Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Представник позивача в інтересах та від імені АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом [PERSON] про стягнення боргу за кредитом спадкодавця. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.04.2014 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н за умовами якого позивач відкрив на ім`я [PERSON] рахунок, та він отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 23000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3,2.1.1.2.4 договору, на підставі якого позичальник при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] помер, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач по справі [PERSON] . Позивачем 16.06.2020 була направлена претензія кредитора до Запорізької районної державної нотаріальної контори. 24.06.2020 позивачем було отримано відповідь Запорізької районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 21.09.2020 до спадкоємця [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачем ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника, за вказаним договором заборгованість становить 7571,17 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту, які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати на сплату судового збору. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 02.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено з повідомленням (викликом) сторін. В ході розгляду справи задоволено клопотання позивача та витребувано від Запорізької районної державної нотаріальної контори, копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] , дата смерті [INFO] . Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позов не визнає в повному обсязі, у зв`язку з тим, що після смерті [PERSON] вона із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась у зв`язку з відсутністю спадкового майна, тобто спадщина нею не приймалась. Також вважає, що позивачем пропущено строк встановлений ст. 1282 ЦК України, оскільки про факт настання смерті [PERSON] відповідачка повідомила АТ «КБ «ПриватБанк» протягом тижня після настання смерті, а претензія була подана лише 25.05.2020. В свою чергу АТ «КБ «ПриватБанк» надало до суду відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого судом було відмовлено, через порушення позивачем строків визначених ч. 2 ст. 83 ЦПК України. У відзові на позовну заяву АТ «КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідач [PERSON] постійно мешкала та була зареєстрована з померлим на час його смерті, а відтак згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину. При цьому заяв про відмову від прийняття спадщини відповідач до нотаріальної контори не подавала. Також зазначили про те, що строк звернення з претензією позивачем не пропущено. На виконання ухвали від 30.11.2021 з Запорізької районної державної нотаріальної контори надійшла копію спадкової справи №148/2020 після померлого [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитом не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.04.2014 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», відповідно до цієї Анкети-заяви позичальнику було відкрито картковий рахунок. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується статутом. Банком на підставі Договору надання банківських послуг було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 23000,00 грн.. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором становить 7571,17 грн., яка складається з наступного: -7571,17 грн. заборгованість за тілом кредитом; На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України представник позивача просить стягнути заборгованість із [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На виконання вимог ст.1282 ЦК України, позивачем 16.06.2020 була направлена претензія кредитора до Запорізької районної державної нотаріальної контори. 24.06.2020 Позивачем було отримано відповідь Запорізької районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 21.09.2020 до [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно з яким позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачем ніяких дій не було виконано. До позовної заяви представником позивача було надана копія паспорту [PERSON] , в якому наявна відмітка, яка свідчить про місце реєстрації померлого за адресою: [ADDRESS] . Також представником позивача надано копію паспорту відповідача [PERSON] , в якому наявна відмітка про місце реєстрації останньої за адресою: [ADDRESS] . Судом досліджено відповідь відділу ЦНАП виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] 14.09.2019. З матеріалів спадкової справи №148 за 2020 рік, заведеною Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що справа була заведена на підставі претензії кредитора, оскільки ніхто зі спадкоємців померлого до нотаріуса не звертався. Відповідно до статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 192/2761/14 (провадження 61-4724св18). У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що у разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, або відсутності спадкового майна особа не набуває статусу спадкоємця, і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна на день його смерті (спадкового майна), вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №320/6489/16-ц. Встановивши зазначені фактичні обставини та перевіривши їх доказами, судом не встановлено, наявність спадкового майна у спадкодавця, позивачем не доведено його наявність на день смерті боржника, а в разі його наявності, позивач мав би довести, яке саме майно прийняв у спадок відповідач та яка його вартість. Зазначене унеможливлює стягнення з відповідача заявлених позивачем грошових коштів, оскільки суд дійшов висновку, що [PERSON] , будучі боржником позивача, не залишив після своєї смерті, крім боргів, будь-яке майно у спадщину, а, відтак, відсутні підстави для відповідальності за цим позовом [PERSON] , яка не є спадкоємцем померлого в розумінні ст. 1216 ЦК України. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed