Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.07.2021 року звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-траспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.12.2019 року о 21.33 год. на перехресті вулиць Устилузька-Мономаха в м.Володимирі-Волинському Волинської області сталася ДТП за участю належного йому автомобіля «АудіQ5», яким керувала дочка позивача [PERSON] та автомобіля «Мерседес» під керуванням відповідача. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент вчинення ДТП [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння. Згідно з постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.11.2020 року, в діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху саме відповідачем. Вказує, що відповідно до висновку №092 експертного автотоварознавчого дослідження від 31.01.2020 розмір матеріального збитку завданого йому як власнику автомобіля внаслідок ДТП становить 320\~965,00 грн. Так як, цивільноправова відповідальність позивача була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС», страховою компанією йому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 100\~000,00 грн., решта шкоди в сумі 220\~965,00 грн. залишається невідшкодованою. 04 червня 2021 року позивач звернувся до [PERSON] із заявою про позасудове врегулювання спору з вимогою відшкодування завданих ним матеріальних збитків, однак відповідач дану вимогу проігнорував. Просить стягнути із [PERSON] 220\~965,00 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 10\~000,00 грн. витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, 4\~000,00 грн. витрат пов`язаних з експертним дослідженням пошкодженого транспортного засобу, а також судовий збір у розмірі 2\~209,65 грн. В судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надав. Суд, згідно ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга\~статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята\~статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої\~статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно з ч.6\~ст. 82 ЦК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 19.12.2019 року о 21.33 год. на перехресті вулиць Устилузька-Мономаха в м.Володимирі-Волинському Волинської області сталася ДТП за участю належного позивачу автомобіля «АудіQ5», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала дочка позивача [PERSON] , та автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Володимир-Волинського міського суду від 20.11.2020 р. провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення. Як зазначається в постанові суду, за висновками інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди від 15.07.2020 №8170, саме невідповідність дій [PERSON] вимогам п.11.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19.12.2019. Отже встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої 19 грудня 2019 року відбулося зіткнення транспортних засобів марки «АудіQ5», реєстраційний номер [NUMBER] , та «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , дійсно мала місце і трапилася вона з вини відповідача [PERSON] . Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №092 від 31.01.2020, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «АудіQ5», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 301\~740,39 грн, а вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, складає 320\~965,00 грн. Зважаючи на викладене, суд вважає встановленим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 грудня 2019 року з вини відповідача [PERSON] , позивачу [PERSON] завдана матеріальна шкода, розмір якої дорівнює вартості відновлювального ремонту автомобіля\~марки\~«АудіQ5», реєстраційний номер [NUMBER] , а саме 301\~740,39 грн. Оскільки цивільноправова відповідальність позивача [PERSON] згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту FA 66708 від 21.08.2019, була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС», останньою позивачу [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 100\~000,00 грн., що підтверджується копією листа відповіді ПрАТ «Страхова група «ТАС» №01174-1/0121 від 19.04.2021. Решта шкоди, а саме 201\~740,39 грн, залишається не відшкодованою. Згідно з\~ст. 1166 ЦК України\~особа, яка завдала майнову шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, 5\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовуються особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1194 ЦК України\~передбачено, що особа,\~яка застрахувала\~свою цивільну\~відповідальність,\~у разі\~недостатності страхової\~виплати (страхового\~відшкодування)\~для повного\~відшкодування завданої\~нею шкоди\~зобов`язана\~сплатити потерпілому\~різницю між\~фактичним розміром\~шкоди і\~страховою виплатою\~(страховим\~відшкодуванням). Враховуючи, що страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої відповідачем [PERSON] шкоди, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 201\~740,39 грн. Щодо вимог позивача про відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, витрат пов`язаних з експертним дослідженням пошкодженого транспортного засобу та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає таке. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.133\~ЦПК України судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~ Відповідно до ч.ч.3,6 ст.139 ЦПК України експерт,\~спеціаліст чи\~перекладач отримують\~винагороду за\~виконану роботу,\~пов`язану зі\~справою,\~якщо це\~не входить\~до їхніх\~службових обов`язків. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України). На підставі викладеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 10\~000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~209,65 грн. Оскільки позивач не подав докази щодо розміру понесених ним витрат пов`язаних з експертним дослідженням пошкодженого транспортного засобу? суд вважає, що ці витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: partial