Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що йому на праві власності на підставі договору дарування від 04 березня 2003 року належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є його колишньою дружиною, яка проживала і зареєстрована у вказаному будинку. 22 грудня 2020 року шлюб між сторонами розірвано і з вересня 2020 року відповідач в будинку не проживає, оскільки виїхала у добровільному порядку у невідомому напрямку. Діти проживають разом з позивачем, оскільки відповідач тривалий час зловживає спиртними напоями. Позивач вважає, що реєстрація відповідача в будинку створює йому перешкоди в оформленні субсидії на оплату комунальних послуг. Оскільки відповідач вже більше року не проживає в будинку, вона вважається такою, що втратила право користування ним. Позивач просить суд усунути йому перешкоди у користуванні і володінні житловим будинком шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування ним. До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду було повернуто поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Отже, відповідач свій обов`язок щодо повідомлення суду про зміну місця проживання не виконала, у звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без її участі. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Факт належності позивачу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією договору дарування жилого будинку від 04 березня 2003 року, а також копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 липня 2003 року. Згідно копії будинкової книги, а також довідки Синельниківської міської ради про реєстрацію місця проживання відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно Акту виконавчого комітету Синельниківської міської ради про проживання особи №39/18/12 від 06 жовтня 2021 року відповідач [PERSON] за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 15 вересня 2020 року. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди у володінні і розпорядженні вищезазначеним житловим будинком, відповідач в будинку фактично не проживає, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позовні вимоги задоволені, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved