Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

У серпні 2021 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж суму боргу у розмірі 4260,47 грн. за спожиту електричну енергію, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач користувався електроенергією, але обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконує у повному обсязі, у зв`язку із чим у нього за період з 12.01.2016 по 01.01.2019 виник борг перед позивачем у сумі 4260,47 грн. Ухвалою суду від 17.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні. 30.09.2021 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що розрахунок виконаний без щомісячних деталізацій показів а також пропущений строк позовної давності за період з 18.08.2018 року по 20.06.2019 року. Учасники справи в судове засідання, не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи. 06.07.2022 відповідач [PERSON] подав до суду заяву, згідно до якої позов визнає. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються\~Правилами користування електричною енергією\~для населення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, із наступними змінами та доповненнями (далі\~ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 п. 1\~ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 19\~ПКЕЕН\~розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п. 20\~ПКЕЕН\~розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42\~ПКЕЕН\~споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно з ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про електроенергетику»\~споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно з законодавством України, що передбачено ч. 4\~ст. 26 Закону України «Про електроенергетику». [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] і користувався електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] . Згідно із розрахунком заборгованості за електричну енергію, за період з 12.01.2016 року по 01.01.2019 року відповідачем спожито 4841кВт/ч, вартістю 4813,11 грн. За вказаний період оплата проводилася у розмірі 552,64 грн.. Заборгованість за вказаний період становить 4260,47 грн. Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо повного погашення заборгованості. Долучені до матеріалів справи копії квитанцій враховані позивачем при складені розрахунку, а надані копії квитанцій від 06.04.2022 року, 15.04.2022 року на суму 1400 грн та 2000 грн. сплачені не на особовий рахунок [PERSON] [NUMBER] , а на особовий рахунок [NUMBER] , а тому не можуть бути прийняті судом як доказ погашення заборгованості [PERSON] на надання послуг з електропостачення по особовому рахунку [NUMBER] позивачу. [PERSON] на власний ризик, зазначаючи особовий рахунок на який вносить кошти для сплати боргу, не позбавлений можливості звернутися до банківської установи або позивача щодо з`ясування питань про зарахування грошових коштів, які надійшли від [PERSON] на його особовий рахунок № [NUMBER] у ПАТ «Запоріжжяобленерго». Крім того, вказане питання може бути вирішено також і на стадії виконання судового рішення. Як вбачається з положень\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст.ст.526,\~530,\~611,\~612 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Беручи до уваги, що відповідачем не було доведено що у нього відсутній борг перед ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж у заявленому розмірі, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.\~206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч\~1\~ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 2270,00 грн. згідно платіжного доручення №9722 від 29.04.2021 року. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1135,00 грн., також 1135 грн. відповідно до ст. 142 ЦПК України підлягають поверненню на користь позивача з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved