Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області звернувся\~до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 58\~000 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 26.04.2019 Департаментом ДАБІ у Київській області зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкту будівлі торгівельної, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 161,5 кв.м., замовник [PERSON] . Кошторисна вартість будівництва 580\~000 грн. Всупереч вимогам ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник [PERSON] свій обов`язок щодо пайової участі у створені та розвитку інфраструктури населеного пункту не виконав, перерахування коштів до місцевого бюджету с. Дмитрівка не здійснив. Розмір пайової участі щодо нежитлових будівель та споруд складає 10% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта. Тож, не укладення [PERSON] договору пайової участі та не перерахування коштів до бюджету сільської ради завдало збитки територіальній громаді у виді упущеної вигоди, оскільки об`єкт уже прийнято в експлуатацію. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 провадження у справі відкрито. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18.11.2021 справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси, оскільки відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Справа 20.12.2021 надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та ухвалою від 21.12.2021 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 08.02.2022. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 08.02.2022 розгляд справи було відкладено на 30.03.2022. Розгляд справи у судовому засіданні 30.03.2022 відкладено на 18.05.2022, з метою належного повідомлення відповідача. У зв`язку з отримання повідомлення про замінування будівлі суду та терміновою евакуацією співробітників та відвідувачів з приміщення суду судове засідання 18.05.2022 не відбулося, наступне засідання призначено на 12.07.2022. У судове засідання 12.07.2022 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Матеріали справи містять заяву Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що 09 жовтня 2012 року на дванадцятій сесії шостого скликання Дмитрівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області вирішила затвердити Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сід Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; затвердити Типовий договір про пайову участь; рекомендовано інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Києво-Святошинському районі не надавати дозволи на виконання будівельних робіт об`єктів містобудування фізичним та юридичним особам, які не уклали договір про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сід Дмитрівської сільської ради (а.с.14). Згідно п.1.4 Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сіл Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, встановлено сільською радою для замовників розмір пайової участі не може перевищувати граничний розмір пайової участі, встановлений згідно законодавства. Граничний розмір пайової участі з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 10% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для нежитлових будівель та споруд; 5% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для реконструкції, розширення, добудови, реставрації і капітального ремонту нежитлових об`єктів та споруд; 4% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для житлових будинків; 2% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для реконструкції, розширення, добудови, реставрації і капітального ремонту житлових будинків. Згідно п.2.1 Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сід Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, пайова участь замовника у створені та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сід Дмитрівської сільської ради полягає у перерахуванні замовником до бюджету Дмитрівської сільської ради коштів, згідно з Договором (а.с.15-20). Дмитрівська сільської ради Бучанського району Київської області направляла [PERSON] лист щодо необхідності укладення Договору про пайову участь (а.с.27-28). Згідно листа Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області від 20.07.2021, 08.02.2019 [PERSON] подав декларацію повідомлення про початок будівельних робіт об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1): будівництво комплексу по продажу квітково-декоративної продукції за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] щодо укладення договору пайової участі у розвиток інфраструктури до Дмитрівської сільської ради не звертався, розрахунок величини пайової участі не здійснювався (а.с.23-25). Дмитрівська сільської ради Бучанського району Київської області листом від 28.07.2021 просила Києво-Святошинську окружну прокуратуру вжити заходи прокурорського реагування та звернутися до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів пайової участі на загальну суму 58\~000 грн. для усунення порушень вимогу Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.31-32). 08.02.2019 [PERSON] подав Декларацію про готовність об`єкта експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єкта з незначним наслідками (СС1) КС 061190391468 щодо об`єкта за адресою: [ADDRESS] (а.с.36-40). Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Частинами 5-6 ст. 39 Закону встановлено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду. Згідно пп.1 розділу II «Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» № 132-ІХ від 20.09.2019, договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. Протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку: 1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування. Відповідно до «Перехідних положень» вказаного закону, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва. Пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Згідно з п. 2 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», пайова участь не сплачується у разі будівництва: індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 кв.м., господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках. Тобто, зазначені вимоги норм закону зобов`язували [PERSON] звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі. Однак, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] без сплати пайової участі, через «Електронний кабінет забудовника», зареєстрував декларацію про готовність до експлуатації об`єкта: «Будівництво комплексу по продажу квітково-декоративної продукції; [ADDRESS] ; 1230.9 Будівлі торгівельні ніші». Згідно розрахунку величини пайової участі у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сіл Дмитрівської сільської ради, розмір пайової участі [PERSON] становить 10% від загальної кошторисної вартості будівництва та складає 58\~000 грн. (а.с.26). Проте, на теперішній час, збитки (упущена вигода) у вигляді недоотриманих коштів пайової участі для створення і розвитку інфраструктури Дмитрівської сільської ради [PERSON] не сплачені. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 03 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 923/700/17 вказав, що аналіз норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. Неправомірна бездіяльність [PERSON] щодо його обов`язку взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, яка кореспондується зі зверненням до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою, є протиправною формою поведінки відповідача, внаслідок якої Дмитрівська сільська рада позбавлена права отримати відповідні кошти у вигляді пайової участі (упущена вигода). При цьому наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача. Разом з тим, відповідач жодних дій, направлених на запобігання збиткам, як того вимагає ст. 226 ГК України, зокрема шляхом звернення до органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва не вживала, в чому відповідно до положень ст. 614 ЦК України, вбачається вина суб`єкта господарювання щодо невиконання зобов`язання, встановленого Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні». Тобто, вина [PERSON] полягає в умисній несплаті ним пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, що призвело до ненадходження значних коштів до місцевого бюджету. Таким чином, у даному випадку наявні усі елементи складу цивільного правопорушення з боку відповідача, такі як: порушення зобов`язання, збитки, причинний зв`язок між порушенням зобов`язання та збитками, вина. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 21.09.2016 у справі № 908/376/16, Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 3-1553гс16 та Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі № 3-1441гс16. У даному випадку збитки, що підлягають відшкодуванню на користь позивача, не є абстрактною величною, вони представляють собою упущену вигоду у вигляді пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, яку Дмитрівська сільська рада мала одержати з замовника будівництва. Вказані збитки розраховані відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні». За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтування позову, та необхідність стягненя з відповідача на користь Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області збитки (упущену вигоду) у вигляді недоотриманих коштів пайової участі для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту у розмірі 58\~000 грн. та, відповідно до чт. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь Київської обласної прокуратури сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved