Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Крижопільського районного суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування свого позову зазначив, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною вчинено виконавчий напис № 26778 від 22.12.2021, про стягнення з нього на користь TOB «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 25508,74 грн. Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором № SAMDN52000071019194 від 22.12.2014 укладеним з Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» за яким відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» необхідно стягнути невиплачені в строк грошові кошти за період з 25.10.2021 р. по 22.12.2021. Сума заборгованості за кредитним договором складає 13902,82 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11555,91 заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, 50,00 плата за вчинення виконавчого напису. Проте, означений виконавчий напис, на переконання позивача, вчинено приватним нотаріусом приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни протиправно, без належних на те правових підстав. Зокрема, оспорений виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом на підставі\~статей 87 - 91 Закону України «Про нотаріат»\~та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14, визнано незаконною та нечинною, з моменту її прийняття,\~\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~(далі Перелік) в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Відповідно до вимог частини одинадцятої статті 171\~Кодексу адміністративного\~судочинства України (в редакції, що діяла на час опублікування), резолютивні частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі\~№826/20084/14 опубліковано відповідачем - Кабінетом Міністрів України в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23 та від 24 листопада 2017 року № 92 відповідно. Виходячи з наведеного, на переконання позивача, Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна з огляду на надані їй ТОВ «Фінансова компанія управління активами» документи не мала належних і достатніх підстав кваліфікувати вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, безспірними. Така безспірність не була підтверджена належними документами відповідно до законодавства, натомість надані документи вочевидь вказували на необхідність додаткового з`ясування підстав для нарахування боргу та його розміру. Нотаріус, маючи відповідне право, не діяв у передбачений законодавством спосіб для з`ясування відповідних обставин, хоча перед вчиненням виконавчого напису зобов`язаний був перевірити наявність підстав для цього, зокрема, з`ясувати, чи є умови для такої дії зважаючи на зміст договору, вимоги законодавства. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» і нотаріус не врахували, що стягнення боргу, безвідносно до факту його наявності як такого, шляхом вчинення виконавчого напису в даному випадку не може бути визнане належним способом захисту права, надає необґрунтовану перевагу кредитору і порушує права боржника. Отож, нотаріус не мав належних підстав для вчинення виконавчого напису за кредитним договором. На підставі наведеного позивач, посилаючись на ст. ст. 18, 202, 216, 256, 257, 261, 262, 526, 551, 612, 1054, 1212 ЦК України, ст. ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 26778 вчинений 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості Кредитним договором № SAMDN52000071019194 від 22.12.2014 укладеним з Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» за яким відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами». Також позивач у позові просить стягнути з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, у разі відсутності відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, в судове засідання не зявився, причина неявки суду невідома, відзив на позов не подав. Третя особа в судове засідання не зявилася, причина неявки суду невідома. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 липня 2022 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 26778, про стягнення з [PERSON] на користь TOB «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № SAMDN52000071019194 від 22.12.2014 укладеним з Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» за яким відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» Згідно означеного оскарженого виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з з 25.10.2021 р. по 22.12.2021. Сума заборгованості складає 25508,74 грн., в тому числі: 13902,82 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11555,91 заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, 50,00 плата за вчинення виконавчого напису. Також судом встановлено, що 15.02.2022 державним виконавцем Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районні Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Херсуном М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68655469 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. 15.02.2022 державним виконавцем Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районні Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Херсуном М.М. здійсненовиклик державного виконавця. Оскільки позивач вважає, що TOB «Фінансова компанія управління активами» протиправно намагається в позасудовому порядку реалізувати своє право на примусове виконання його грошового зобов`язання, як боржником, що виникло на підставі кредитного договору № SAMDN52000071019194 від 22.12.2014 укладеним з Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» за яким відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», а також те, що означений виконавчий напис вчинено Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною протиправно, без належних на те правових підстав, то [PERSON] звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Таким чином між сторонами виник спір у сфері кредитних правовідносин. При вирішенні даного спору суд керується нормами\~Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат»,\~Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Відповідно\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~(в редакції чинній на момент виникнення паравовідносин) передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~(в редакції чинній на момент виникнення паравовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі Порядок). \~ \~ \~ \~Означеним Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Згідно пункту 3 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Окрім того суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Як убачається із матеріалів справи, нотаріус видала спірний виконавчий напис

Outcome: approved