Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

28.06.2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що вона та [PERSON] 28.03.2001 року уклали договір № 6068 купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна житлового будинку по [ADDRESS] . Зазначений договір вони посвідчили в Первомайській філії Південної Товарної Біржі. Всі умови договору і [PERSON] , як покупець, і [PERSON] , як продавець, виконали, однак через необізнаність у законодавстві вони не знали, що договір потребує обов`язкового нотаріального посвідчення. Вона зареєструвала право власності на житловий будинок у КП «Первомайське МБТІ». В даний час неможливо посвідчити договір нотаріально, тому що відбулась реєстрація зміни власника в МБТІ, а [PERSON] помер. За таких обставин просить визнати за нею право власності на житловий будинок. Ухвалою суду від 06.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Представник позивачки адвокат Голубенко Р.С. надав заяву про розгляд справи у відсутність його та позивачки; підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представниця міської ради надала заяву про визнання позову; просила розглянути справу у відсутність представника. Представник третьої особи в судове засідання не явився. Третя особа пояснень щодо позову у встановлений судом строк не надала. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Сторонами не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Судом здійснено усі необхідні підготовчі дії, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне провести підготовче засідання на підставі наданих сторонами та витребуваних судом письмових доказів у відсутність сторін. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому засіданні. Судом встановлено, що 28.03.2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна № 6068, який посвідчений Первомайською філією Південної Товарної Біржі. Згідно зазначеного договору [PERSON] продав належний йому на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.1963 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 11, житловий будинок по [ADDRESS] , що підтверджується копією зазначеного договору. Нотаріально договір не посвідчувався. Всі умови зазначеного договору сторонами виконані. Покупець передала продавцю обумовлену договором суму грошей, продавець надав їй житловий будинок, передав ключі, технічний паспорт на будинок. З часу придбання будинку ніяких претензій, жодних заперечень зі сторони [PERSON] до позивачки не надходило. Більше двадцяти років вона відкрито користується будинком. На підставі зазначеного договору КП «Первомайське МБТІ» вчинено державну реєстрацію права власності позивачки на будинок, що підтверджується довідкою № 77/04-02-03 від 01.07.2022 року. Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано, що підтверджується витягом з реєстру, оскільки договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна має бути нотаріально посвідчений. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. За приписами ст. 153 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Сторонами під час укладення даного договору не дотримано вимог ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних відносин) щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Тобто, у період укладення договору купівлі-продажу існувала колізія у законодавстві. Всі умови зазначеного договору сторонами виконані, при цьому сторони добросовісно вважали, що він не підлягає нотаріальному посвідченню. Оскільки [PERSON] повністю виконала умови договору купівлі-продажу, він не визнавався судом недійсним з підстав недотримання нотаріальної форми, суд приходить до висновку, що [PERSON] правомірно набула право власності на житловий будинок. За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян [PERSON] помер, про що виконавчим комітетом 04.12.2013 року Підгородянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області складено актовий запис, що підтверджується листом відділу ДРАЦС у м. Первомайську Первомайського району Миколаївської області від 30.06.2022 року за номером 365/23.18-22. Згідно відповіді Першої та Другої первомайських нотаріальних контор Миколаївської області спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, тому відповідачем у наданій справі виступає Первомайська міська рада Миколаївської області, оскільки будинок територіально розташований в межах Первомайської міської територіальної громади. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо його право оскаржується або не визнається іншою особою. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що всі умови договору купівлі-продажу сторонами виконані. В даний час не можливо нотаріально посвідчити договір у зв`язку зі смертю [PERSON] . За таких обставин наявні підстави для визнання за позивачкою права власності на житловий будинок, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved