Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.11.2021 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що вона є власником нежитлової будівлі, торговельного павільйону літ.А, загальною площею 98,3 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] , виданого 13.09.2006 р. Запорізькою міською радою Запорізької області. Її право власності було зареєстровано 04.08.2020 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Але, 02.07.2021 р. державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопкою Ю.В. незаконно було зареєстроване право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю, торговельний павільйон літ.А загальною площею 98,3 кв.м. по [ADDRESS] за її колишнім чоловіком [PERSON] на підставі договору іпотеки № 010/17-16/60/2, серія та номер: 4248, виданого 18.03.2008 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І.; додаткового договіру іпотеки № 1 до договору іпотеки серія та номер: 5759, виданого 09.06.2010 р., видавник приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І.; договіру відступлення прав за договором іпотеки, серія та номер: 716, виданого 25.06.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. 15.07.2021 р. позивач оскаржила незаконні дії державного реєстратора до Міністерства юстиції України. \~ \~ \~ \~08.11.2021 р. [PERSON] отримала копію наказу Міністерства юстиції № 3705/5 від 15.10.2021 р., згідно якого її скаргу було задоволено частково, скасовано рішення від 07.07.2021 р. № 59156735, прийняте державним реєстртором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопкою Ю.В. Виконання цього пункту наказу покладено на Офіс протидії рейдерству. З відповіді Офісу протидії рейдерству вбачається, що офісу протидії рейдерству не виявилося можливим виконати наказ та провести державну реєстрацію припинення права власності [PERSON] на нежитлову будівлю, торговельний павільйон літ.А, загальною площею 98,3 кв.м. по [ADDRESS] відповідно до закону, оскільки 03.09.2021 р. на підставі рішення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. відбувся перехід права власності на нежитлову будівлю від [PERSON] до [PERSON] . Нежитлова будівля до незаконної реєстрації державним реєстратором належала позивачу на праві власності та використовувалась нею для здійснення підприємницької діяльності, у зв`язку з чим укладались відповідні договори оренди. За позовом [PERSON] просить: витребувати із незаконного володіння [PERSON] нежитлову будівлю, торговельний павільйон літ.А, загальною площею 98,3 кв.м. по [ADDRESS] , та передати їй, як законному власнику; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60174368 від 03.09.2021 р. приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. про право власності на нежитлову будівлю, торговельний павільйон літ.А за [PERSON] ; визнати за нею право власності на нежитлову будівлю, торговельний павільйон літ.А загальною площею 98,3 кв.м. по [ADDRESS] . Ухвалою від 16.12.2021 р. позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.02.2022 р. 28.02.2022 р. підготовче судове засідання відкладено на 15.04.2022 р. 15.04.2022 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 25.05.2022 р. 25.05.2022 р. розгляд справи відкладено на 18.07.2022 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті. Позивач та її представник подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, просять задовольнити. Третя особа приватний нотаріус Петренко С.В. направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідачі до суду не з`явились про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали. Суд розглянув справу за відсутності відповідачів на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 11.03.2021 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача та її представника, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом з письмових доказів, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] набула право власності на нежитлову будівлю, торговельний павільйон літ.А, загальною площею 98,3 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7), право власності позивача на згадану нерухомість було зареєстровано 21.09.2006 р. ОП ЗМБТІ. Право власності [PERSON] було зареєстровано 10.08.2020 р. також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8). \~ \~ \~ \~Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 59156735 від 07.07.2021 р., 02.07.2021 р. державним реєстратором виконавчого комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопкою Ю.В. було зареєстроване право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю, торговельний павільйон літ.А загальною площею 98,3 кв.м. по [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору іпотеки № 010/17-16/60/2, серія та номер: 4248, виданого 18.03.2008 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І.; додаткового договіру іпотеки № 1 до договору іпотеки серія та номер: 5759, виданого 09.06.2010 р., видавник приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І.; договіру відступлення прав за договором іпотеки, серія та номер: 716, виданого 25.06.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (а.с.9-10). 15.07.2021 р. позивач оскаржила дії державного реєстратора до Міністерства юстиції України. Наказом Міністра Міністерства юстиції України № 3705/5 від 15.10.2021 р. (а.с.11) частково задоволено скаргу [PERSON] , скасовано рішення від 07.07.2021 р. № 59156735, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопкою Ю.В. Виконання цього пункту наказу покладено на Офіс протидії рейдерству. З відповіді Офісу протидії рейдерству вбачається, що офісу протидії рейдерству не виявилося можливим виконати наказ та провести державну реєстрацію припинення права власності [PERSON] на нежитлову будівлю, торговельний павільйон літ.А, загальною площею 98,3 кв.м. по [ADDRESS] відповідно до закону, оскільки 03.09.2021 р. на підставі рішення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. відбувся перехід права власності на нежитлову будівлю від [PERSON] до [PERSON] (а.с.12). Відповідно до закріпленого в\~ст.387 ЦК України\~загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст.317 і 319 ЦК України\~саме власнику належить право володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном за власною волею. За положеннями\~ст.387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи шляхом подання віндикаційного позову. Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі ста. 387\~ЦК Україїни, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження права власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст.388 ЦК України\~залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Згідно зі\~ст.388 ЦК Украхни\~встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом\~ст.388 ЦК України\~випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Положення ст.388 ЦК України\~застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача,\~якщо майно вибуло з володіння власника\~або особи, якій він передав майно,\~не з їхньої волі іншим шляхом,\~яке було відчужене третій особі,\~якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Водночас, Верховним Судом України при розгляді справ за № 6-107цс12 та № 6-136цс12 висловлені наступні правові позиції. Цивільним кодексом України\~передбачені засади захисту права власності. Зокрема, ст.387 ЦК\~надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Оскільки добросовісне набуття в розумінні\~ст.388 ЦК\~можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння. Відповідно до\~ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~ст.388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване в нього. П.3 ч. 1\~ст.388 ЦК\~передбачено, що у разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Ч.1\~ст.388 ЦК\~передбачає необхідність встановлення обставин вибуття майна із володіння власника, який вважає своє право власності порушеним та вимагає повернення майна. Враховуючи встановлені судом обставини та факти наведені вище, нерухоме майно вибуло із володіння [PERSON] не з її волі, а тому має бути повернуто у її власність. Ст.396 ЦК України\~встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно. Рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, набуте нею у 2006 р. \~ \~ \~ \~З наведеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині витребування майна з чужового незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності за відповідачем підлягають задоволенню і у такий спосіб будуть захищені права позивача, як власника, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання за нею права власності на нерухоме майно. Згідно положень\~статті 141 ЦПК України\~судові витрати поділяються між сторонами пропорційно задоволеним вимогам. Так як відчужувачем нерухомості позивача виступав саме відповідач [PERSON] , відповідно судові витрати підлягають покладенню на вказаного відповідача, оскільки неправомірності дій зі сторони відповідача [PERSON] , судом не встановлено.

Outcome: approved