Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги №1711/21 від 17 листопада 2021 року та ордеру про надання правничої правової допомоги серії № 1077055 від 17 листопада 2021 року діє адвокат Мезін В. В., звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , який народився в селищі міського типа Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківська область, громадянина України, батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця селища міського типа Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області та зобов`язати Нововодолазький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) вчинити наступні дії: виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 32, складеного 18 травня 2021 року Виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області; внести відомості до актового запису про народження № 32, складеного 18 травня 2021 року Виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, щодо [PERSON] , [INFO] , а саме зазначити батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , який народився в селищі міського типу Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області, громадянина України, змінити дитині [PERSON] , [INFO] , прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видати нове свідоцтво про народження. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що з липня 2020 року [PERSON] познайомився з [PERSON] , з якою вони майже відразу почали мешкати разом в орендованій квартирі у місті Харкові. Від цих стосунків у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] . Враховуючи те, що на той час [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , батьком дитини у відповідності до положень статті 122 Сімейного кодексу України було записано чоловіка [PERSON] - [PERSON] , який насправді не є біологічним батьком [PERSON] . Посилаючись на приписи статтей 128, 129 та 134 Сімейного кодексу України просив визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Нововодолазький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) внести відповідні записи до актового запису про народження дитини. Відповідач, [PERSON] , не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву у відповідності до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Письмових пояснень з проводу заявлених позовних вимог з боку третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), відносно до статті 181 Цивільного процесуального кодексу України, до суду не надходило. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 грудня 2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), про визнання батьківства, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 17 січня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 лютого 2022 року закрито підготовче провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), про визнання батьківства, та призначено справу до судового розгляду. Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі не вживалось. Позивач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, що була зареєстрована за вхідним № 1702/22-вх від 19 липня 2022 року, відповідно до якої просив судовий розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача - адвокат Мезін Віталій Вікторович, який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 1711/21 від 17 листопада 2021 року та ордеру про надання правничої правової допомоги серії № 1077055 від 17 листопада 2021 року, у судове засідання також не з`явився, проте скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, через канцелярію суду надав заяву, що була зареєстрована за вхідним № 895/22-вх. від 09 лютого 2022 року, відповідно до якої вказав, що просить закрити підготовче засідання по справі та призначити справу до судового розгляду, розгляд справи просив провести за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання теж не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, разом із тим через канцелярію суду надав заяву, що була зареєстрована за вхідним № 915/22-вх від 10 лютого 2022 року, підпис [PERSON] на якій у встановленому законом порядку засвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Туревською С. О. 10 лютого 2022 року та зареєстрований в реєстрі за № 215, відповідно до якої вказав, що в провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває цивільна справа № 631/1337/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства; позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі, заперечень проти позову не має. Також вказав, що [PERSON] записано за правилами статті 122 Сімейного кодексу України, тобто у свідоцтві про народження [PERSON] батьком записано [PERSON] , хоча насправді батьком дитини є позивач - [PERSON] , [INFO] . Відповідач по справі не є батьком [PERSON] , [INFO] , просить весь судовий розгляд справи провести за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи сповіщалась завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Про причини своєї неявки суд не повідомила, однак скористалась правом, наданим їй частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, через канцелярію суду надала заяву, що була зареєстрована за вхідним № 1701/22-вх від 19 липня 2022 року відповідно до якої вказала, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), про визнання батьківства, просила проводити за її відсутності. Уповноважений представник Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Начальник відділу І. Бондар 03 лютого 2022 року на адресу суду надіслала заяву, що була зареєстрована за вхідним № 736/22- вх., відповідно до якої просила суд розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] провести за відсутності їх представника, зазначивши, що зауважень та заперечень по справі з боку Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) не має. З цього приводу слід зазначити, положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін, а також третіх осіб, свідчить їх відповідні заяви, що долучені до матеріалів справи. Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи, своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання особистої явки позивача та його представника, а також відповідача та третіх осіб обов`язковою, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі вказаних осіб, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Положеннями частини 1 статті 77 вказаного нормативно - правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За приписами статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового інтересу. Отже у ході розгляду справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 09 серпня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 грудня 2021 року, ухваленого у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1143/21 (провадження № 2/631/748/21), шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 09 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області актовий запис № 91, розірвано. [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] . Як убачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 18 травня 2021 року Виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, останній народився [INFO] у селищі міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, про що складено відповідний актовий запис № 32 від 18 травня 2021 року. Батьками дитини згідно вказаного свідоцтва зазначено громадян України: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Оскільки [PERSON] на момент народження сина перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , запис про батька [PERSON] у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. Разом із тим, з письмових пояснень учасників справи судом встановлено, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] . Як убачається зі звіту тесту ДНК про батьківство, зробленого лабораторією «ENDEAVOR DNA LABORATORIES» 17 грудня 2021 року, ідентифікатор справи MGT8481RU, вірогідність того, що біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] складає на 99.9999998%. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Сімейного кодексу України № 2947-ІІІ від 10 січня 2002 року. Положеннями статті 51 Конституції України, частинами 2 та 3 статті 5 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина 8 статті 7 Сімейного кодексу України). Положеннями статті 121 та частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України регламентовано, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, передбачено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (стаття 133 Сімейного кодексу України). У відповідності до приписів частин 1 та 3 статті 128 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно зі статтею 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. В даному випадку позивачем дотримано строк звернення до суду з відповідним позовом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 6 своєї Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно із статтею 129 Сімейного кодексу України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У пункті 9 вказаної вище Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial