Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулась з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] зазначає, що постійно проживала зі спадкодавцем до моменту його смерті за адресою: [ADDRESS] . Останні пів року до моменту смерті [PERSON] важко хворів, потребував стороннього догляду тому вона проживала разом з ним. У листопаді 2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не подано відомостей, які безспірно підтверджують факт прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Посилаючись на вказані обставини, а також те, що спадкоємець [PERSON] , на якого складено заповіт після смерті батька, не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, фактично відмовившись від прийняття спадщини на її користь, [PERSON] просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] у [ADDRESS] . В судове засідання заявник не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заявник зазначила, що підтримує вимоги у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує та підтверджує факт постійного проживання [PERSON] з їхнім батьком - [PERSON] у [ADDRESS] , оскільки останні хворів та потребував сторонньої допомоги. Представник заінтересованої\~особи Зеленодольської міської ради в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності та надавши їм правову оцінку, суд приходить до наступного. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в смт. Риздв`яний Ізобільненського району Ставропільского краю, про що свідчить копія паспорта громадянина України та копія свідоцтва про народження (а.с. 61-62, 66, 67). Відповідно до свідоцтва про народження батьком заявниці вказаний: [PERSON] . Згідно паспортних даних [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, на день смерті [PERSON] проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини також підтвердив [PERSON] , рідний брат заявниці та заінтересована особа по справі, у своїй письмовій заяві, яку направив на адресу суду. Як вбачається з матеріалів справи,\~\~ [PERSON] помер [INFO] (а.с. 63). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя 07.03.2008 року [PERSON] склав заповіт на ім`я [PERSON] .. Проте, як зазначає сам [PERSON] у заяві, яку він направив на адресу суду, він спадщину не прийняв та не має наміру її приймати. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Штефан В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.11.2020 року, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою [PERSON] лише 24.11.2020 року, тобто після смерті спадкодавця минуло 10 років. [PERSON] , на ім`я якого складено заповіт, протягом цього часу не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідно достатті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. За положеннями статті 19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження. Згідно пункту 5 частини першої статті 293 ЦПК України\~суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі статтею 315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного суду від 15.01.2020 року у справі №691/548/18, від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц та від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17. Частиною третьою статті 1268\~ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно частини першої\~статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої\~статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першоїстатті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час\~відкриття спадщини,\~тобто на\~день його\~смерті - [INFO] у [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. А тому, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved