Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Представник заявника звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер у м.Маріуполь Донецької області. В обґрунтування заяви вказала, що син заявника [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] під час ведення оборони міста Маріуполь. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де на даний неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Таким чином, заявник не може здійснити державну реєстрацію смерті сина та отримати свідоцтво про смерть, яке є підставою для настання правових наслідків. В судове засідання представник заявника не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, заяву підтримує і просить суд її задовольнити. У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільно-процесуального кодексу України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з положеннями п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.2. ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з довідки № 40/57/9/2-301 від 30.05.2022р., виданої Т.В.О. командира військової частини [NUMBER], [PERSON] загинув під час ведення оборони міста Маріуполь. Вказаний населений пункт - м.Маріуполь перебуває на окупованій території, в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник позбавлений можливості у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію факту смерті сина, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. З огляду на зазначене, суд вважає, що з метою судового захисту інтересів заявника, належить встановити факт, що [PERSON] помер в м.Маріуполь Донецької області, Україна (тимчасово окупована територія), визнавши датою його смерті [INFO] , а місцем смерті місто Маріуполь Донецької області. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved