Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Позивач ставить питання про визнання за ним права власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , на житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 30,0 кв. м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на земельну ділянку, загальною площею 0,2702 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Бабуся позивача [PERSON] померла [INFO] . Після смерті останньої залишилося спадкове майно: 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок з господарськими спорудами, та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] . На час смерті вона проживала разом з чоловіком [PERSON] . За життя останній не встиг оформити спадщину після померлої дружини. [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємицею після його смерті є позивачка. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача подала письмову заяву про слухання справи у її відсутність, підтримання позову. Від відповідача надійшла заява про визнання позову, слухання справи у його відсутність. Сумська міська державна нотаріальна контора Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подала письмову заяву про слухання справи у відсутність представників. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 3 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 30 листопада 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 30 листопада 2021 року відкладено підготовче судове засідання на 24 грудня 2021 року у зв`язку з відсутністю доказів про сповіщення сторін. Протокольною ухвалою головуючого від 24 грудня 2021 року відкладено підготовче судове засідання до 25 січня 2022 року у зв`язку з неявкою та відсутністю доказів сповіщення відповідача та третьої особи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2022 року призначено справу до судового розгляду на 21 березня 2022 року. 24 лютого 2022 року справу знято з розгляду. З 2 травня 2022 року провадження у справі поновлено, призначено до розгляду на 17 червня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 17 червня 2022 року оголошено перерву в судовому засіданні до 12 липня 2022 року надано час представнику позивача щодо узгодження позиції. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.19). Після смерті останньої залишилося спадкове майно: 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а .с. 29), житловий будинок з господарськими спорудами,, загальною площею 30,0 кв. м, та земельна ділянка, площею 0,2702 га за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину та копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с.35-36,42-44). Згідно витягу зі спадкового реєстру, спадкова справа після померлої не заводилася (а.с.20). На день смерті [PERSON] в [ADDRESS] не проживала, що підтверджується довідкою №425 від 04 серпня 2014 року (а.с.46), з 18 травня 1980 року по 7 листопада 2003 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.47). З 20 липня 1982 року по 18 серпня 2017 року за вказаною адресою був зареєстрований і [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання (а.с.50), який являється чоловіком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 17). За життя [PERSON] спадщину після померлої [PERSON] не оформив. Позивач до укладення шлюбу мала прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13). Батьком [PERSON] являється [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.15-16). Тобто останні являються бабусею та дідусем позивача. За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я онуки [PERSON] , за яким заповів останній все своє майно (а.с.51). [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] (а.с.53). Згідно матеріалів спадкової справи, після померлого [PERSON] , крім позивача, інші спадкоємці відсутні (а.с.148-166). Постановою державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори №5419/02-31 від 1 жовтня 2021 року, відмовлено [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину майна, що належало [PERSON] . Відмова мотивована тим, що для вчинення такої нотаріальної дії необхідно визначити частку померлих у вказаній квартирі за адресою: [ADDRESS] . (а.с.54). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 392 ЦК України, передбачає те, що власник майна може пред`явити позов про його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки у разі приватизації земельних ділянок, що раніше надані їм у користування. До спадкоємця після померлої особи переходять усі права та обов`язки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, в тому числі і на право на спірну земельну ділянку. Згідно ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або права та інтересу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права право власності на спірну частку квартири, житловий будинок та земельну ділянку, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved