Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

1. Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування 04 червня 2021 року Сумська районна державна адміністрація в особі Служби у справах дітей в інтересах неповнолітнього [PERSON] , 2006 року народження звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги вмотивовані наступним чином. Відповідно до рішення Конотопського міськрайонного суду від 16 квітня 2009 року відповідачі усиновили неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . З 22 жовтня 2019 року останній перебував на обліку Служби у справах дітей Білопільської РДА через девіантну поведінку та постійні непорозуміння з батьками. Того ж місяця дитину вперше було влаштовано до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації з метою проходження курсу корекції та налагодження стосунків з батьками. У січні 2020 року за заявою [PERSON] та [PERSON] хлопця було повернуто в родину, а в грудні того ж року - повторно поміщено до закладу. Між дитиною та усиновителями склалися напружені стосунки, постійно виникають конфлікти. За час перебування [PERSON] в центрі реабілітації, відповідачі жодного разу не приїздили до нього, не телефонували, не надавали кошти на утримання, не цікавилися станом здоров`я та успішністю. [PERSON] та [PERSON] не виконують покладені на них ст. 150 СК України обов`язки щодо піклування про здоров`я неповнолітнього [PERSON] , його фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття повної загальної середньої освіти, підготовки до самостійного життя, чим грубо порушують право дитини на належне батьківське виховання. Відповідачі налаштовані категорично, не бажають поновлювати стосунки з сином та повертати його в родину. Посилаючись на викладені вище обставини, Сумська районна державна адміністрація в особі Служби у справах дітей просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного на користь державного закладу чи особи, в якої дитина буде перебувати на вихованні. 2. Короткий зміст відзиву на позовну заяву 29 та 30 вересня 2021 року від адвоката Шаповал О.О., яка представляє інтереси відповідача [PERSON] на підставі ордеру від 02 вересня 2021 року, надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строку на його подання. У відзиві на позовну заяву адвокат Шаповал О.О. просить відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином виконували свої батьківські обов`язки щодо виховання неповнолітнього сина [PERSON] , 2006 року народження, приймали участь у його житті та забезпечували всім необхідним. Незважаючи на це, у відносинах між неповнолітнім [PERSON] та дорослими як у родині, так і в школі склалися непрості стосунки. Оскільки вирішити цю проблему батьки самостійно не змогли, посадові особи Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації рекомендували їм відмовитися від сина. Крім того, представник відповідача вказує, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] , 2006 року народження буде суперечити інтересам дитини. Разом з цим відсутні підстави, визначені в ст. 164 ЦПК України, для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно сина з огляду на те, що протягом дванадцяти років перебування [PERSON] в родині, останні характеризувалися позитивно, жодних нарікань щодо виконання ними батьківських обов`язків не було. Ознайомившись з психологічним висновком Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, [PERSON] та [PERSON] не погоджуються з позовом. Вважають, що вони і неповнолітній [PERSON] не вірно поводилися один з одним, не знайшли порозуміння через тимчасові емоції. У подальшому, відповідачі прийняли рішення виправити помилки, забрати дитину, вибачитися один перед одним. Обговоривши всі моменти, які раніше не вдавалося вирішити, знайшли з сином спільну мову, після чого він приїздив додому. У Сумський центр соціально-психологічної реабілітації [PERSON] направляли для виправлення та перевиховання через те, що саме вчителі скаржилися на поведінку хлопця, який систематично зривав уроки та не реагував на зауваження дорослих. Також, на думку представника відповідача, надані позивачем докази не є достатніми для ухвалення рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів. Натомість [PERSON] та [PERSON] не вживають спиртних напоїв та наркотичних засобів, не ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина та тяжко працюють, щоб забезпечити родину (а. с. 107-111, 152). 3. Доводи учасників справи Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. В обґрунтування позовних вимог додатково зазначила, що в той час, коли [PERSON] перебував у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації, батьки не виявляли інтересу до нього. Вважає їхній крок назустріч маніпулятивним та нещирим, оскільки до моменту подачі до суду даного позову, [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , про що подали відповідні заяви на ім`я начальника Служби у справах дітей Білопільської РДА. На момент розгляду справи судом змінилися не батьки, а дитина внаслідок проведеної корекції. Вказує, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] відповідає інтересам останнього, так як дитина перебуватиме на повному державному забезпеченні, користуватиметься пільгами, а відтак, буде більш захищеною. Натомість, подальше перебування хлопця в родині відповідачів може бути непередбачуваним. Зважаючи на мінливу позицію останніх щодо сина, не виключено, що з часом вона знову може змінитися, батьки відмовляться від [PERSON] , і він залишиться «на вулиці». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , а також їх представники - адвокати Шаповал О.О. та Семиволос В.В. проти позову заперечували. Додатково відповідачі зазначили, що з [PERSON] порозумілися. З вересня 2021 року хлопець проживає в родині, для нього створені всі необхідні умови, він не бажає розривати родинні зв`язки з батьками та сестрами. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області Курченко Г.І. позов підтримала та зазначила, що протягом понад десяти місяців передування неповнолітнього [PERSON] , 2006 року народження у Центрі , батьки не виявляли інтересу до нього, не цікавилися здоров`ям, матеріально не забезпечували, відмовлялися від спілкування з дитиною, не приймали допомогу працівників закладу по налагодженню взаємовідносин у родині. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Ворожбянської міської ради Сумської області Деркачова М.Д. позов підтримала. 4. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 07 червня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження з викликом сторін на 23 червня 2021 року (а. с. 26-27, т. 1). Протокольною ухвалою від 23 червня 2021 року підготовче засідання по справі відкладено на 05 липня 2021 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Семиволоса В.В. (а. с. 45, т. 1). Протокольною ухвалою від 05 липня 2021 року підготовче засідання по справі відкладено на 02 вересня 2021 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Шаповал О.О. (а. с. 55, т. 1). Ухвалою від 02 вересня 2021 року до участі в справі залучено Службу в справах дітей Ворожбянської міської ради Сумської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Цією ж ухвалою задоволено клопотання адвоката Шаповал О.О. про допит в якості свідків відповідачів [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] . У зв`язку з залученням третьої особи підготовче засідання по справі відкладено на 17 вересня 2021 року (а. с. 73-75, т. 1). Протокольною ухвалою від 17 вересня 2021 року в підготовчому засіданні оголошена перерва за клопотанням представника відповідача - адвоката Шаповал О.О., для підготовки відзиву та подання додаткових доказів. Підготовче засідання по справі призначено на 30 вересня 2021 року (а. с. 97-99, т. 1). Ухвалою від 30 вересня 2021 року підготовче провадження по справі закрите. Справу призначено до судового розгляду. Задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Шаповал О.О. про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та виклик спеціаліста - практичного психолога, старшого викладача кафедри психології СОІППО Сумського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти [PERSON] . Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника третьої особи - Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області про допит в якості свідків практичного психолога закладу [PERSON] та [PERSON] , а також клопотання відповідачів про допит свідків [PERSON] та [PERSON] . Справу призначено до судового розгляду на 05 жовтня 2021 року (а. с. 158-159, 179-182, т. 1). Протокольною ухвалою від 05 жовтня 2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 21 жовтня 2021 року у зв`язку з закінченням робочого часу (а. с. 201-224, т. 1). Протокольною ухвалою від 21 жовтня 2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 03 листопада 2021 року у зв`язку з закінченням відведеного часу (а. с. 232-241, т. 1). Протокольною ухвалою від 03 листопада 2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 22 листопада 2021 року у зв`язку з неявкою з невідомих причин представника третьої особи - Служби в справах дітей Ворожбянської міської ради Сумської області (а. с. 6-10, т. 2). Протокольною ухвалою від 22 листопада 2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 07 грудня 2021 року у зв`язку з закінченням робочого часу (а. с. 24-38, т. 2). Протокольною ухвалою від 07 грудня 2021 року розгляд справи відкладено на 28 грудня 2021 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Шаповал О.О. (а. с. 48, т. 2). Протокольною ухвалою від 28 грудня 2021 року розгляд справи відкладено на 10 січня 2022 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Шаповал О.О. (а. с. 57, т. 2). Протокольною ухвалою від 10 січня 2022 року розгляд справи відкладено на 18 січня 2022 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Шаповал О.О. (а. с. 62, т. 2). Протокольною ухвалою від 18 січня 2022 року розгляд справи відкладено на 09 лютого 2022 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Шаповал О.О. (а. с. 73, т. 2). Протокольною ухвалою від 09 лютого 2022 року розгляд справи відкладено на 23 лютого 2022 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Семиволоса В.В. (а. с. 79, т. 2). Протокольною ухвалою від 23 лютого 2022 року в судовому засіданні оголошена перерва до 14 березня 2022 року у зв`язку з закінченням відведеного часу (а. с. 93-95, т. 2). 14 березня 2022 року справа знята з розгляду у зв`язку з відпусткою головуючого судді та призначена до розгляду на 01 червня 2022 року (а. с. 99, т. 2). Протокольною ухвалою від 01 червня 2022 року розгляд справи відкладено на 14 червня 2022 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Шаповал О.О. (а. с. 112, т. 2). 01 червня 2022 року справа знята з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді та призначена до розгляду на 07 липня 2022 року (а. с. 118, т. 2). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2009 року [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на усиновлення [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Конотоп Сумської області. Зобов`язано відділ реєстрації актів цивільного стану по Конотопському району Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області в актовому записі про народження дитини [PERSON] , [INFO] змінити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] », місце народження з «м. Конотоп Сумської області» на «м. Ворожба Білопільського району Сумської області». По-батькові та дату народження дитини залишити без змін. Записати матір`ю дитини [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Відділу реєстрації актів цивільного стану по Конотопському району Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області внести відповідні зміни до актового запису №101 від 07 червня 2006 року про народження [PERSON] (а. с. 41-42, т. 1). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по Конотопському району Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області 18 липня 2009 року, зазначено, що [INFO] в м. Ворожба Білопільського району Сумської області народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 07 червня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №101. Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9, т. 1). 17 жовтня 2019 року Служба у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації звернулася до Служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації за дозволом на тимчасове влаштування дитини, яка опинилася в складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] до Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Шостка для корекції поведінки, так як дитина вийшла з-під контролю батьків, не піддається ніякому впливу, схильна до вчинення правопорушень, систематично порушує правила поведінки (а. с. 11, т. 1). На підставі наказу начальника Служби у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації Сумської області №129 від 22 жовтня 2019 року [PERSON] , [INFO] взято на облік як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах (а. с. 12, т. 1). Зі звіту про умови проживання та стан здоров`я усиновленої дитини від 21 листопада 2019 року вбачається, що станам на час його складання [PERSON] проживав разом з батьками за адресою: [ADDRESS] . У родині склалися напружені стосунки. Дитина вийшла з-під контролю батьків. Хлопець схильний до крадіжок та бродяжництва, часто порушує поведінку. Батьки не приділяють йому належної уваги, неохоче співпрацюють зі Службою у справах дітей, не виконують надані рекомендації. З метою стабілізації стосунків, [PERSON] тимчасово направлено до обласного центру соціально-психологічної реабілітації (а. с. 13, т. 1). 09 січня 2020 року Службою у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації погоджено вибуття неповнолітнього [PERSON] з обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей у родину (а. с. 14, т. 1). Згідно з характеристикою Ворожбянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів №3 Білопільського району Сумської області від 30 листопада 2020 року, [PERSON] за час навчання у вказаному закладі проявив себе неорганізованим та недисциплінованим учнем, у зв`язку з чим має навчальні досягнення низького та середнього рівня. На уроках не завжди слухає вчителя, відволікається, вступає в розмови з однокласниками. Домашні завдання не виконує. Схильний до протиправної поведінки, були випадки крадіжок шкільних речей, коштів учнів. Через вказані негативні дії не має дружніх стосунків з учнями класу. Хлопець, різкий, емоційний, нестриманий, буває агресивним. З 2015 року поставлений на внутрішній облік, як дитина, що потребує особливої педагогічної уваги. Разом з цим, [PERSON] уміє добре фізично працювати, але потребує контролю з боку дорослих. Удома допомагає батькам по господарству, однак стосунки між ними напружені. Хлопець постійно говорить неправду та сперечається. Батьками створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Вони часто спілкуються з класним керівником [PERSON] по телефону, цікавляться справами сина, відвідують класні та шкільні зібрання (а. с. 125, т. 1). Відповідно до пояснень [PERSON] та [PERSON] від 13 січня 2021 року, адресованих начальнику Служби у справах дітей Білопільської РДА, останні повідомили про відсутність намірів повертати [PERSON] в родину (а. с. 16-17, т. 1). З листів директора Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області від 15 грудня 2020 року, 06, 12 січня та 02 квітня 2021 року, адресованих начальникам Служб у справах дітей Білопільської РДА, Сумської РДА та Сумської ОДА, вбачається, що [PERSON] перебував у даному закладі з 01 грудня 2020 року. Після зарахування до центру проходив планове медичне обстеження, в ході якого лікарями отоларингологом та фтізіатром йому було встановлено діагнози «гострий ринофарингіт, гострий синусит», «віраж тубпроб кат 5гр5.4А» та призначено лікування. Адміністрація закладу в телефонному режимі повідомляла батькам про стан хлопця, однак останні відповіли, що не вважають за необхідне лікувати дитину, категорично відмовилися купувати ліки та зазначили, що подальша доля [PERSON] їх не цікавить. Лікування дитини проводилося з 08 грудня 2020 року за кошти загального фонду бюджету закладу та Служби у справах дітей Білопільської РДА. За весь період перебування неповнолітнього [PERSON] у центрі, батьки жодного разу його не відвідали, не підтримали матеріально, не цікавились станом здоров`я та успішністю. Під час телефонної розмови з [PERSON] 31 грудня 2021 року, батько повідомив, що не забере його додому. Після цього хлопець перебував у пригніченому стані, відмовлявся від їжі. Психологічний стан дитини покращився завдяки значним зусиллям педагогічних працівників закладу. Крім того, за період перебування у центрі реабілітації, [PERSON] налаштував стосунки з однолітками, його успішність покращилась, а такі риси характеру як нестриманість та емоційність, знайшли своє втілення у виступах на сцені, підготовці танцювальних композицій (а. с. 15, 19, 132-143, т. 1). Згідно з психолого-педагогічною характеристикою вихованця Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, між [PERSON] та його батьками склалися вкрай напружені стосунки. При вступі до закладу [PERSON] був розгублений, напружений, але легко йшов на контакт з дорослими, був налаштований на перебування в Центрі, зрадів, що буде певний час на відстані від батьків, але сумував за сестрами. Хлопець прибув до закладу у занедбаному вигляді, одяг був зношений, брудний та замалий на нього. Розповідав, що останні три роки в сім`ї не святкували його день народження тому, що він «поганий». На відміну від сестер, батьки не купували йому нові речі, забирали кишенькові гроші, а одного разу побили за те, що він вкрав 1 000 грн. На початку перебування в центрі хлопець часто вдавався до фізичної та вербльної агресії. Серед поведінкових ускладнень, які виявляв [PERSON] , були брехня і дрібні крадіжки. У результаті педагогічної та психологічної корекції, успішність хлопця зросла і він став набувати авторитету в класі. [PERSON] потребує подальшої корекційної роботи в умовах розвиваючого середовища, формування морально-етичного світогляду, свідомого ставлення до навчання та власної поведінки. Йому потрібна любляча родина, де батьки зрозуміють і підтримають підлітка в складний для нього період (а. с. 20-21, 122-124 т. 1). Відповідно до протоколу індивідуальної психологічної діагностики, проведеної практичним психологом Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області [PERSON] в період з 15 по 18 грудня 2020 року, [PERSON] , 2006 року народження має поведінку жертви та травмованої, знеціненої, нелюбимої дитини, яка застосовує деструктивні способи залишитись значущим, любимим, «гарним» в очах батьків та суспільства (а. с. 129-130, т. 1). Згідно з характеристикою КУ СЗОШ І-ІІІ ступенів №22 ім. Ігоря Гольченка Сумської міської ради, [PERSON] навчався у вказаному закладі з дев`ятого класу. Зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний учень. Оволодів навчальним матеріалом на середньому рівні. Має змішану пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал. На уроках був уважним, зосередженим, але активності не проявляв, домашні завдання виконував систематично, до виконання доручень ставився сумлінно, брав активну участь у громадському житті класу. Під час навчання в закладі [PERSON] був скромним, товариським, урівноваженим, розсудливим, мав друзів, не піддавався чужому впливу, правила поведінки виконував свідомо, з повагою ставився до вчителів та однолітків. Вихователі СЦ СПРДО приділяли належну увагу вихованню учня, підтримували зв`язок із класним керівником та вчителями-предметниками (а. с. 126, т. 1). З листа директора Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області від 01 вересня 2021 року, адресованого начальнику Служби у справах дітей Сумської РДА, вбачається, що на підставі дозволу Служби у справах дітей Сумської ОДА, 01 вересня 2021 року [PERSON] , 2006 року народження вибув до ДПТНЗ «Синівський професійний аграрний ліцей» (а. с. 146-147, т. 1). За інформацією Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, [PERSON] витратив на особисті потреби 890 грн 07 коп., з них батько дав 200 грн, Служба у справах дітей Білопільської РДА - 400 грн та 290 грн 07 коп. - кошти співробітників центру (а. с. 16-18, т. 2). Згідно з висновком Сумської районної державної адміністрації №01-16/2505 від 01 вересня 2021 року [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як вони злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а. с. 68-69). З актів обстеження умов проживання вбачається, що станом на 03 вересня 2021 року за місцем проживання відповідачів, за адресою: [ADDRESS] , особистих речей [PERSON] не виявлено. Під час обстеження 20 вересня 2021 року за вказаною адресою перебував неповнолітній [PERSON] . Останній показав свої особисті речі. Дитина може користуватися ноутбуком, має власне спальне місце, місце для навчання, шафу з одягом. Разом з цим у кімнаті [PERSON] не прибрано, особисті речі розкидані, підлога брудна. У будинку проживають два коти та два собаки, у зв`язку з чим присутній специфічний запах (а. с. 173-174, т. 1). Відповідач [PERSON] , 1966 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] , з 01 липня 2021 року працює електрогазозварником на підприємстві ТОВ «Профіт Трейдінг», на роботі та за місцем мешкання зарекомендував себе позитивно (а. с. 112-113, т. 1). [PERSON] , 1975 року народження проживає за цією ж адресою. За місцем мешкання характеризується задовільно, у вересні 2018 року отримала почесну грамоту Білопільської районної державної адміністрації за суттєву допомогу в оформленні приміщення Ворожбянської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3, разом з чоловіком [PERSON] займається веденням особистого селянського господарства (а. с. 114, 166-168, т. 1). Свідок [PERSON] у судовому показала, що була класним керівником [PERSON] з 5 до 9 класу у Ворожбянській ЗОШ №3. З 4 класу хлопець був поставлений на внутрішньо шкільний облік як дитина, яка потребує особливої педагогічної уваги. [PERSON] крав, конфліктував з однолітками, брав без дозволу чужі речі, ламав їх, запізнювався на уроки, не завжди виконував домашні завдання. У зв`язку з цим відбувався постійний контакт з батьками, психологом школи, працівниками ювінальної поліції. Оскільки, зміни у поведінці [PERSON] не відбувалися, батькам було рекомендовано тимчасово помістити його до реабілітаційного центру. У грудні 2019 року хлопець був поміщений до реабілітаційного центру м. Шостка, але швидко повернувся, так як батьків не влаштували умови його перебування в цьому закладі. У подальшому [PERSON] був поміщений до Сумського реабілітаційного центру, після того як украв вдома гроші. Стосунки з батьками у хлопця були не дуже теплі. Зі слів [PERSON] , вони приділяли йому менше уваги, ніж сестрам. Разом з цим хлопець завжди був одягнутий по сезону, мав усе необхідне для навчання, але до своїх речей відносився недбало. До кінця дня його одяг ставав брудним, інколи порваним та без ґудзиків. З грошима [PERSON] поводитися не вмів, витрачав їх на предмети, які роздавав однокласникам, щоб заслужити їх дружбу, але через декілька днів вимагав у цих же однокласників купити йому щось на заміну. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що працює викладачем української мови та літератури у Ворожбянському ліцеї. У неї на уроках [PERSON] був дисциплінованим, але виконувати домашні завдання не хотів, мав проблеми з охайністю. Свідок [PERSON] , будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що викладала в [PERSON] англійську мову. На її уроках хлопець вів себе нормально, хоча інколи запізнювався. Коли не виконував домашні завдання, залишала його працювати на перерві. Після спілкування з батьками, проявляв інтерес до навчання, але не на тривалий час, говорив, що це йому не цікаво. [PERSON] дуже активний. Батьки його забезпечували всім необхідним, однак речі свої він не беріг. Свідок [PERSON] показала, що викладала в [PERSON] математику. Хлопець здібний, але навчався не в міру своїх сил. Час від часу виконувати домашні завдання йому допомагала мама, що було помітно. Батьки цікавилися навчанням сина, забезпечували його всім необхідним. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що працює практичним психологом у Ворожбянській ЗОШ №3. З [PERSON] спілкується з 2017 року. Нарікань на батьків з його боку не було. Хлопець мав проблеми з поведінкою, порушував дисципліну, конфліктував з дітьми, крав. Разом з цим батьки мали достатній вплив на нього. [PERSON] вважав другом. Однак, хлопцю не вистачало уваги однолітків, дорослих, а тому він намагався привернути її своїми вчинками. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є директором Ворожбянського ліцею, в якому [PERSON] навчався до 9 класу. Підтримувала тісний контакт з батьками. [PERSON] був членом батьківського колективу. [PERSON] мав проблеми з поведінкою, з чим батьки, маючи належний батьківський потенціал, не могли справитися. Вони зверталися до педагогів та психологів школи за допомогою. Оскільки проблеми з хлопцем не знаходили вирішення, батькам було рекомендовано направити його до центру реабілітації для корекції поведінки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою [PERSON] . До дітей батьки відносяться однаково добре. [PERSON] більше часу проводить з батьком. Достатньо часу гуляє на вулиці, у тому числі й з однолітками, катається на велосипеді. Свідок [PERSON] показав, що проживає з [PERSON] по сусідству. Сім`я в них дружна. Ніхто не п`є, не курить, не висловлюється нецензурними словами. Всі разом виконують хатні справи та працюють по домогосподарству. Діти забезпечені всім необхідним. Батьки до них відносяться однаково добре. [PERSON] енергійний, рухливий, багато часу проводить з батьком та має достатньо вільного часу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] проживають з нею по сусідству. Сім`я порядна, трудолюбива. Діти охайні, ввічливі. Батьки до всіх відносяться однаково. [PERSON] допомагає по господарству, разом з цим має достатньо вільного часу. Допитана в судовому засіданні [PERSON] показала, що приблизно з 4 класу поведінка [PERSON] у школі погіршилася. Він хотів бути в центрі уваги. При товаришах ображав її та Лізу, міг вдарити, у той час як вдома при батьках вів себе нормально. [PERSON] не вмів розпоряджатися кишеньковими грошима, купував за них різні дрібниці, роздавав їх однокласникам, а через деякий час вимагав у них щось взамін. У зв`язку з цим батьки обмежили брата в грошах. Коли у [PERSON] були проблеми з поведінкою, батьки з ним говорили, пояснювали, як потрібно себе вести в суспільстві. Якщо не доходило, обмежували в чомусь. Чи застосовували фізичні покарання не знає. Брата забезпечували всім необхідним, але він цього не цінував, зокрема, розкидав та роздавав шкільне приладдя, зошити, неохайно відносився до одягу. Коли [PERSON] був у реабілітаційному центрі, дзвонити йому не могли, через те, що телефон йому видавали не завжди, а тому він дзвонив сам. Зараз брат змінився, їх стосунки покращилися, він хоче залишитися в сім`ї. Свідок [PERSON] показала, що батьки забезпечують їх всім необхідним. Відносяться до всіх однаково добре. Але з 4 класу поведінка [PERSON] погіршилася. Він почав красти в школі. Одного разу вкрав гроші у неї та батьків. Спочатку брехав, що не брав, а потім зізнався, що хотів погуляти, купити цигарки. Брат мав кишенькові гроші, але так як витрачав їх на марні дрібниці та роздавав, батьки обмежили його в цьому. Також батьки застосовували до нього й інші обмеження у тому випадку, коли бесіди не давали належного результату, і поведінка брата не змінювалася. У реабілітаційному центрі у [PERSON] відібрали телефон, а тому дзвонити йому вони не могли. Інколи брат телефонував сам [PERSON] , при цьому він лише вихвалявся наявністю якихось матеріальних речей і ніколи не цікавився їх справами. У вересні минулого року брат повернувся в сім`ю. Його поведінка змінилася на краще і їх стосунки покращилися. Вважає, що брату буде краще разом з ними. Допитаний у судовому засіданні неповнолітній [PERSON] підтвердив показання своїх сестер [PERSON] та [PERSON] . Пояснив, що коли навчався в школі, батьків не слухав, робив усе навпаки, повторював за іншими хлопцями. Маючи все необхідне, крав бо хотів більшого. Вчитися не хотів. За поведінку батьки спочатку з ним говорили. Коли не доходило - обмежували у деяких речах, а одного разу, за те, що він вкрав з дому гроші, батько вдарив його ременем. Коли перебував у центрі реабілітації, додому не хотів, ба там було цікаво. А коли пішов учитися в ПТУ, захотів додому. У вересні 2021 року повернувся в сім`ю. Зараз живе вдома з батьками та сестрами. Їх стосунки наладилися. Хоче й надалі залишатися в родині. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що працювала начальником Служби у справах дітей Білопільської РДА. Інформацією про стосунки між батьками та сином у родині [PERSON] володіє до січня 2021 року. У подальшому контроль за цією сім`єю вийшов за межі її компетенції. З моменту усиновлення відповідачами [PERSON] , все було на належному рівні. У підлітковому віці з дитиною почалися проблеми. Батьки зверталися за допомогою. У жовтні 2019 року останні прийняли рішення про поміщення сина до реабілітаційного центру для корекції поведінки. У січні 2020 року подали заяву про повернення [PERSON] додому. Однак, покращення не відбулося. У листопаді 2020 року батьки повідомили, що не хочуть виховувати хлопця та подали заяви про поміщення його до іншого центру реабілітації. Після поміщення [PERSON] до Сумського центру реабілітації дітей області, їй у телефонному режимі повідомляли працівники закладу, що батьки відмовляються надавати кошти на лікування дитини, у зв`язку з чим вона дала свої гроші. Після новорічних свят Яковчуки подали заяви про те, що не мають наміру повертати [PERSON] в родину. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, №31111/04, §58, ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. VІ. Висновки суду Враховуючи вищевикладене, на підставі належним чином оцінених доказів, суд приходить до висновку про те, що передбачені статтею 164 СК України підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відсутні. Неповнолітній [PERSON] проживає в сім`ї, відповідачі проти позбавлення батьківських прав категорично заперечують, а позбавлення батьківських прав необхідно розглядати як крайній захід сімейно-правового характеру, який застосовується до батьків, що не забезпечують належного виховання своїх дітей. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітнього сина [PERSON] , 2006 року народження, оскільки у ньому не встановлено фактів, які б свідчили про те, що позбавлення відповідачів батьківських прав є заходом впливу, який найкраще відповідає інтересам дитини. Вказаний висновок не містить відомостей про те, що відповідачі були заслухані органом опіки та піклування. При цьому, суд враховує, що [PERSON] та [PERSON] не втрачають зв`язку з сином, в міру своїх об`єктивних можливостей намагаються забезпечити його добробут, виявляють інтерес до нього та піклуються про його майбутнє життя, у тому числі й взаємовідносини в соціумі. Зазначені фактори в сукупності, на думку суду, можна розцінювати як такі, що доводять відсутність факту ухилення відповідачів від виховання дитини, а також доводять відсутність факту свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Крім того, на час розгляду даної справи неповнолітній [PERSON] проживає з батьками та хоче залишитися в родині, а тому позбавлення відповідачів батьківських прав за відсутності доказів їх ухилення від виконання батьківських обов`язків та за наявності бажання дитини залишитися в сім`ї, є несправедливим, навіть не зважаючи на те, що в період перебування [PERSON] в центрі батьки не мали наміру повертати його в родину та певний проміжок часу не спілкувалися з ним, що стало підставою звернення Служби у справах дітей Сумської РДА до суду з цим позовом. Суд зазначає, що при вирішенні необхідності захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у випадку, що склався у родині [PERSON] та [PERSON] , позбавлення останніх батьківських прав є невиправданим, настільки крайнім заходом сімейно-правового характеру, який не відповідає інтересам дитини. У цьому випадку, держава, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Савіни проти України», має допомогти родині у складній ситуації, без застосування радикальних заходів. Вихованням дитини відповідачі займаються, виходячи зі своїх здібностей та можливостей, а наявні в матеріалах цивільної справи докази не можуть бути достатніми для обґрунтованості висновку про свідоме та умисне їх ухилення від виховання сина. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed