Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 жовтня 2007 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у Порогівській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 21. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Позивачка зазначає, що протягом останнього часу стосунки з чоловіком погіршились, зникло взаєморозуміння, повага одне до одного, почастішали сварки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї. Фактично вони припинили сімейне життя, тривалий час кожен з них живе власними інтересами, шлюб існує формально. Примирення з [PERSON] вважає неможливим. Спору щодо місця проживання сина немає. З огляду на викладене, просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись прізвищем " [PERSON] ". Понесені судові витрати стягувати з відповідача не бажає. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 30 червня 2022 року [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані сторонами в порядку\~статті 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приймаючи до уваги існуючі між сторонами відносини, причини розлучення, небажання кожного з подружжя зберігати шлюб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 жовтня 2007 року у Порогівській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 21 (а.с. 5). В шлюбі [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с. 7). На даний час позивачка та відповідач разом не проживають. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України). Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. З огляду на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~Сімейного\~кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст.\~114\~Сімейного\~кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, відповідач погодився на розірвання шлюбу, підстав для відмови у прийнятті визнання ним позову немає, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, суд приходить\~до переконання,\~що позов може бути задоволено. Таким чином суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, а тому, шлюб між позивачкою та відповідачем необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі наведеного, ст. 24, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved