Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

26 квітня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на утримання їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду до досягнення нею 23 річного віку, або до закінчення навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, укладеному 09 вересня 2000 року, який 13 червня 2018 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з позивачкою. На даний час [PERSON] навчається на 1 курсі Одеської державної академії будівництва та архітектури денної форми навчання на контрактній основі. На сьогоднішній день на утриманні позивачки крім дочки [PERSON] знаходяться також: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки позивачка самостійно утримувати дочку на період навчання не має змоги. Відповідач допомоги в оплаті навчання та утриманні дочки не надає тому позивачка змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 06 травня 2022 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 26 травня 2022 року о 14 год. 00 хв., з викликом сторін (а.с. 17-18). 14 квітня 2022 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позов у якому вказує, що позовні вимоги визнає частково, а саме щодо стягнення 1/6 частки від доходів. Зазначає, що відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 09 серпня 2021 року з нього вже стягуються аліменти у розмірі 1/6 частки від доходів на утримання старшої дочки [PERSON] до 20 січня 2025 року. Також, від іншого шлюбу у нього [INFO] народився син [PERSON] тому в зв`язку з цим до 18 грудня 2022 року його дружина [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Отже на даний час на утриманні відповідача перебувають дружина та двоє дітей. Таким чином, враховуючи наявність на утримані відповідача трьох осіб, просить суд задовольнити позов частково та стягнути 1/6 частки від доходів (а.с. 30-32). 29 червня 2022 року позивачка [PERSON] надала до суду відповідь на відзив у якій вказано, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів на утримання старшої дочки [PERSON] , у результаті чого утворилась заборгованість в сумі 57205 грн 64 коп. Крім цього, відповідачем не підтверджено доказами той факт, що на його утриманні перебувають дружина та син (а.с. 45-47). 18 липня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення, згідно яких він зазначає, що розрахунок заборгованості за аліментами позивачкою надано неправильний, тому що він зроблений виходячи із аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача. Разом з тим аліменти стягнуті з нього рішенням суду у розмірі 1/6 частки від його доходів (а.с. 73-75). Позивачка [PERSON] у судові засідання, призначені на 26 травня 2022 року, 29 червня 2022 року, 18 липня 2022 року та 27 липня 2022 року не з`явилась, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. ст. 128-131 ЦПК України повідомлена про час, дату і місце судового розгляду (а.с. 24, 28, 43, 54-56, 72). Водночас 25 червня 2022 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності (а.с. 29). Відповідач [PERSON] у судові засідання, не з`явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.57-59, 69-71). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи статей 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті за відсутності учасників судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, укладеному 09 вересня 2000 року, який 13 червня 2018 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області було розірвано (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 березня 2004 року (а.с. 6). Довідкою Новозаріцького старостинського округу Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 58 від 04 квітня 2022 року підтверджено, що [PERSON] проживає із матір`ю [PERSON] (а.с. 9). На даний час позивачка самостійно забезпечує належний рівень життя доньки, що включає в себе придбання продуктів, сезонного одягу, належного лікування, оплату вартості навчання, забезпечення сучасною технікою для комунікації та навчання. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 р. батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до\~ст.\~141\~СК України\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка є повнолітньою особою, навчається на денній формі навчання та не має самостійного заробітку, а відтак факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в навчальному закладі потребує витрат на оплату супутніх освітніх послуг не пов`язаних з оплатою за саме навчання, проїзд до місця навчання, на проживання, одяг, харчування та придбання канцелярських предметів. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Так, відповідач є здоровою особою працездатного віку, працює на посаді учень арматурника в ТОВ «Стікон» (а.с. 76). Постановою Одеського апеляційного суду від 09 серпня 2021 року (справа № 523/10832/20) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] (третя особа [PERSON] ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання задоволено частково. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання щомісячно 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) до 20 січня 2025 року (а.с. 38-40). Відповідно до довідки № 5/2022 від 11 липня 2022 року наданої керівником ОСББ «Затонського 21» Бабкевичем К.О., вбачається, що до складу сім`ї відповідача входять: дружина [PERSON] , пасинок [PERSON] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 80). Разом з тим, [PERSON] зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. На підтвердження своїх вимог позивачка надала суду довідку № 060123/7207 від 17 березня 2022 року, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі Навчально наукового інституту бізнесу та інформаційних технологій Одеської державної академії будівництва та архітектури денної форми навчання на бюджетній основі. Період навчання з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2025 року (а.с. 10). Відповідно до п. 7 договору про навчання в Одеській державній академії будівництва та архітектури № Д 237-21 від 25 серпня 2021 року вбачається, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання [PERSON] становить 100600 гривень (а.с. 11). При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отриманні матеріальної допомоги, враховуючи інтереси останньої, можливість відповідача надавати таку допомогу, стан здоров`я дитини та відповідача, матеріальне становище відповідача, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення, також те, що у відповідача на утриманні перебувають двоє інших дітей, також те, що з нього за рішенням суду вже стягується 1/6 частка з усіх видів заробітку (доходу) на утримання [PERSON] та, виходячи із принципів розумності і справедливості, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом, а тому позовна заява підлягає частковому задоволенню. В зв`язку з цим суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення навчання, або до досягнення [PERSON] 23 років, в залежності від того, яка подія настане раніше. При визначенні саме такого розміру аліментів, а не як просила позивачка у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), судом також враховано рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, який закріплено в ст. 141 Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп., оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: partial