Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

25 травня 2022 року, [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 273), від якого у сторін неповнолітніх дітей немає, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні характери, різні погляди на життя, вони втратили один до одного необхідні почуття любові та взаєморозуміння, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету та коштів не мають, та мешкають з відповідачем окремо. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлений належним чином, причини неявки не повідомила, однак у позовній заяві просила його задовольнити і слухати справу без її участі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак надав до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов, та просив суд слухати справу без його участі (а.с.11). З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 02.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 273), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 02.12.2015 р., від якого у сторін неповнолітніх дітей немає (а.с. 4). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося, через різні характери, різні погляди на життя, вони втратили один до одного необхідні почуття любові та взаєморозуміння, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету та коштів не мають, та мешкають з відповідачем окремо. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 113 Сімейного Кодексу\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved