Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

07 червня 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 11.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , громадянином Йорданського Хашимітського королівства, був укладений шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом № 838. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Через місяць після народження дитини відносини між позивачем та відповідачем суттєво погіршилися. У січні 2022 року відповідач відмовився спілкуватися і з того часу позивач його не бачила. Останні п`ять місяців будь-які відносини між сторонами відсутні, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом із матір`ю та спору про місце проживання дитини не виникає. Майнового спору між сторонами немає. Тому [PERSON] прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 11 листопада 2020 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом № 838, та змінити прізвище « [PERSON] » на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 15 червня 2022 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.18-19). Позивач [PERSON] , будучи повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Від представника позивача адвоката Зуб О.Ю. надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 11 листопада 2020 року в Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , громадянином Йорданського Хашимітського королівства, зареєстровано шлюб за актовим записом № 838 (а.с.5). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Дитина проживає разом з матір`ю та спору про місце проживання дитини не виникає. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки в січні 2022 року та відновлювати їх позивач наміру не має. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням думки позивача, яка прохала змінити прізвище на дошлюбне, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 992,40 гривень.

Outcome: approved