Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , КП «Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», в якому просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши їй в користування житлову кімнату площею 15,3 к.м. з балконом, житлову кімнату площею 15,0 кв.м. з лоджією залишити в користуванні відповідача [PERSON] , житлову кімнату площею 8,5 кв.м. з лоджією залишити в користуванні відповідачки [PERSON] , інші допоміжні приміщення квартири, а саме: кухню, вбиральню, ванну кімнату та коридор - залишити в спільному користуванні співвласників, а також зобов`язати КП «Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» розподілити особі рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до встановленого порядку користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належить 5/12 частин даної квартири, відповідач [PERSON] також є власником 5/12 частин вищевказаної квартири, а відповідачка [PERSON] є власницею 1/6 частини квартири. Позивач та відповідачі проживають у ній. Спірна квартира складається з трьох жилих кімнат площею 38,8 кв.м., а саме: 1-а кімната - 8,5 кв.м. з лоджією 1,8 кв.м., 2-а кімната - 15,0 кв.м. з лоджією 1,8 кв.м., 3-а кімната - 15,3 кв.м. з балконом 2,9 кв.м., коридор - 9,0 кв.м., кухня - 7,5 кв.м., вбиральня - 0,9 кв.м., ванна кімната - 2,1 кв.м. Зазначає, що вона та відповідачі не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, оскільки відповідач 1 періодично чинить перешкоди у користуванні квартирою, зокрема він постійно ламає замки у кімнаті, яку займає позивачка, також не регулярно надає кошти на оплату житлово-комунальних послуг, а відповідачка 2 взагалі не надає кошти на утримання цієї квартири, у зв`язку із чим позивачка вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачі в установлений судом строк не подали заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачі відзиви на позовну заяву у встановлений строк суду не подали. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.02.2002 року квартира [ADDRESS] була приватизована на чотирьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, тобто по ј частини на кожного співвласника, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 11.02.2002 року, виданого Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації. Після смерті [PERSON] , належну йому ј частину квартири успадкував [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.09.2011 року, виданим державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Грінчук А.М., зареєстрованим в реєстрі за № 2-3457. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 4456. Після смерті [PERSON] , його частину квартири було поділено в рівних долях по 1/6 між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.09.2019 року, виданим державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 18-695. Спірна квартира складається з трьох ізольованих жилих кімнат площею 38,8 кв.м., а саме: 1-а кімната - 8,5 кв.м. з лоджією 1,8 кв.м., 2-а кімната - 15,0 кв.м. з лоджією 1,8 кв.м., 3-а кімната - 15,3 кв.м. з балконом 2,9 кв.м., коридор - 9,0 кв.м., кухня - 7,5 кв.м., вбиральня - 0,9 кв.м., ванна кімната - 2,1 кв.м.., загальна площа квартири становить 63,0 кв.м., відповідно до технічного паспорту, виготовлено КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації». Судом установлено, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] існує спір з приводу порядку користування квартирою, що визнається сторонами. При вирішенні цього спору суд керується нормами цивільного законодавства, які визначають зміст права власності, проголошують його непорушність та встановлюють способи здійснення права спільної часткової власності. Так, згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 319 цього Кодексу, яка встановлює визначальні принципи здійснення права власності, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до положень статті 358 цього Кодексу право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Спірна квартира не може бути поділена в натурі, оскільки неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, а конфліктні відносини між співвласниками перешкоджають їм домовитися про порядок користування квартирою. Частки співвласників у квартирі є рівними і на одержання грошової компенсації їх вартості сторони наразі не погоджуються. Відтак з огляду на встановлені обставини, вищенаведені положення матеріального закону, суд дійшов висновку, що вирішити існуючий спір можливо лише шляхом встановлення конкретного порядку користування квартирою. Згідно з технічним паспортом спірна квартира складається з ізольованих 3 жилих кімнат площею 38,8 кв.м. з балконом площею 1,8 кв.м. та лоджією 2,9 кв.м., та місць загального користування: кухні, санвузла, ванної кімнати та коридору, якими користуються сторони. Ураховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення порядку користування квартирою підлягають задоволенню, оскільки відповідають вимогам закону, частці у спільному майні та такий встановлений порядок не призведе до порушення житлових прав співвласників квартири. Разом з тим, в задоволенні вимог щодо розподілу особових рахунків слід відмовити, оскільки рішення суду про встановлення порядку користування квартирою, після набрання ним законної сили, є підставою для звернення до комунального підприємства, який є балансоутримувачем житлового будинку, для вчинення таких дій в межах компетенції останнього. Отже на цей час у суду відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача 3 вчиняти такі дії. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial