Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Махнівської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якій просив суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк, терміном два місяці з дня набрання рішення суду чинності для подання заяви про прийняття спадщини за законом на майно померлої [INFO] матері [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка мешкала в с. Туча, Козятинського (нині Хмільницького району) Вінницької області. На день смерті спадкодавиці відкрилася спадщина на особисте майно, що їй належало, а саме - на земельну ділянку, розташовану на території Куманівської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,0473 га. Право на спадкове майно має лише він, як син спадкодавиці, на підставі успадкування за заповітом від 19 квітня 2016 року, посвідченим Куманівською сільською Радою за реєстром № 13, який [PERSON] не змінювала та не скасовувала. Інших спадкоємців за цим заповітом, а також осіб, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні, та претендували на неї, немає. Спадщину на майно матері він хоче прийняти, від неї не відмовлявся, бажає виконати волю матері, яка залишила йому земельну ділянку (будинок та присадибну земельну ділянку він вже переоформив на своє ім`я після смерті батька, який помер раніше матері), однак своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому є таким, що спадщину не прийняв, отже, ця обставина є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Строк для подачі заяви закінчувався 14 липня 2019 року, враховуючи те, що мати померла [INFO] . До нотаріальної контори він до цього терміну не звернувся з поважної причини, якою була тяжка хвороба його дружини, що і унеможливило вчасне звернення до нотаріуса з відповідною заявою. З огляду на зазначене, позивач просив задовольнити його вимоги. Ухвалою суду від 17.05.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17.11.2021 підготовче провадження закрито. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки 10.05.2022, яка міститься в матеріалах справи. Однак на адресу суду 20.07.2022 надіслав телефонограму, в якій просив слухати справу без його участі за наявними у справі документами. Представник відповідача Махнівської сільської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи; на адресу суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15.01.2019, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.06.1963, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Заповіту від 19.04.2016, посвідченого секретарем Куманівської сільської ради Науменко І.Б., [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належну їй земельну ділянку, площею 3.0473 га., що розташована на території Куманівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла [PERSON] , [INFO] . Померлій [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,0473 га, яка розташована на території Куманівської сільської ради Козятинськго району, Вінницької області, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 055435 від 14.04.2004. Згідно довідки Махнівської сільської ради № 7/54 від 30.04.2021, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] у віці 70 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2008. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.1988. [PERSON] має третю групу інвалідності, загальне захворювання, про що свідчить пенсійне посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] від 22.05.2019. З виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 13601, хвора [PERSON] , 1965 року народження, знаходилась на стаціонарному лікуванні в 3-му відділенні ВОПНЛ ім. Ющенка з 27.11.2018 по 10.12.2018, діагноз синдром Гієна-Барре, тетрапарез з неможливістю функції ходи, самообслуговування. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення № 8217, [PERSON] , [INFO] , перебувала на лікуванні в МКЛ № 1 м. Вінниця з 18.11.2018 по 27.11.2018 та продовжує хворіти. З виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 888, хвора [PERSON] , 1965 року народження, знаходилась на стаціонарному лікуванні в 3-му відділенні ВОПНЛ ім. Ющенка з 22.01.2019 по 31.01.2019, діагноз синдром Гієна-Барре, тетрапарез з переважним враженням дистальних відділів верхніх кінцівок та проксимальних відділів нижніх кінцівок з порушенням функції ходи. [PERSON] , [INFO] , встановлена третя група інвалідності до 01.04.2020, про що свідчить довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 301001. Ухвалою суду від 17.05.2021 у приватних нотаріусів Козятинського районнго нотаріального округу Вінницької області витребувано інформацію чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та проживала в с. Туча, Козятинського (нині Хмільницького) району Вінницької області. Згідно відповідей приватних нотаріусів, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась, заяв про прийняття спадщини після його смерті не надходило. Вирішуючи спір,суд виходить з такого. Відпровідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1271 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як роз`яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначив про те, що встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК строк для звернення із заявою про прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, у зв`язку з тим, що його дружина захворіла на рідкісне захворювання в листопаді 2018 року, продовжувала лікуватись в 2019 році, а в березні 2019 року їй була встановлена группа інвалідності, дружина потребувала постійного догляду, оскільки була прикута до ліжка, самостійно не могла пересуватися, їсти, обходити себе, він змушений був здійснювати догляд за нею, хоча і сам є інвалідом III групи, ходить на милицях. Інших причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем зазначено не було. Так, позивачем було надано докази на підтвердження того, що його дружина хворіла та перебування на лікуванні в період з листопада 2018 року до 10 грудня 2018 року, тобто у період коли спадкодавиця ще була жива; також надано докази, що дружина позивача перебувала на лікуванні з 22 січня 2019 року по 31 січня 2019 року. [PERSON] померла [INFO] , тобто строк подання заяви для прийняття спадщини закінчувався 14.07.2019. За період 01.02.2019 по 15.07.2019 позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що у нього були наявні поважні причини, що унеможливлювали звернення до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] .. Навіть беручи до уваги, що дружина позивача отримала групу інвалідності у березні 2019 року, у період часу з квітня 2019 року до середини липня 2019 року у позивача не було жодних перешкод, щоб звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Судом встановлено, що протягом шести місяців, встановлених для прийняття спадщини, лише 2,5 місяці були такими, в межах яких у нього були певні труднощі для звернення до нотаріуса. Разом з тим, суд зазначає, що позивачем не доведено існування саме непереборних обставин, що унеможливили вчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини. Отже причини, про які зазначав позивач, не є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини, оскільки вони не були об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для [PERSON] , як спадкоємця, на вчинення дій для прийняття спадщини в розумінні положень і вимог закону. Отже, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть бути визнані судом поважними. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки позивачем не доведено поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed