Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

09 червня 2022 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з спільною заявою та подальшим уточненням про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей разом з батьком. В обґрунтування заяви вказують, що 27 серпня 2011 року між ними було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно Західного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) зроблено відповідний актовий запис № 329 від 27.08.2011, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у них народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявники зазначили, що причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали обставини, при яких сімейне життя у них не склалося, між ними постійно виникали розбіжності та непорозуміння, що призвело до погіршення відносин та розладу в сім`ї, вони перетворились в чужих людей один для одного, з діаметрально протилежними поглядами на шлюб та сім`ю. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, шлюб носить тільки формальний характер. Крім того заявниками укладено договір, щодо батьківських прав та визначення місця проживання дитини. На підставі викладеного, просять суд розірвати укладений між ними шлюб та залишити їх неповнолітніх дітей проживати разом з батьком. 07 липня 2022 року через канцелярію суду заявники [PERSON] та [PERSON] подали клопотання про доповнення позовних вимог, в якому зазначають, що питання щодо місця проживання дітей, порядок участі у вихованні дітей, а також розмір і порядок утримання дітей тим з батьків, хто проживає окремо, врегульовано між ними в добровільному порядку. А саме шляхом укладення нотаріально засвідченого Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 26.05.2022, зареєстрованого в реєстрі №1785 та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 червня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено розгляд справи. В судовому засіданні 21 липня 2022 року: заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] обставини викладені в спільній заяві підтримали в повному об`ємі, шлюб просили розірвати, звернули увагу суду на укладений з [PERSON] договір, щодо утримання та виховання їх спільних дітей; Зазначили, що заявниця [PERSON] на даний час перебуває закордоном. заявник [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду від представника заявника надійшло клопотання згідно якого, заявник обставини викладені в спільній заяві підтримує в повному об`ємі, шлюб просить розірвати, підтвердила добровільність укладеного між заявниками договору, щодо утримання та виховання дітей. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видано повторно 05 травня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно Західного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, про що зроблено відповідний реєстраційний запис за № 329 від 27.08.2011 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 05.05.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно Західного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 05.05.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно Західного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Як вбачається з матеріалів справи, подружнє життя між заявниками не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, шлюбних стосунків сторони між собою не підтримують. Між заявниками [PERSON] та [PERSON] , 26.05.2022 року укладено договір про визначення місця проживання дітей, умови їх утримання та виховання. Відповідно до вказаного договору: батьки домовились, що місце постійного проживання дітей [PERSON] та [PERSON] визначається із батьком [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Крім того узгоджено розмір та порядок сплати аліментів та додаткових витрат на дітей матір`ю, порядок зустрічей матері з дітьми, інші права та обов`язки сторін договору. Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, виходячи з їх належності та допустимості прийшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.24, ст.25 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч.3 ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу\~згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України\~під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що заявники прийшли до спільної згоди, щодо неможливості подальшого збереження сім`ї та відповідно, щодо необхідності розірвання шлюбу. Щодо вимоги про залишення малолітніх дітей на утриманні, вихованні та проживанні з батьком, суд вважає за необхідне зазначити. Судом встановлено, що неповнолітні діти заявників, [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні та вихованні батька [PERSON] , про що заявники дійшли спільної згоди, шляхом укладення відповідного нотаріально посвідченого договору від 26.05.2022 року, яким узгоджене та встановлене постійне місце проживання дитини, її виховання, утримання та зустрічі дитини з другим із батьків. Тобто заявниками досягнуто всіх істотних та необхідних умов, щодо виховання та утримання спільних дітей [PERSON] та [PERSON] . Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Водночас судом під час розгляду даної справи не вирішується питання про визначення місця проживання дитини. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року, справа №200/952/18 (провадження № 61-14859св19). Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, а навпаки заявниками, щодо цього питання досягнуто згоди, яка зафіксована відповідним нотаріально посвідченим договором, як про це зазначено вище. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам останніх, а збереження сім`ї лише для вирішення інших правовідносин, які виникли між сторонами, та які можливо вирішити іншим самостійним шляхом, суперечить принципу добровільності шлюбу, а тому на підставі\~ст. 105 СК України\~шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved