Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана справа. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2022 року у цій справі позов [PERSON] задоволено частково та встановлено факт\~проживання [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] однією\~сім`єю без\~реєстрації шлюбу\~з 16\~травня 2018\~року до\~дня його\~смерті,\~тобто до\~ [INFO] . У решті вимог відмовлено. Також цим рішенням суду пропорційно розміру задоволених вимог стягнуто з відповідача на користь позивача 454,00 грн судового збору. При ухвалені цього рішення не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу. 27 червня 2022 року до суду надійшла заява [PERSON] про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, в якій вона просить стягнути з [PERSON] на її користь витрати пов`язанні з правничою допомогою адвокатів в розмірі 10 000,00 грн та в підтвердження надає: детальний розрахунок судових витрат, угоди від 07 травня 2021 року та квитанції від 07 травня 2021 року. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У контексті вказаної статті процесуального закону, враховуючи характер вирішуваного питання і сукупність наявних в матеріалах справі доказів, суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання. Відповідач будь-яких заяв з вказаного питання не надала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Водночас норми чинного законодавства передбачають умови за яких суд вправі вирішувати питання про відшкодування судових витрат. Так,\~ч.8\~ст.\~141\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі не подання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних\~причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Тобто за змістом цих норм суд вправі ухвалити додаткове рішення про розподіл витрат на правничу допомогу, докази по яких які були подані після ухвалення рішення, за сукупності таких умов: 1) якщо були поважні причини не подання понесених судових витрат до закінчення судових дебатів, 2) якщо сторона до закінчення судових дебатів зробила заяву про надання доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу після ухвалення судового рішення, 3) якщо сторона надала такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 134 ЦК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат за винятком сплаченого нею судового збору. Як вбачаться з матеріалів справи, [PERSON] в позовні заяві зазначила, що попередній розрахунок витрат за надання правничої допомоги становить 10\~000,00 грн. Представництво інтересів позивача здійснювалось адвокатами Черняковою М. І. та Клепіковою О.С., на підтвердження їх повноважень матеріали справи містять ордери серії ВН №133671 від 22 червня 2021 року та серії ВН №184010 від 22 червня 2022 року. Інших документів на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, а саме: договору про\~надання правової\~допомоги (договір\~доручення,\~договір про\~надання юридичних\~послуг тощо),\~документів,\~що свідчать\~про оплату\~гонорару та\~інших витрат,\~пов`язаних\~із наданням\~правничої допомоги,\~оформлені у\~встановленому законом\~порядку (квитанція\~до прибуткового\~касового ордера,\~платіжне доручення\~з відміткою\~банку або\~інший банківський\~документ,\~касові чеки,\~тощо)\~матеріали справи\~не містять. Тобто\~сторона позивача\~таких доказів\~на час\~розгляду справи,\~а саме\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі,\~суду не\~надавала.\~ Крім того ні позивачкою, ні її представники до закінчення судових дебатів не подавали заяву про\~надання доказів\~щодо понесених\~витрат на\~правничу допомогу\~після ухвалення\~судового рішення ні в усній, ні в письмовій формі, що підтверджується матеріалами справи та аудіозаписами судових засідань. Наведене свідчить про порушення стороною позивача порядку подання доказів, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України та ст.246 ЦПК України. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвокатів та ухвалення додатково рішення, а тому в задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed