Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

І Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У лютому 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування рішення щодо відмови у приватизації квартири та зобов`язання прийняти рішення про приватизацію квартири шляхом безоплатної передачі житла у власність. Поданий позов обґрунтовує тим, що на підставі протоколу засідання житлово-побутової комісії Східного територіального управління Національної гвардії України № 8 від 01 серпня 2018 року, протоколу засідання центральної житлово-побутової комісії Головного управління національної гвардії України та рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 903 від 22.11.2018 року йому та ще трьом членам його родини - дружині та двом донькам було надано у користування квартиру під номером [ADDRESS] , житловою площею 42,5 кв.м. та загальною площею 77,5 кв.м. Відповідно до рішення № 27 від 09.06.2020 року органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні ГУ НГУ у задоволенні його заяви було відмовлено без зазначення мотивів. 03 серпня 2020 року він звернувся повторно із заявою розглянути заяву щодо приватизації квартири за [ADDRESS] , і листом від 18.08.2020 року № 27/29/3-А від 16.10.2020 року орган приватизації відмовив у повторному розгляді заяви. Таке рішення є протиправним, оскільки відповідно до пункту 17 Положення про порядок передачі квартир визначено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним та членами його сім`ї квартиру, (будинок), жиле приміщення гуртожитку, звертається до органу приватизації із заявою про приватизацію житла. Частиною 3 статті 8 Закону України «Про приватизацію держаного житлового фонду» визначено, що «Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймається не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина». У вказаному рішенні не було зазначено підстави для відмови мені в приватизації із посланням на відповідні норми-правові акти, та такі підстави фактично відсутні, а тому Орган приватизації порушив вимоги статті 19 Конституції України та частини 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Просить скасувати рішення про відмову в безоплатній приватизації житла та зобов`язати відповідача прийняти рішення про приватизацію квартири. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та наполягають на його задоволенні з наведених підстав. Представники відповідача заявленого позову не визнали та просять у його задоволені відмовити. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва справу від 24 лютого 2021 року направлено для розгляду до Хмельницького міськрайонного суду. Ухвалою судді від 16 липня 2021 року справу прийнято до провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20 серпня 2021 року відмовлено представнику відповідача у закритті провадження у справі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20 серпня 2021 року замінено неналежного відповідача належним - Головним управлінням Національної гвардії України. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03 грудня 2021 року підготовче провадження закрите, справу призначено до судового розгляду. 07 липня 2022 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Суд, вислухавши доводи позивача та його представника в обгрунтування заявлених вимог, заперечення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що відповідно до протоколу засідання центральної житлово-побутової комісії Головного управління Національної гвардії України від 02 жовтня 2018 року підполковнику [PERSON] з урахуванням пункту 53 Правил надано трикімнатну квартиру під номером [ADDRESS] складом сім`ї - 4 особи - він, дружина, [PERSON] , 1980 р.н., дочка [PERSON] , 2004 р.н. та дочка [PERSON] , 2013 р.н. із зняттям з квартирного обліку за місцем наявної можливості надання такого житла. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 903 від 22.11.2018 року затверджено рішення житлово-побутових комісій військових частин та територіальних управлінь, Національної гвардії України про надання житла, затверджені Головним управлінням Національної гвардії України [PERSON] , військовослужбовцю, заступнику командира загону Східного територіального управління - трикімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 42.5 кв.м., сім`я - 4 чол. Зареєстрований при військовій частині № 3017 м. Харкова. Квартира належить Національній гвардії України, надається по черзі, [PERSON] знімається з квартирного обліку. Рішенням за № 27 органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні Головного управління Національної гвардії України у задоволенні заяви позивача щодо безоплатної приватизації вказаної квартири відмовлено. Мотивами такої відмови стало те, що згідно довідки за № 12084 від 27.11.2019 року, виданої управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області слідує, що [PERSON] використано право на безоплатну приватизацію в розмірі 22.2 кв.м. при набутті у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] квартири за [ADDRESS] . [PERSON] скористалась правом на безоплатну приватизацію 21 кв.м. загальної площі на наймача та додаткових 1.2 кв.м. на сім`ю. Пізніше, за договором дарування, посвідченого 14 вересня 2006 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Парфенковою І.В., належну їй одну другу частину вказаної квартири подарувала своїй матері [PERSON] . Такі обтавши підтверджуються листом Департаменту економіки та комунального майна управління комунального майна та приватизації за №12084 від 27.11.2019 року, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.03.2020 року. Тому орган приватизації щодо приватизації вказаної квартири правомірно відмовив позивачеві з врахуванням права на безоплатну приватизацію у розмірі 22,2 кв. м. [PERSON] відповідно до поданої заяви [PERSON] . 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Позивач звернувся з позовом до відповідача та вважає, що рішення про відмову в приватизації житла порушені його права. Проте з такими доводами погодитись не можна, оскільки права на безоплатну приватизацію вказаної квартири відповідно до поданої заяви [PERSON] органу приватизації від 07 лютого 2020 року позивач із зазначеними членами його сім`ї, які в ній проживають, немає. 5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до положень статті 5 частини 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] подав заяву до органу приватизації квартири за [ADDRESS] , яка використовується на умовах найму у складі 4 осіб: він, його дружина та двоє дітей про безоплатну передачу її у власність. Однак, як установлено судом, підтверджується матеріалами справи та цього не заперечують сторони його дружиною [PERSON] було використано право на безоплатну приватизацію у розмірі 15,05 кв. м житлової площі квартири [ADDRESS] . Відчуження вказаної квартири шляхом укладення нею договору дарування ніяким чином не дає підстав позивачеві для приватизації квартири по [ADDRESS] складом сім`ї з 4 осіб, оскільки права на таку приватизацію [PERSON] повторно не має, тому оскаржуване рішення № 27 від 09.06.2022 року винесене органом приватизації державного житлового фонду є правомірним і підстав для зобов`язання прийняти рішення про приватизацію квартири є незаконним. Тому із наведених підстав у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed