Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на гаражний бокс. Зазначав, що у листопаді 2016 під час розгляду в Шевченківському районному суді м. Києва справи за позовом [PERSON] до нього про відшкодування збитків йому стало відомо, що 19.03.10 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 12.03.10 було видано свідоцтво про право власності на гаражний бокс № [NUMBER] в Гаражному кооперативі «[INFO]» по [ADDRESS], відповідно до якого власниками є - він та [PERSON] . Разом з тим, він не звертався до Головного управління житлового забезпечення із заявою для оформлення права власності на гаражний бокс № [NUMBER] в гаражному кооперативі «[INFO]». На підставі рішення загальних зборів ГК «[INFO]» він є його членом. До приватизації вказаного гаражного боксу він був його власником в розумінні ст. 19- 1 Закону України «Про кооперацію». [PERSON] ніколи не була членом гаражного кооперативу «[INFO]», а він є єдиним власником вказаного гаражного боксу, а тому відповідачка не могла стати власником 1/2 частини гаражного боксу. Крім того, він не надавав своєї згоди на приватизацію зазначеного гаражного боксу та не подавав документи на оформлення права власності на гаражний бокс. Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління житлового забезпечення від 12.03.10 №-С/ГК і визнати недійсним свідоцтво про право власності на гаражний бокс № [NUMBER] в гаражному кооперативі «[INFO]», який розташований по [ADDRESS] від 19.03.10 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради. У відзиві на позов, відповідачка вказала на наступне. У позовній заяві [PERSON] вказує на те, що він тільки в листопаді 2016 дізнався про те, що згідно свідоцтва про право власності на гаражний бокс № [NUMBER] в гаражному кооперативі «[INFO]» по [ADDRESS] співвласницею боксу є вона. 12.12.16 [PERSON] подав до Голосіївського районного суду м. Києва позов до неї, у якому стверджує про те, що вона є співвласницею зазначеного гаражного боксу з 2010, з моменту набуття нею права власності на гаражний бокс він сплачував за неї комунальні послуги, у зв`язку з чим, просив стягнути з неї зазначені витрати. У вказаному позові він не заперечує її право власності на частину гаражного боксу. Таким чином, [PERSON] знав про те, що вона є співвласницею гаражного боксу з 2010, а тому він пропустив строк позовної давності, у зв`язку з чим, просила застосувати строки позовної давності. Крім того, вказала додатково на те, що відповідно до вимог, діючого на час виникнення спірних правовідносин, законодавства, вона з позивачем власноручно заповнили заяви про оформлення права власності на гаражний бокс № [NUMBER] . 22.04.10 нею та позивачем в КП «Житло-сервіс» під особистий розпис отримано оскаржуване свідоцтво. Позивачем не надано жодного доказу порушень порядку оформлення права власності на гаражний бокс № [NUMBER] . Більше того, приймаючи особисту участь у проведенні цих дій, позивач достеменно обізнаний, що їх проведено відповідно до закону і жодних порушень порядку оформлення права спільної власної на вказане майно не відбувалося. Твердження позивача про те, що він не звертався до Головного управління житлового забезпечення КМР із заявою щодо оформлення права власності на гаражний бокс та не давав згоди на спільне з нею оформлення права часткової власності, спростовуються наданими нею доказами: відповіддю КП «Житло-сервіс» від 25.11.2016 вихідний № 110/908-2022 на запит адвоката Абліцової Ю.М. із Витягом з книги прийому-видачі документів щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна. Зміст цього Витягу свідчить, що позивач як і вона, 22.04.10 особисто під власноручний підпис отримав свідоцтво про право власності, відповіддю КП «Житло-сервіс» від 16.12.2016 вихідний № 110/908-2022/2 на запит адвоката Абліцової Ю.М. зі змісту якої витікає, що участь сторонніх осіб, крім власників, в оформленні прав власності та отримані свідоцтва, відповідно до п. 14 Положення, виключається. Факт належності їй права власності на частину гаражного боксу, крім свідоцтва, підтверджується також наступними письмовими доказами: витягом з наказу № 306-С/ГК від 12.03.2010 Головного управління житлового забезпечення КМДА (додаток до відповіді КП «Житло-сервіс» від 16.12.2016) про оформлення і видачу [PERSON] і [PERSON] свідоцтва про право власності на гаражний бокс номер [NUMBER] , витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.11.2016 № 73643126, відповідно до якого вона є власником 1/2 частки гаражного боксу № [NUMBER] на підставі свідоцтва про право власності, Інформаційними довідками Київського БТІ від 14.03.2016 та 21.11.2016, Технічним паспортом БТІ на гаражний бокс № [NUMBER] від 09.12.09, Обліковою карткою, посвідченням та пропуском члена ГК «[INFO]», довідками ГК «[INFO]» від 03.03.2016 та від 26.05.2016. Позивач ніколи, до подання позову, не заперечував належне їй право власності і рівність часток у вказаному об`єкті нерухомості. Нею, як учасником справи, згідно вимог ст. ст. 102-108 ЦПК України замовлено почеркознавчу експертизу та 01.02.18 Незалежним інститутом судових експертиз проведено почеркознавче дослідження № 8982. Вказаний висновок експерта повністю підтверджує справжність підпису [PERSON] у Книзі прийому-видачі документів КП «Житло-Сервіс» КМДА м. Києва та спростовує твердження позивача, що він ніколи не звертався з заявою для оформлення права власності на гаражний бокс № [NUMBER] в ГК «[INFO]». За висновком експерта іншої експертної установи - Центру судових експертиз «Альтернатива» від 03.08.17 № 76/17, підпис від імені [PERSON] в отриманні Свідоцтва про право власності на гаражний бокс № [NUMBER] у книзі прийому-видачі документів КП «Житло-сервіс» виконаний самим [PERSON] . Всі вищевказані докази у сукупності беззаперечно доводять, що позивач повністю погоджувався, особисто приймав участь в оформленні, отриманні та реєстрації правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , яким встановлене її та позивача в рівних частках право власності на майно - гаражний бокс № [NUMBER] в ГК «[INFO]». Посилаючись на зазначені обставини, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відповіді на відзив позивач вказав на те, що наявність спору щодо стягнення витрат на комунальні послуги не свідчить про те, що він не заперечує право власності відповідача на гаражний бокс. Строк позовної давності ним не пропущений, оскільки про наявність права власності відповідачки на частину гаражного боксу він дізнався у листопаді 2016. Крім того, додатково вказав, що надані відповідачем висновки експертів є неналежними доказами, оскільки експерт не підтвердила своєї кваліфікації. У судове засідання представник позивача та представник відповідача - [PERSON] , не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомний належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до витягу з наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 306-С/ГК від 12.03.10 наказано оформити та видати свідоцтво про право власності на гаражні бокси ГК «[INFO]» за адресою: [ADDRESS], [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] , підстава: заява, довідка про членство, виплату паю, введення об`єкта в експлуатацію, рішення Київміськради про відведення земельної ділянки, технічна документація БТІ (а.с. 130 т. 1, а.с. 122-123 т. 2). Згідно з свідоцтвом про право власності від 19.03.10, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), гаражний бокс № [NUMBER] в ГК «[INFO]» площею 118,60 кв., який розташований у [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах. Свідоцтво видано на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 12.03.10 № 306-С/ГК (а.с. 6-7 т. 1, а.с. 101 т. 2). Обґрунтовуючи позов, [PERSON] вказував на те, що [PERSON] не є членом гаражного кооперативу «[INFO]», у зв`язку з чим, не могла набути право власності на спірний гаражний бокс, ним не надавалася згода на приватизацію спірного гаражного боксу та не подавалися заяви для оформлення права власності на гаражний бокс. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як установлено судом, [PERSON] є членом гаражного кооперативу «[INFO]» (а.с. 13 т. 1 ). Відповідно до довідки гаражного кооперативу «[INFO]» від 25.11.09 [PERSON] є власником гаражного боксу № [NUMBER] , поверх 1, ряд [NUMBER] , площею 150 кв.м. по [ADDRESS] (а.с. 18 т. 1). Крім того, відповідно до протоколу засідання правління гаражного кооперативу «[INFO]» № 9 від 20.11.08 [PERSON] є членом кооперативу (а.с. 99 т. 1). Згідно з довідкою гаражного кооперативу «[INFO]» від 26.01.10 [PERSON] , [PERSON] є членами кооперативу та є власниками в рівних частинах гаражного боксу № [NUMBER] , поверх 1, ряд [NUMBER] , площею 118,6 кв.м. по [ADDRESS] (а.с. 130 т. 2). Таким чином, твердження позивача про те, що відповідач не є членом кооперативу, спростовується зазначеними вище письмовими доказами. Відповідно до Положення про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна в м. Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.10.2009 N 1227, діючого на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Положення) оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтв здійснюється за рахунок коштів власників нерухомого майна або уповноважених ними органів (осіб) (п. 3 Положення). Згідно з п. 5.1.8. Положення Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснює оформлення права власності та видає свідоцтва про право власності фізичним та юридичним особам на гаражі (в т. ч. одно-, двоповерхові, багатоповерхові, наземні та підземні) гаражі-автостоянки, автопаркінги та машино-місця в них (в т. ч. розташовані у вбудованих та прибудованих нежитлових приміщеннях в житлових будинках), гаражні бокси на підставі документів, які підтверджують їх (в т. ч. суб`єктів інвестиційної діяльності) право власності на ці об`єкти нерухомого майна. Зазначеним Положенням був затверджений перелік документів, на підставі яких здійснюється оформлення права власності та видача свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна. Пунктами 10 - 13 Положення передбачено, що документи, на підставі яких оформлюється право власності, надаються в оригіналах або нотаріально посвідчених копіях або копіях, відповідність яких оригіналу засвідчена юридичною особою, яка створила цей документ. Документи, оформлені відповідно до вимог Положення, розглядаються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження. Термін розгляду документів може бути продовжений за клопотанням юридичної чи фізичної особи, яка подала документи. За результатами розгляду наданих документів орган, який здійснює оформлення права власності, видає наказ про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна або надсилає письмове повідомлення про результати розгляду цих документів. Свідоцтва про право власності оформлюються на об`єкти нерухомого майна усіх форм власності на бланках, форма яких затверджується Міністерством юстиції України. Орган, який здійснює оформлення права власності, відмовляє в оформленні права власності у таких випадках: а) оформлення права власності суперечить законодавству України; б) оформлення права власності здійснюється іншим органом; в) надані документи, зміст та оформлення та яких не відповідають законодавству України; г) наявність відомостей щодо накладення арешту, інших обтяжень на об`єкт нерухомого майна чи спору, в тому числі судового; д) наявність у наданих документах підчисток або дописок, закреслених слів чи інших незастережних виправлень або суперечностей, документів, тексти яких неможливо прочитати; е) звернення із заявою про оформлення права власності особи, повноваження якої на вчинення таких дій не підтверджені в установленому порядку; є) наявність у фізичної чи юридичної особи, у тому числі іноземця та особи без громадянства, іноземної юридичної особи, міжнародної організації, іноземної держави, а також територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування та держави в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, документа, що підтверджує їх право власності на об`єкт, щодо якого подана заява та на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності. Як вбачається з витягу з наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 306-С/ГК від 12.03.10 підставою для оформлення та видачі свідоцтва про право власності на гаражні бокси ГК «[INFO]» за адресою: [ADDRESS], [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] , були наступні документи: заява, довідка про членство, виплату паю, введення об`єкта в експлуатацію, рішення Київміськради про відведення земельної ділянки, технічна документація БТІ. У позові [PERSON] не вказано, яким нормам законодавства, чинного на час винесення наказу, суперечив оскаржуваний наказ, у зв`язку з чим, його слід визнати незаконним та скасувати, та не надано доказів на підтвердження зазначених обставин. Не вказано в позові і підстав, у зв`язку з чим, свідоцтво про право власності від 19.03.10, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) слід визнати недійсним та не надано доказів на підтвердження зазначених обставин. Виходячи з вищевикладеного, позов є необґрунтованим і недоведеним. Крім того, відповідач просила застосувати строк позовної давності, оскільки позов [PERSON] подано 20.12.16, а про існування оскаржуваних ним документів йому було відомо з 2010 року. Позивач заперечував про застосування строків позовної давності, вказуючи на те, що про наявність оскаржуваних ним документів йому стало відомо у листопаді 2016 під час розгляду в Шевченківському районному суді м. Києва справи за позовом [PERSON] до нього про відшкодування збитків. Одночасно доказів на підтвердження того, що до листопада 2016 року йому не було відомо про існування оскаржуваних ним документів він суду не надав. Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позову, у задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав, а не з підстав пропуску строку позовної давності.

Outcome: dismissed