Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Саєнко Олександр Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал»,\~треті особи:\~Приватний нотаріус\~Київського міського\~ нотаріального\~округу Данич Оксана Федорівна,\~приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис (реєстровий № 8342), на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Євгеном Борисовичем 10 січня 2022 року було відкрите виконавче провадження (ВП № 68061133) про стягнення з «боржника», яким є позивач [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит Капітал" заборгованості в розмірі 9418,37 грн. Про існування зазначеного виконавчого напису нотаріуса та відкриття виконавчого провадження [PERSON] стало відомо після того, коли до бухгалтерії підприємства 'ГОВ Новгородський гідро-механічний завод", на якому працює Позивач було отримано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.01.2022 у межах ВП №68061133. При цьому, варто звернути увагу суду на той факт, що будь-яких кредитних, фінансових відносин між Позивачем та ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал не існує взагалі, про існування та розмір заборгованості Відповідач його не інформував, будь-яких документів на згоду про розмір заборгованості виконавчого округу м. Києва. Як вбачається з виконавчого напису звернено стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором №005-04388-140711 від 14.07.2011 року, укладеним з АТ «Дельта Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №40-К від 06.10.2017 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАШТАЛ» ідентифікаційний код юридичної особи 35234236 (Новий Кредитор), місцезнаходження: 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО: 380805, далі іменоване - Стягувач, заборгованості за Кредитним договором №005-04388-140711 від 14.07.2011 року. Строк платежу за Кредитним договором №005-04388-140711 від 14.07.2011 року настав. Стягнення заборгованості проводитъся за період з 06 жовтня 2017 року по 05 квітня 2021 року. Сума заборгованості становить 8218,60 гривень, що складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4626,84 гривень; Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3591,76 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 9418,37 гривень. Приватним нотаріусом Київського міського\~ нотаріального\~округу Данич Оксаною Федорівною при вчиненні виконавчого напису від 25.05.2021 за реєстровим №8342 на кредитному договорі не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, яким чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами, та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Не зрозумілим та не доведеним для позивача залишається питання, які саме документи були наданні стягувачем нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, чи відповідають ці документи вимогам чинного законодавства, звідки у відповідача нотаріально посвідчений кредитний договір, якщо Позивач ніколи не підписував кредитні договори у нотаріуса. Отже, представник позивача зазначає, що у нотаріуса були відсутні підстави вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Євгеном Борисовичем було відкрите виконавче провадження (ВП № 68061133) про стягнення з «боржника», яким є [PERSON] , на користь ТОВ "Фінансова компанія Кредит Капітал заборгованості в розмірі 9418,37 грн. Ухвалою від 17.02.2022 відкрито провадження у справі. Ухвалою від 17.02.2022 вжито заходів забезпечення позову у справі, зупинено стягнення за виконавчим написом № 8342, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від 25.05.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» суми боргу до набрання законної сили рішенням суду по суті спору. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу без участі сторони позивача, на задоволенні позову наполягають, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належно, відзив на позов не поданий. Третя особа Приватний нотаріус\~Київського міського\~ нотаріального\~округу Данич Оксана Федорівна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2\~\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив розглядати справу у відсутності відповідача, згідно із ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено такі обставини. 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис (реєстровий № 8342), про стягнення з «боржника», яким є позивач [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит Капітал" заборгованості в розмірі 9418,37 грн. 10.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Євгеном Борисовичем було відкрите виконавче провадження (ВП № 68061133) про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит Капітал" заборгованості в розмірі 9418,37 грн. 19.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Євгеном Борисовичем в межах зазначеного виконавчого провадження винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до\~ст.18 Цивільного кодексу України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч.1\~ст.39 Закону України «Про нотаріат»\~порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі\~ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому,\~ст.50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Матеріали справи не містять копії кредитного договору, на підставі якого було вчинено виконавчий напис №8342 від 25.05.2021. Представником позивача долучено до матеріалів справи, виртебувані ним, копію заяви ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про примусове виконання рішення, копію виконавчого напису №8342 від 25.05.2021, копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича від 10.01.2022 про відкриття виконавчого провадження (ВП № 68061133), а також копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича від 19.01.2022 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. На підставі викладеного, у суду відсутня інформація про посвідчення кредитного договору №005-04388-140711 від 14.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та АТ «Дельта Банк», нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.04.2020 р. по справі 158/2157/17.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В постанові КЦС Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до положень ст.ст.\~87,88 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Тобто, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Так, позивачем при звернені до суду до позовної заяви було додано копію заяви ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про примусове виконання рішення, копію виконавчого напису №8342 від 25.05.2021, копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича від 10.01.2022 про відкриття виконавчого провадження (ВП № 68061133), а також копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича від 19.01.2022 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Разом з цим, нотаріусом жодних документів на підтвердження обґрунтованості вчинення спірного виконавчого напису, як-то: заяви стягувача про вчинення виконавчого напису з додатками, що мають містити, зокрема, оригінал кредитного договору, первинні бухгалтерські документи (платіжні доручення, квитанції, виписки з рахунку боржника тощо), обґрунтований розрахунок заборгованості позивача перед відповідачем за вищезгаданим кредитним договором, суду не надано. Таким чином, на думку суду, у нотаріуса не було підстав для здійснення висновку про погодження (відсутності заперечень) боржником розміру кредитної заборгованості, тобто, щодо безспірності останньої. Також нотаріусом не було з`ясовано наявність/відсутність вирішених спорів в судовому порядку з приводу стягнення даної кредитної заборгованості на час вчинення виконавчого напису; не з`ясовано дотримання стягувачем трирічного строку позовної давності. На думку суду, дотримання нотаріусом вимог чинного законодавства шляхом надання можливості боржнику (позивачеві у справі) висловити свої заперечення з приводу наявності чи/або відсутності спірної кредитної заборгованості, виключило би можливість визнання останнім заборгованості безспірною та подальше вчинення оспорюваного виконавчого напису. Виходячи з викладеного вище, приймаючи до уваги той факт, що доказами у справі не доведено наступне: вчинення нотаріусом виконавчого напису за наявності повного обсягу визначених законодавцем первинних документів, зокрема, оригіналу кредитного договору; отримання боржником вимоги про погашення заборгованості на підтвердження безспірності вимог, суд приходить до висновку щодо наявності правових наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн. Згідно із ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі №\~488/1363/17 зроблено правовий висновок, що втручання суду у відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої\~статті 137 ЦПК\~можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях\~статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у\~статті 43 Конституції України. Окрім того, відповідно до принципів змагальності та диспозитивності, передбачених ст.\~12,\~13 ЦПК України\~відповідно, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. З аналізу зазначених положень закону вбачається, що виключно за клопотанням сторони суд має право зменшити розмір витрат на правничу допомогу, у разі доведення стороною неспівмірності витрат. Матеріали справи аналогічного клопотання від представника відповідача не містять. При цьому, суд зазначає, що відповідно до наданого договору про надання правової допомоги №13 від 04.02.2022, попереднього (орієнтовного) розрахунку послуг адвоката (додаток до договору), копії квитанції № sSZiKbxjn38 від 04.02.2022, позивачем сплачено адвокату 3000,00 грн. за такі види професійної правничої допомоги: надання консультації; аналіз документів; збір доказів; підготовка процесуальних документів (позовна заява, заява про забезпечення позову); представництво інтересів клієнта в судових засіданнях. Однак фактично представником позивача Саєнком О.М. було надано до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, у зв`язку з чим такий вид професійної правничої допомоги як представництво інтересів клієнта в судових засіданнях здійснено не було. Враховуючи викладені обставини справи, а саме те, що позивач був вимушений звертатися за правничою допомогою, витрачаючи на це грошові кошти, враховуючи, що справа не представляє значної складності, справа розглядалась за відсутності учасників справи, в тому числі представника позивача, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості (виконавчий напис був вчинений на суму заборгованості в розмірі 9418,37 грн.), за надання правничої допомоги адвокатом Саєнком О.М. на користь [PERSON] з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» має бути стягнуто 2000,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У матеріалах справи наявні квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн. за подання до суду позову, а також квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 496,20 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого позивачем судового збору, а саме 1488,60 грн. (992,40+496,20).

Outcome: approved