Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 483095,34 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17.08.2020 між позивачем та [PERSON] укладено письмовий договір позики, на підставі якого в той же день він позичив відповідачу кошти у розмірі 17400 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 28.12.2020. На підтвердження укладення договору позики відповідачем 17.08.2020 особисто написано розписки, однак у визначений строк відповідач свої зобов`язання не виконав, позику не повернув. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд провести без його участі. Відповідач, який з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернулося повідомлення з відміткою про відсутність адресата за місцем проживання, в судове засідання не з`явився.\~ Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 17.08.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] 17.08.2020 особисто написано розписки про отримання в борг від [PERSON] коштів у розмірі 17400 доларів США, що станом на 11.05.2021 еквівалентно 483095,34 грн. за курсом НБУ, яку [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] до 28.12.2020 (а.с.5-6). Станом на 28.12.2020 відповідач борг не повернув, таким чином свої зобов`язання за договором позики не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Згідно з ст.\~533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Невиконання відповідачем зобов`язання повернути позивачу суму позики порушує право власності позивача, яке підлягає захисту згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З урахуванням положень ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: approved