Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

16 лютого 2022року надійшла позовна заява [PERSON] до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, третя особа яка не заявляє самосійних вимог Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Русавська Тамара Василівна про встановлення факту проживання однією сім`ю як чоловік та дружина без шлюбу. Позивач посилається на те, що вона та [PERSON] , [INFO] , проживали разом однією сім`єю, як чоловік і дружина без укладення шлюбу 1991 року, тобто 30 років поспіль. Однак 20.04.2021р. від короновірусної хвороби, СОVID - 19 у віці 85 років номер [PERSON] по [ADDRESS] . Сумісних дітей у позивачки з [PERSON] немає, оскільки зустрілися вони вже у зрілому віці. Син позивачки [PERSON] [INFO] , помер [INFO] . Під час сумісного проживання необхідності у придбанні будь - якого майна у пари не було. Проживали в квартирі за адресою по [ADDRESS] , яка належить позивачці на праві власності. Як зазначає позивач, на сімейній нараді нею та [PERSON] було прийнято рішення відкладати гроші та зберігати їх у Приватбанку. Всі 30 років поспіль позивачка та [PERSON] сумісно проживали, як чоловік та дружина без шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно виконували побутові обов`язки, піклувались один про одного, разом відпочивали та виконували інші дії притаманні подружжю, разом купували продукти харчування, харчувалися, лікували один одного за погреби, весь час відчували один до одного почуття глибокої поваги та любові, віддячували долі хоча за пізню, але ж все ж таки таку доленосну зустріч. Позивач зазначає, що юридична мета встановлення факту проживання її та [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та дружина без шлюбу є реалізація нею в повному обсязі спадкових прав. В грудні 2021р. позивачка, як єдиний спадкоємець за законом, звернулася до приватного нотаріуса Русавської Т. В. із заявою про прийняття спадщини за померлим [INFO] [PERSON] . Приватним нотаріусом Русавською Т.В. заведена спадкова справа № 151/2021. Інші спадкоємці із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини не звертались. Також, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, що знаходяться в АТ КБ «ПриватБанк» після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 14.12.2021р. приватним нотаріусом Русавською Т.В. винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій як підстава відмови вказано відсутність документів, які б підтверджували наявність родинного зв`язку між померлим [PERSON] та позивачкою [PERSON] та одночасно роз`яснено право вирішити вказане питання у судовому порядку. Просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: проживання однією сім`єю, як дружини та чоловіка без шлюбу з 1991 року по 20.04.2021 відповідно Позивачки [PERSON] , [INFO] із спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 18 квітня 2022 року відкрито провадження у праві та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Руденко Ю.В. в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи без її участі. Представник відповідача Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, третя особа яка не заявляє самосійних вимог Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Русавська Тамара Василівна в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, розглядати справу за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. З ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено і сторонами не оскаржено, що позивач [PERSON] та [PERSON] , [INFO] проживали разом однією сім`єю, як чоловік та дружина без укладення шлюбу з 1991 року, тобто ЗО років поспіль, що підтверджується Актом на підтвердження фактичного сумісного проживання, як чоловік та дружина без шлюбу від 20.12.2021р. та підписаним трьома сусідами позивача, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та засвідченим Головою правління ОСББ «Бизова ЗМАА» Мельниковим А.А. (а.с.17). Відповідно довідці форми №106/0 №45 від 21.04.2021р. виданої Криворізькою міською лікарнею №3 «КМР» [PERSON] у віці 85 років помер [INFO] від короновірусної хвороби, СОVID 19 (а.с.18). Крім того, факт смерті [PERSON] , [INFO] також підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.04.2021р. виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис №750 (а.с.19). Факт сумісного проживання позивача [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання від 2021р. №9804 з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою по [ADDRESS] та на момент смерті [PERSON] зареєстрована [PERSON] за вказаною адресою (а.с.20). Також, згідно довідки відділу реєстрації громадян від 10.12.2021р. №11147 вбачається, що [PERSON] знято з реєстрації за адресою по [ADDRESS] у зв`язку з смертю особи 20.04.2021р. (а.с.21). Тобто, як вбачається з матеріалів справи, на час смерті [PERSON] був зареєстрований за однією адресою разом із позивачем [PERSON] . Матеріалам справи також підтверджується той факт, що сторони не мали сумісних дітей, однак позивач [PERSON] мала сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.04.2020р. виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис №605 (а.с.22). Як зазначає позивач у позові, вони разом із [PERSON] проживали в квартирі за адресою по [ADDRESS] , яка належить позивачці на праві власності, що підтверджується Договором купівлі - продажу квартири від 14.04.2003р., зареєстрованого в реєстрі за .№ 4892 ВАК № 144271(а.с.23-24). 14 грудня 2021р. з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до приватного нотаріуса Русавської Т.В. звернулась позивач [PERSON] (а.с.44). Так, 14.12.2021р. приватним нотаріусом Русавською Т.В. винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та грошові вклади, що знаходяться в АТ КБ «ПриватБанк», які належали [PERSON] , померлому [INFO] , оскільки факт родинного зв`язку між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] не встановлено (а.с.27-28). Крім того, судом встановлено, що за життя [PERSON] було складено 19.08.2015р. заповіт про те, що належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в разі його смерті він заповідає [PERSON] , [INFO] . Тобто, рідному сину позивача [PERSON] (а.с.60,61,62,63-66). Згідно наданої суду спадкової справи нотаріусом вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] є позивач [PERSON] (а.с.44-66), однак через той факт, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] офіційно укладено не було, позивач вимушена звернутись до суду з зазначеним позовом та встановити факт проживання однією сім`ю як чоловік та дружина без укладання шлюбу. Як передбачено\~статтею 74\~Сімейного кодексу\~України,\~якщо жінка\~та чоловік\~проживають однією\~сім`єю,\~але не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою або\~в будь-якому\~іншому шлюбі,\~майно,\~набуте ними\~за час\~спільного проживання,\~належить їм\~на праві\~спільної сумісної\~власності,\~якщо інше\~не встановлено\~письмовим договором\~між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений рішенням суду (пункт 5 частини 1 статті 315 ЦПК України). Під час застосування статті 74 Сімейного кодексу України щодо майна, набутого жінкою та чоловіком, які проживають однією сім`єю, варто виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Однак показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Саме такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19. З письмових матеріалів справи судом установлено, що у період з 1991 року по 20.04.2021 р. [PERSON] та\~ [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою та у будь-якому іншому шлюбі, їх місце проживання у цей період було зареєстроване за однією адресою. Крім того, факт проживання однією сім`ю підтверджується актом від 20.12.2021р. підписаного сусідами будинку по [ADDRESS] , згідно якого вбачається, що позивач [PERSON] та [PERSON] постійно безперервно сумісно проживали, вели спільне господарство, як чоловік та дружина без укладання шлюбу за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України), який набрав законної сили з 01 січня 2004 року, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя . Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року № 2058-ІІІ, домогосподарство це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи. Аналіз викладених вище норм дає підстави для висновку, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу слід враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному вище визначенню. При цьому чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу складають сім`ю, проте таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя. Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі № 653/4595/17, провадження №61-46648св18, вказує, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Конституційний суд України у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» визначає, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин(абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року). Отже, законодавство України не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Верховного Суду від 23.05.2020 року у справі № 686/8440/16-ц, провадження № 61-15699св19). Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (постанова Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 695/1732/16-ц, провадження № 61-38901св18). Таким чином, для набуття права власності на майно померлої особи у випадку перебування у фактичних шлюбних відносинах, доказуванню підлягає факт проживання жінки/чоловіка разом з померлим однією сім`єю, їх пов`язаність спільним побутом, взаємними правами та обов`язками. Наприклад,про наявність сімейних відносин може свідчити реєстрація місця проживання та (або) фактичне проживання за однією адресою з спадкодавцем. Разом з тим, відсутність такої реєстрації за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем (постанова Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц, провадження № 61-15926св18). До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 05.02.2020 року у справі № 712/7830/16-ц, провадження № 61-28377св18, вказавши, що факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; зазначення чоловіка/жінки майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, догляду за місцем поховання тощо. Також, як зазначає Верховний Суд, покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (постанова Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 129/2115/15-ц, провадження № 61-2080св18,постанова Верховного Суду від 24.09.2020 року у справі№534/1318/17 провадження № 61-1821 св19). Встановленню судом підлягає і те, чи перебували чоловік і жінка під час фактичних шлюбних відносинах в зареєстрованих шлюбах з іншими особами. Відповідно до чинного законодавства України, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Аналіз ст. 74 СК України дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень цієї статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 759/4596/18, провадження № 61-3852св19,постанова Верховного Суду від17 червня 2020 року у справі № 755/18012/16-ц, провадження № 61-40658св18). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз встановлених в ході судового розгляду справи обставин справи та викладених вище норм чинного законодавства України дає суду підставу для висновку про те, що спору між учасниками справи по суті вимог заяви немає. Позивачем було доведено належними та допустимими доказами факт того, що вона проживала разом з померлим [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу з 1991 року до дня смерті [PERSON] , [INFO] . Так, позивачем було доведено те, що вони з померлим були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, хоч спільних дітей не мали, проте як вбачається з матеріалів справи, позивач мала сина, який є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Також судом не було встановлено перебування позивача та померлого у будь-яких інших зареєстрованих шлюбах у період з 1991 року по день смерті [PERSON] , [INFO] . Підтвердження зазначеного факту мешкання однією родиною з1991 року по [INFO] , має значення для охорони прав та інтересів позивача, як дружини померлого [PERSON] , для здійснення нею оформлення прав оформлення документів щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у ході розгляду справи обставин, які б указували на виникнення спірних правовідносин про право, не виникло. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] з 1991 року у будь-якому зареєстрованому шлюбі не перебували; наявні відомості про місце проживання їх в одній оселі, пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, переконують суд в тому, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому може бути встановлений такий факт, для можливого встановлення в подальшому взаємних прав та обов`язків, у період з 1991 року по 20.04.2011рік, що повністю знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Тому, з огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Outcome: approved