Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що відповідач є його батьком. 30 березня 2022 року позивачу виповнилося 18 років, та на даний час він продовжує навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї на денній формі навчання, та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батьків. У витратах, пов`язаних з навчанням, йому допомагає мати в добровільному порядку. Зазначає, що відповідач працює та отримує доходи, оскільки працює на ш. «Західно-Донбаській», але добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісяця відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, на весь час навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково в розмірі 1/10 частини його доходів, оскільки з відповідача ще стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , крім того в провадженні Тернівського міського суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання дружини. Також посилається на те, що його син при закінченні навчання має проходити виробничу практику на підприємстві вугільної промисловості та отримувати заробітну плату, та те, що [PERSON] навчається на бюджетній основі, за навчання не платить, має отримувати стипендію, крім того не додано до позовної заяви чеків та квитанцій щодо придбання речей необхідних для навчання, а також відсутня інформація щодо матеріального становища матері позивача [PERSON] , яка також має обов`язок щодо утримання дитини. Позивач в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, але у відзиві на позовну заяву просить розглядати справу без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить позов задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 14 від 16 квітня 2004 року. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до довідки Тернівського професійного гірничого ліцею від № 438 від 22 березня 2022 року, [PERSON] навчається на 3 курсі денного відділення Тернівського професійного гірничого ліцею з 01 вересня 2019 року по 01 вересня 2022 року. Згідно судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 березня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд задовольнив заяву відповідача про витребування у Тернівського професійного гірничого ліцею інформацію щодо отриманої стипендії [PERSON] , [INFO] , та інформацію щодо проходження ним виробничої оплачуваної практики, а також щодо витребування з Павлоградської державної податкової інспекції Західно-Донбаського управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області інформацію щодо сум отриманих доходів [PERSON] за останні шість місяців. Однак, згідно листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за вих. №14514/5/04-36-12-03-13 від 01.06.2022 року, надати затребувану інформацію не можливо без ідентифікуючих даних фізичної особи. З Тернівського професійного гірничого ліцею затребувана інформація не надійшла. У зв`язку з чим, з метою розумності строків розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу без затребуваної інформації. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] від відповідача, досягнення ним 18 років, але його вік є меншим 23 років, продовження ним навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (оскільки він отримує дохід у вигляді заробітної плати), що дозволяє йому утримувати себе та свого повнолітнього сина. Судом приймається до уваги та обставина, що відповідач отримує дохід, а також його позицію викладену в відзиві про намір виплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/10 частки від його доходів. Судом також приймається до уваги те, що з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), та утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу). При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймаються до уваги ті обставини, що відповідач сплачує аліменти на неповнолітніх дітей, позовні вимоги визнає частково, отримує постійний дохід, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а тому, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін та повнолітньої дитини, у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у зв`язку з продовженням ним навчання, в розмірі 1/10 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 12 квітня 2022 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача, становить 60% заробітної плати (1/4 + 1/4 + 1/10), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial