Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

АТ «Банк Кредит Дніпро» 24.11.2021 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 25.09.2020 року між позивачем та відповідачем підписано заяву-згоду № 129942 на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб. Того ж дня, між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем було укладено кредитний договір № 22035000413283, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 74\~400,00 грн. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом. Натомість, відповідач не здійснювала щомісячного погашення основного боргу та відсотків, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитним договором № 22035000413283 від 25.09.2020 року станом на 21.10.2021 року на загальну суму 108\~856,71 грн., з яких: залишок строкового кредиту 46\~098,94 грн.; залишок нарахованих строкових відсотків 0,01 грн.; залишок простроченого кредиту 26\~301,12 грн.; залишок прострочених відсотків 0,64 грн.; залишок прострочених комісій 36\~456,00 грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22035000413283 від 25.09.2020 року у сумі108 856,71 грн., з яких: залишок строкового кредиту 46 098,94 грн.; залишок нарахованих строкових відсотків 0,01 грн.; залишок простроченого кредиту 26 301,12 грн.; залишок прострочених відсотків 0,64 грн.; залишок прострочених комісій 36 456,00 грн., та судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою від 20.12.2021 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та встановлено для відповідача п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався та не надав відзив, інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача також не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 25.09.2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] підписано заяву-згоду № 129942 на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб (а.с. 18). Того ж дня, між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22035000413283, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 74 400,00 грн. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 10-13). Умови укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечувала, що підтверджується її підписом у заяві-згоді та паспорті споживчого кредиту (а.с. 10-11, 18). Згідно п. 1.1 Договору Банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі (а.с. 12). АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення умов Договору відповідач допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого в нього виникла заборгованість, яка станом на 21.10.2021 року складає 108 856,71 грн., з яких: залишок строкового кредиту 46 098,94 грн.; залишок нарахованих строкових відсотків 0,01 грн.; залишок простроченого кредиту 26 301,12 грн.; залишок прострочених відсотків 0,64 грн.; залишок прострочених комісій 36 456,00 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як вбачається з виписки по рахунку [PERSON] (а.с. 47-63), відповідач користувалась кредитними коштами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка нею добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22035000413283 від 25.09.2020 року у сумі 108 856,71 грн., з яких: залишок строкового кредиту 46 098,94 грн.; залишок нарахованих строкових відсотків 0,01 грн.; залишок простроченого кредиту 26 301,12 грн.; залишок прострочених відсотків 0,64 грн.; залишок прострочених комісій 36 456,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2\~270,00 грн. (а.с. 1) покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved