Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Бохонкович В.Є. та Цимбалюк Л.Л. звернулися до суду з позовом до Горохівської міської ради про визнання за ними права власності, в порядку спадкування за законом першої черги, по Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , як на спадкове майно, що залишилося по смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а також право на завершення приватизації та реєстрації права власності земельної ділянки площею 0,85 га (0,25 га для ведення особистого селянського господарства, 0,60 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку) згідно архівного витягу з рішення сесії Журавниківської сільської ради народних депутатів від 23.09.1993 року №16/2 в рівних частинах. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що [INFO] померла їх матір [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , а також земельна ділянка, яка була передана у приватну власність [PERSON] згідно витягу з рішення сесії Журавниківської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 23 вересня 1993 року №16/2 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок», площею 0,60 га для ведення підсобного господарства та 0,25 га для будівництва і обслуговування будівель, яку за життя спадкодавець не встигла приватизувати. Позивачі вказують, що вони є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, при цьому інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] - скористались правом, передбаченим ст..1273, 1274 ЦК України, та відмовились від належної їм частки у спадковому майні. Оскільки правовстановлюючих документів на майно немає, а нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі їм свідоцтва про право на спадщину, то позивачі просять їх вимоги задовольнити в судовому порядку. Представник відповідача Горохівської міської ради Луцького району Волинської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Позивач [PERSON] \~в підготовче\~судове засідання\~не з`явився,\~однак на\~електронну пошту\~суду надійшла\~заява в\~якій позивач\~просить провести\~розгляд справи\~у його\~відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі\~та просить\~їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З врахування того, що до суду надійшла заява від представника відповідача, у якій він заявлений позов визнає повністю, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до витягу з погосподарської книги №2 за 2021 рік (а.с.12), вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами належить [PERSON] і знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із архівного витягу з рішення сесії Журавниківської сільської ради Горохівського району від 23 вересня 1993 року №16/2 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок» (а.с.18) вбачається, що [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га для ведення підсобного господарства та 0,25 га для будівництва і обслуговування будівель (а.с.18). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Журавниківською сільською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] померла [INFO] в селі Журавники Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина (а.с.9). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно довідки № 1022, виданої старостою Горохівської міської ради 24.11.2021 року (а.с.13), [PERSON] до 20.05.2005 року проживала в спадковому будинку разом із дочкою [PERSON] та сином [PERSON] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заповіт [PERSON] в Журавниківській сільській раді не посвідчувався, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №68986224 (а.с.40-41). Згідно ч.1, 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ч.\~1-3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Із спадкової справи № 383, заведеної 17.11.2005 року до майна померлої [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] від спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] відмовилась на користь дочки спадкодавці - [PERSON] та сина спадкодавиці - [PERSON] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , їх батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.08.1979 року, після чого прізвище дружини стало « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10), [PERSON] помер [INFO] в с.Журавники Горохівського району Волинської області. Таким чином, судом встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями майна померлої [PERSON] за законом, які прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.\~\~До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.\~\~До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 125 Земельного кодексу України\~встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Статтею 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до \~ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Наявність майна в натурі підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 30.11.2021 року (інвентаризаційна справа №45) (а.с. 14-17). Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 грудня 2021 року, вих. №544/02-31 (а.с. 21), позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що спадкоємці не подали документи на оформлення спадщини в повному обсязі. Крім того, згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Отже, судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці майна померлої [PERSON] за законом першої черги, прийняли спадщину в установленому порядку, мають право на спадкування майна, що належало останній, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та відмовою нотаріуса не можуть оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому, суд визнає за позивачами право власності по Ѕ житлового будинку з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] та право на завершення приватизації і реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки в рівних частинах площею 0,85 га (0,25 га для ведення особистого селянського господарства, 0,60 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку), що були передані [PERSON] згідно архівного витягу з рішення сесії Журавниківської сільської ради Горохівського району від 23.09.1993 року №16/2 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок», як на спадкове майно, що залишилося по смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved