Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

11.02.2022 року позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить припинити стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11.02.2022 року, та відповідно, стягнути аліменти з неї на його користь. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з відповідачкою він перебував в шлюбі, під час якого в них [INFO] народилась донька [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] . Судовим наказом, виданим Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 13.10.2020 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання дітей в розмірі 1\\3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш діж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти він платив добровільно, тому стягувачка не подавала виконавчий лист для примусового виконання. З серпня 2020 року діти проживають з [PERSON] та він повністю утримує їх, оскільки у відповідачки склалась нова сім`я і вона проживає окремо. Дітьми не цікавиться, в добровільному порядку допомогу на їх утримання не надає. Таким чином, вважає, що він повинен бути звільнений від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки вони проживають з ним, що підтверджується довідкою Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 19.01.2022 року. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивача необхідно звільнити від обов`язку сплачувати аліменти, оскільки діти на даний час знаходяться на його утриманні. Згідно п. 17 Постанови пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, № 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до норм сімейного законодавства, право на стягнення аліментів належить тому із батьків, з яким проживають та на утримання якого перебувають діти, відповідно він може бути звільнений зі, сплати аліментів що були присуджені на підставі рішення суду у разі істотної зміни обставин, а саме спільного проживання із дітьми та здійснення їх повного утримання. Таким чином, він вважає, що має право ставити питання про звільнення його від сплати аліментів на утримання дітей, оскільки вони в даний час вони проживають з ним, та відповідно має право стягнути аліменти з відповідачки в розмірі 1/3 частини від усього її заробітку (доходу). На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її з позивачем участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно і належним чином відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов не подала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2020 року, по справі № 484/3288/20, з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11.02.2022 року. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до довідки Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 19.01.2022 року, діти, на користь яких з позивача стягнуто аліменти, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на даний час проживають разом з батьком. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено діти проживають з батьком - позивачем по справі та повністю знаходяться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання їх дітей, стягнутих відповідно до судового наказу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2020 року, по цивільній справі № 484/3288/20. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою недопущення необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли діти з нею не проживали і знаходились у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати, вказаної у довідці про склад сім`ї № 43 від 19 січня 2022 року, тобто з дати видачі довідки. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. В даний час діти знаходяться на повному його утриманні, відповідачка добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка [PERSON] працездатного віку, проживає окремо, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання дітей в судове засідання не надала. На підставі наведеного, враховуючи, що у позивача є неповнолітні діти, які проживають з ним та потребують матеріальної допомоги, відповідно до ст. 180-183, 191 СК України є підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з дня звернення позивачем до суду, та до повноліття дітей. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Судові витрати, за вимогу про стягнення аліментів, відносяться на рахунок відповідачки відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved