Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

30 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Шишацької селищної ради про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове майно. До участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Шишацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Позивач просив суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , по відношенню до позивача [PERSON] , а також визнати за позивачем право власності на спадкове майно померлого [PERSON] у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,92га. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що померлий [PERSON] був його рідним батьком, до дня своєї підтримував з ним сімейні стосунки. Разом з тим, при реєстрації народження позивача відомості про батька були внесені за вказівною матері в порядку ст. 135 СК України. Позивач прийняв спадщину, оскільки на день її відкриття був неповнолітнім, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про спадщину, пославшись на те, що родинні зв`язки між померлим [PERSON] та позивачем є непідтвердженими. Позивач раніше вже звертався до Шишацького районного суду із заявою про встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження, але у відкритті провадження у справі йому було відмолено в зв`язку з наявністю спору про право на\~ спадкування. В зв`язку з цим позивач звернувся з даними вимогами в позовному провадженні. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07 червня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені ними вимоги, надали пояснення, аналогічні доводам позовної заяви. Будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність заперечень проти позову не висловлювали.\~ Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують. [INFO] в с. Романки Шишацького району Полтавської області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть № 5 від 06.02.2012 Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області (а.с.13-14). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 083466 [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.92га, що розташована на території колишньої Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області (а.с.12). В зв`язку з тим, що померлий [PERSON] був зареєстрований на території м. Добропілля Донецької області спадкова справа щодо його майна за № 121/2012 була заведена 13.06.2012 року Добропільською держаною нотаріальною контрою, що слідує з постанови нотаріуса\~ цієї нотаріальної контори [PERSON] від 25.09.2020\~ № 772/02-31(а.с.9). Даною постановою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом\~ після померлого [INFO] [PERSON] в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок між ними. Згідно з ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.ч 1-2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. При вирішенні даного спору суд керується положеннями ч.2 ст. 128 СК України згідно якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України, а також вимогами ч.ч.1-2 ст. 89 ЦПК згідно яких жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян від 02.09.2000 № 00027629598 судом встановлено, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] внесені в порядку ст. 135 СК України за вказівкою матері , а саме батьком вказано [PERSON] , що відповідає імені та по батькові померлого [PERSON] (а.с.10-11).\~\~ Дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що походження [PERSON] від [PERSON] підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами по справі, зокрема поясненнями позивача, взаємо узгодженими та послідовними показаннями допитаних судом свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , значною кількістю спільних сімейних фотографій померлого [PERSON] , та [PERSON] , зроблених у різні часи та за різних обставин. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині встановлення факту батьківства та після набрання рішенням законної сили вважає необхідним направити його копію до територіального органу РАЦС. В частині позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно суд вважає необхідним відмовити, виходячи з нижченаведеного. Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється не на всі правовідносини, а лише на будь-який юридичний спір. Таким чином, суд не повинен підміняти собою нотаріальні органи в разі відсутності перешкод для оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку.\~ Так, в\~ абзацах 2-3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~ судам роз`яснено, що «свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній\~ конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». У своїй постанові від 24.02.2021 (справа 736/286/20) Верховний Суд вказав, що «право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Таким чином, відповідно до статті 392 ЦК України з вимогами про визнання права власності на спадкове майно спадкоємець може звернутися до особи, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно» У Постанові від 28 листопада 2018 року (справа № 303/210/16-ц) Верховний Суд вказав, що «визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку». У даному випадку нотаріус свою постановою від 25.09.2020\~ дійсно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , але свою відмову він обґрунтував лише відсутністю документів, які підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем і спадкоємцем та одночасно рекомендував спадкоємцю звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин. На час відкриття спадщини позивач [PERSON] був малолітнім, а тому на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такими, що прийняв спадщину. Також відповідно до ст. 1261 ЦК України\~ він входить до першої черги спадкоємців за законом, а в разі наявності заповіту має право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до положень ч.1 ст. 1241 ЦК. Тобто, з моменту набрання законної сили рішенням суду про встановлення факту батьківства спадкодавця по відношенню спадкоємця (позивача) зникнуть наявні перешкоди для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , а отже це питання в подальшому підлягає вирішенню в нотаріальній площині та не потребує втручання суду в спадкові правовідносини.\~ Таким чином, задоволенню підлягає лише вимога позивача про встановлення факту батьківства.

Outcome: approved