Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання на весь час його навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з моменту подачі цієї позовної заяви і до закінчення терміну навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскільки він продовжує навчання в Запорізькому державному медичному університеті на денній формі навчання, а тому не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги з боку батька, який добровільно таку допомогу не надає. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як слідує з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, відповідач по справі [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . На даний час [PERSON] навчається у Запорізькому державному медичному університеті на денній формі навчання за бюджетом за спеціальністю «Медицина». Вказана обставина підтверджується довідкою учбового закладу № 5846 від 14.02.2022р. Як вказує позивач, батько сплачував аліменти на його утримання до 18 років, на даний час весь тягар по його утриманню взяла на себе мати, яка має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач працює та отримує заробітну плату, аліментів нікому не сплачує та на його утриманні немає будь-яких осіб, однак у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Відповідач, згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У пункті 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, позивач у зв`язку з навчанням має великі витрати з оплати на проїзд, проживання у гуртожитку, харчування, купівлю одягу та взуття і постійно потребує матеріальної допомоги. Враховуючи наведені обставини, а також визнання відповідачам позовних вимог в повному обсязі та таке визнання не суперечить закону та не порушує права третіх осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.42\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved