Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не піддягає виконанню виконавчий напис № 7079, вчинений 18.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.; стягнути з відповідача судові витрати, які складаються зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 3500 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 18.02.2021\~р.\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Наталією\~Станіславівною винесено\~виконавчий напис\~№ 7079. Про існування зазначеного виконавчого напису [PERSON] стало відомо в листопаді 2021 з додатку «Дія». На адвокатський запит [PERSON] від 30.11.2021 р. від приватного виконавця Сидорук Л. В. 24.12.2021 отримано відповідь вих. № 129893 від 15.12.2021 р. з додатками, а саме: копія виконавчого напису № 7079 від 18.02.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С.; копія оферти; копія довіреності; копія заяви стягувача про примусове виконання рішення; копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65492261. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 65492261 за допомогою АСВП, Позивач виявив, виконавчим написом № 7079 від 18.02.2021 р. звернуто стягнення заборгованості у безспірному порядку у сумі 44\~156, 57 грн. з боржника [PERSON] на користь стягувача АТ «Альфа-Банк» (Відповідач), а також 650 грн. за вчинення виконавчого напису. По виконавчому напису нотаріуса № 7079 від 18.02.2021 приватним виконавцем Сидорук Лесею Вікторівною (Третя особа) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2021 (ВП № 65492261), постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 19.05.2021, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 19.05.2021. Оскільки в Єдиному реєстрі нотаріусів не містяться відомості про приватного нотаріуса Хара Н. С. Позивач не зміг звернутися до нотаріуса для отримання додаткових доказів для обґрунтування цієї позовної заяви. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження ВП № 65492261, Позивач вважає сам напис № 7079 таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням закону, а тому він має бути визнаним такими, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. Позивач не вважає суми, які стягуються за виконавчим написом № 7079 безспірними та такими, що відповідають дійсним сумам заборгованості. При вчиненні нотаріусом зазначених написів, нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису, адже право вимоги не підтверджене належними доказами. Право вимоги не підтверджене Відповідачем належними доказами, відтак, у приватного нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчих написів. Звертає особливу увагу суду на той факт, що на момент звернення з цією позовною заявою до суду інформація щодо приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. в Єдиному реєстрі нотаріусів відсутня. Жодних відомостей про зазначеного нотаріуса в офіційних реєстрах не існує. Так, виникає обґрунтований сумнів щодо повноважень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. Крім зазначеного звертаю увагу суду на той факт, що на момент звернення з цією позовною заявою до суду на підставі наказу Міністерства юстиції України від 12.03.2021 № 931/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 19.02.2021 № 5 на підставі підпунктів «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №\~3425-XII, а саме, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17.01.2008 за № 6687 на ім`я [PERSON] , анульовано. З виконавчого напису від 18.02.2021 року № 7079, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Н. С., свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю якого анульовано, звернуто стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» за умовами Кредитного договору № 501246642 від 16.03.2020 заборгованість за сумою боргу 44\~156, 57 гривень, в тому числі: Прострочена заборгованість за сумою кредиту 10 615, 78 грн.; Прострочена заборгованість за комісією та процентами 6 515, 84 грн.; Строкова заборгованість за сумою кредиту 26 185, 06 грн.; Строкова заборгованість за комісією та процентами 839, 89 грн., а також витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 650,00 гривень. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31.07.2020 року по 15.12.2020 року. З постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 24.02.2021 ВП № 64622957 вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексієм Анатолійовичем при примусовому виконанні виконавчого напису № 2784 від 02.02.2021 звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] у сумі 165 174, 10 грн. та основну винагороду приватного виконавця 16\~582, 41 грн. Також, постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексієм Анатолійовичем визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 237, 00 грн. З постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 19.05.2021 ВП № 65492261 вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною при примусовому виконанні виконавчого напису № 7079 від 18.02.2021 звернено стягнення з боржника [PERSON] основної винагороди у сумі 4 480, 66 грн. Також, постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною від 19.05.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 500, 00 грн. Згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.За змістом статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р.№ 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Звертає увагу суду, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості Позивача перед Відповідачем. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження до приватного виконавця для відкриття виконавчого провадження Відповідачем надано лише оригінал виконавчого напису. Позивач заборгованість не визнає, суму стягнення не вважає безспірною. Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Крім цього, в зв`язку з тим, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17.01.2008 за № 6687 на ім`я [PERSON] , анульовано у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, виникають сумніви, по-перше, щодо повноважень нотаріусу, по-друге, щодо документів, на підставі яких такі написи були вчинені. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). По-перше, Позивач взагалі не знав про вчинення нотаріусом напису, по-друге, як зазначалося вище, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17.01.2008 за № 6687 на ім`я [PERSON] , анульовано, тому у нотаріуса були відсутні підстави, а повноваження останнього вже були під сумнівом, вважати, що розмір заборгованості перед АТ «Альфа-Банк», зазначений у написі, є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки Позивач звернувся до суду одразу після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, наданої на адвокатський запит адвоката Шевер Ю. М. та заперечує наявність боргу в зазначеному в виконавчому написі розмірі. Це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року\~(зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як наголошує Позивач, заборгованість не є безспірною. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч.1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.54). Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Шевер Ю.М. в судове засідання не з`явились, письмово просили суд провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник АТ «Альфа-Банк»\~-\~адвокат Тернова\~І.В. надала до суду відзив на позовну заяву в якому, посилаючись на норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», правові позиції Верховного Суду України, висновки Касаційного цивільного суду, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Приватний виконавець\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Сидорук Л.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.03.2020 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» укладений Кредитний договір № 501246642 (а.с.19--20). 18 лютого 2021 року вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Н.С. № 7079 про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь АТ «Альфа-Банк»\~заборгованість за\~Кредитним договором\~№501246642\~від 16.03.2020\~року за\~період з\~17.09.2020\~року 04.01.2021\~року у\~розмірі 44806,57\~грн. (а.с.17). Постановою приватного виконавця виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Сидорук Л.В. \~про відкриття виконавчого провадження ВП 65492261 від 19.05.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №7079 виданого 18.02.2021 року приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь АТ «Альфа-Банк»\~заборгованість за\~Кредитним договором\~№501246642\~від 16.03.2020\~року за\~період з\~17.09.2020\~року 04.01.2021\~року у\~розмірі 44806,57\~грн (а.с.13-14). Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Надані нотаріусом документи не дають можливості встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором, бо серед документів, що були надані відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус Хара Н.С. не врахувала та не перевірила факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останнім суду не надано. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізнався після вчинення нотаріусом виконавчого напису, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, зокрема й щодо строків звернення до нотаріуса з такою вимогою, суд доходить до висновку, що спірний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи спір в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. \~За приписами п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Частиною 1\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.\~\~ Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.\~\~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З урахуванням вище зазначеного, суд вважає, що понесені позивачем витрати підтверджені належними доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді витрат про сплату судового збору в розмірі 992,40 гривень, та витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, в розмірі 3500 грн.

Outcome: approved