Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Позивач 13.04.2021\~року звернувся\~до Ленінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська з\~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості в розмірі 76 664,16 грн. та судові витрати. Позов мотивований тим, що 03.11.2019 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг покупцеві нерухомості № 2/03/11/2019, за умовами якого позивач зобов`язався за завданням відповідача надати комплекс послуг, спрямованих на придбання об`єкта нерухомого майна, а саме: домоволодіння та земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:08:676:0008. Відповідно до п. 2.1 договору вартість послуг виконавця становить 5 % від суми вартості об`єкта, зазначеного в п. 2 акту прийому-передачі наданих послуг. Згідно п. 2 акту вартість послуг виконавця складає 33 204 грн. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:08:676:0008 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку серія та номер 209, виданий 13.02.2020 року приватним нотаріусом ДМНО Агеєнко В.О. Відповідач порушила умови договору, відповідно до якого замовник зобов`язаний письмово повідомити виконавця про дату, час і місце укладення договору щодо відчуження об`єкта в нотаріальній конторі. Крім того, остаточний розрахунок між замовником та виконавцем мав відбутись не пізніше 27.12.2019 року. Винагорода виконавця 5 %, а саме: 33204,50 грн. Штраф 100 % вартості послуг, а саме: 33 204,50 грн. 3 % річних 1 285 грн. Пеня 6 506,16 грн. Витрати від інфляції 2 464 грн. Загальна заборгованість по договору складає 76 664,16 грн. 06.09.2021 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання договору недійсним, у якому просила суд визнати, укладений між [PERSON] та [PERSON] 03.11.2019 року договір № 2/03/11/2019 та доданий до нього акт прийому-передачі наданих послуг від 03.11.2019 року, недійсним. Зустрічний позов мотивований тим, що [PERSON] 03.11.2019 року підписала договір № 2/03/11/2019 про надання їй як замовнику послуг щодо купівлі нерухомості і, поступившись на вмовляння працівників [PERSON] підписала додаток до цього договору у вигляді акту прийому-передачі нібито наданих, зазначених у договорі послуг, хоча їх виконання не починалось. Не почалось воно і надалі, бо вартість запропонованого їй для купівлі будинку [ADDRESS] була завеликою. Разом з тим, ні сам договір, ні акт прийому-передачі наданих послуг не підтверджують факт виконання [PERSON] , передбачених договором обов`язків. Таким чином, [PERSON] під час підписання договору не мав наміру жодним чином його виконувати, не бажаючи настання правових наслідків у вигляді виконання ним своїх обов`язків, чим порушив безумовні вимоги ч. 5 ст. 203 ЦК України. Спірний договір про надання послуг та акт прийому-передачі можуть бути визнані недійсними на підставі ст. 215 ЦК України, оскільки виконавець Пилипенко С.А. не виконав та не мав наміру виконати договір. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2021 року призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 07.12.2021 року ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, натомість його представник адвокат Друз К.А. у заяві від 07.12.2021 року просив розглядати справу без його участі, позов підтримав. У судовому засіданні 02.02.2022 року позов підтримав у повному обсязі, зустрічний позов не визнав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, натомість її представник адвокат Вєдута В.В. у заяві від 01.08.2022 року просив позов [PERSON] не визнав у повному обсязі, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 03.11.2019 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг покупцеві нерухомості № 2/03/11/2019, за умовами якого позивач зобов`язався за завданням відповідача надати комплекс послуг, спрямованих на придбання об`єкта нерухомого майна, а саме: домоволодіння та земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:08:676:0008 (а.с. 10-11). Відповідно до п. 2.1 Договору вартість послуг виконавця становить 5 % від суми вартості об`єкта, зазначеного в п. 2 акту прийому-передачі наданих послуг. Згідно п. 2 акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання послуг покупцеві нерухомості № 2/03/11/2019 від 03.11.2019 року розмір вартості послуг, що становить 5 % від вартості об`єкта 33 204 грн., що на дату укладення цього Акту еквівалентно 1 350 доларів США. Відповідно до п. 2.3 Договору оплата послуг виконавця здійснюється замовником в момент передачі останнім продавцеві об`єкта завдатку або авансу та/або в момент укладення попереднього договору про придбання об`єкта, в розмірі 0 % вартості послуг виконавця, зазначеної у п. 2 Акту прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною цього договору та був підписаний раніше між замовником та виконавцем. Решта 100 % вартості послуг оплачується замовником виконавцю не пізніше 27.12.2019 року. Згідно п. п. 4.2, 4.3 Договору замовник зобов`язаний оплатити послуги виконавця в розмірі, вказаному в Акті прийому-передачі наданих послуг, оформленого Сторонами раніше при перегляді об`єкта; письмово повідомити виконавця про дату, час і місце укладення договору щодо відчуження об`єкта в нотаріальній конторі. На підставі п. 5.4 Договору у разі прострочення замовником оплати наданих послуг та/або в разі одностороннього розірвання даного Договору з ініціативи замовника, замовник зобов`язаний оплатити виконавцю штраф у розмірі 100 % вартості послуг, встановленої п. 2 даного Договору, окремо за кожне порушення. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.03.2021 року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:08:676:0008 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку серія та номер 209, виданий 13.02.2020 року приватним нотаріусом ДМНО Агеєнко В.О. (а.с. 23). Таким чином, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частинами 1-3, 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Разом з тим, відповідач всупереч положенням ст. ст. 12-13, 81 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості перед позивачем та не довела підстав недійсності оспорюваного нею договору. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням\~викладеного,\~приймаючи до\~уваги те,\~що відповідач\~порушила умови\~договору,\~заборгованість за\~договором не\~сплатила,\~суд вважає\~за можливе\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~заборгованість у\~розмірі 76\~664,16\~грн.,\~з яких:\~33\~204,50\~грн.\~ винагорода\~виконавця; 33 204,50 грн. штраф; 1 285,00 грн. 3 % річних; 6 506,16 грн. пеня; 2 464,00 грн. витрати від інфляції (а.с. 12). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги ФОП [PERSON] підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає, тому сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с. 1) покладається на [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved