Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

У січні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Укрсоцбанк», посилаючись на те, що 26 грудня 2018 року на адресу місця його роботи надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесена 19 грудня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М., з якої йому стало відомо, що 23 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис № 4398, щодо стягнення з нього грошових коштів за кредитним договором № 0030/030949 від 18 травня 2012 року, укладеним між ним та АТ «Укрсоцбанк» у сумі 82343,42 грн., у тому числі заборгованість за тілом кредиту 22535,36 грн., заборгованість за відсотками - 59808,05 грн. за період з 18 травня 2012 року4 по 30 травня 2018 року, витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 1000 грн. 10 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. відкрито виконавче провадження № 57400955 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису, в межах якого винесені постанови від про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 8334,34 грн., про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, про звернення стягнення на майно боржника та про арешт майна боржника. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з порушенням приватним нотаріусом Гамаль І.М. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами та чинного законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом. Зазначає, що приватний нотаріус вчинила напис не перевіривши безспірність заборгованості позивача, за відсутності доказів направлення боржнику повідомлення про наявність заборгованості і про звернення з заявою про вчинення виконавчого напису та не встановила строк позовної давності, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Позивач просить суд визнати виконавчий напис № 4398, вчинений 23 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з позивача грошових коштів в сумі 83343,42 грн., таким, що не підлягає виконанню. Одночасно зі зверненням до суду з позовом позивач подав заяву про забезпечення його шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 57400945, відкритому на підставі виконавчого напису № 4388, вчиненого 23 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. щодо стягнення з позивача на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 82343,42 грн. та 1000 грн. витрат на нотаріальні послуги (а.с. 52-55). 15 січня 2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 99). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву, третім особам - для подання до суду письмових пояснень. Ухвалою Голосіївського районного суду від 4 березня 2019 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено; зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 57400945, відкритим 10 жовтня 2018 року приватним виконавцем Лабчуком Р.М. на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі під № 4388, вчиненого 23 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 82343,42 грн. та 1000 грн. витрат на нотаріальні послуги, що в сумі становить 83343,42 грн. (а.с. 100-101). В підготовчому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, не заперечив в проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду. В підготовче засідання представник відповідача не прибув, про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином (а.с. 119), про причини неявки представника суд не повідомив. Відповідач АТ «Укрсоцбанк» на момент розгляду справи в підготовчому засіданні не скористалось своїм правом на подання письмового відзиву, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталося. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. в підготовче засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 118), направила до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що нею 23 серпня 2018 року за реєстровим № 4398 за заявою АТ «Укрсоцбанк» у відповідності до ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України 29 червня 1000 року за № 1172, вчинено виконавчий напис про звернення стягнення заборгованості з [PERSON] , який є боржником за договором банківського поточного (карткового) рахунку № 0030/030949 від 18 травня 2012 року. До заяви було долучено: оригінал договору банківського поточного (карткового) рахунку № 0030/030949 від 18 травня 2012 року, укладеного [PERSON] із ПАТ «Укрсоцбанк», яке в подальшому згідно з рішенням загальних зборів акціонерів змінило свій тип та назву на АТ «Укрсоцбанк»; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржників із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; копію вимоги про погашення боргу від 14 червня 2018 року, що була надіслана боржнику цінним листом з описом вкладення, що підтверджується відповідним документом та документи стягувача та представника стягувача за довіреністю. Вважає, що нею було вчинено відповідний виконавчий напис з дотриманням всіх вимог законодавства. Просить справу розглядати без її участі. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р.М. в підготовче засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 120), правом подачі пояснень на позов [PERSON] не скористався. Ухвалою від 22 жовтня 2019 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до розгляду по суті на 27 лютого 2020 року (а.с 126). 9 жовтня 2020 року представник позивача [PERSON] - адвокат Білокінь І.В. подала заяву про заміну відповідача АТ «Укрсоцбанк» та його правонаступника АТ «Альфа-Банк» (а.с. 150-152). Ухвалою від 8 жовтня 2020 року заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про заміну відповідача у вказаній справі задоволено; замінено відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк» (а.с. 167-168). 18 травня 2021 року представник відповідача АТ «Альфа-Банк» подав заяву про залучення у справі замість АТ «Альфа-Банк» його правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с. 175-176). Ухвалою від 18 травня 2021 року заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну відповідача у вказаній справі задоволено; замінено відповідача АТ «Альфа-Банк» на його правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с. 193-194). Судові засідання неодноразово відкладалися. В судовому засіданні 21 липня 2022 року сторони відсутні. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача (а.с. 188-191). Відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» направило до суду письмові пояснення, в яких заперечило проти задоволення позову, посилаючись на те, що 23 травня 2012 року між АТ «Укрсоцбанк» та позивачем укладено кредитний договір № 26256030031168. У зв`язку з виникненням заборгованості за вказаним кредитним договором банком було висунуто вимогу про її погашення, з зазначенням її розміру та наслідками невиконання. 23 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. на підставі наданих банком документів вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4398. У приватного нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем не є безспірним. Заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов`язкові відомості про боржника та стягувача, а також щодо розмірів заборгованості і строків, за які проводиться стягнення. Нотаріусом перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість та відповідність документів, поданих на обґрунтування стягнення. Виконавчий напис вчинений в межах трирічного строку давності (строк дії кредитного договору № 26256030031168 від 23 травня 2012 року - 24 березня 2020 року), з дотриманням 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до ст. 1050 ЦК України. Позивачем не спростовано розрахунок заборгованості та суму боргу за виконавчим написом, не доведено, що в нього наявний інший розмір заборгованості перед ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідач також направив до суду заперечення проти заявлених витрат на професійну правничу допомогу, просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу у справі у зв`язку з їх необґрунтованістю, не співмірністю із складністю справи та не розумним розміром (а.с. 214-217). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, з огляду на наступне. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк», в зв`язку з чим 18 травня 2012 року підписав заяву про відкриття банківського поточного (карткового) рахунку № 0030/030949 та 22 травня 2012 року анкету клієнта про приєднання до Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» № [NUMBER] (а.с. 26-28, 29-34). Підписанням вказаної анкети позивач підтвердив укладення між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» на умовах «Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк», що розміщені на сайті банку www.usb.com.ua. 23 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за № 4398 вчинено виконавчий напис, яким з [PERSON] , який є боржником за договором банківського поточного (карткового) рахунку № 0030/030949- від 18 травня 2012 року, відповідно до якого банком було відкрито рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт (кредитну лінію), укладеним між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк»), стягнуто на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 82343,42 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 22535,36 грн., заборгованості за відсотками, які були нараховані за користування кредитними коштами - 59808,06 грн., за період з 18 травня 2012 року по 30 травня 2018 року. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 1000 грн., які підлягають стягненню із боржника на користь стягувача. Загальна сума заборгованості згідно виконавчого напису становить 83343,42 грн. (а.с. 23). 19 грудня 2018 року приватний виконавець Лабчук Р.М., розглянувши заяву про примусове виконання вказаного виконавчого напису, відкрив виконавче провадження № 57400945, в межах якого виніс постанови: 19 грудня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; 10 жовтня 2018 року про стягнення з боржника основної винагороди; 29 листопада 2018 року про звернення стягнення на майно боржника (а.с. 14-16, 37-38, 39-40, 41-42, 47-50). Постановою про арешт майна боржника від 29 листопада 2018 року накладено арешт на автомобіль VOLKSWAGEN JETTA 1958, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу (а.с. 43-44, 45-46). Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (а.с. 152, 153-154) правонаступником АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк». 25 березня 2019 року АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого право вимоги за кредитними договорами, перелік яких (кредитних договорів та боржників) міститься у Реєстрі боржників, по відношенню до осіб, які являлися боржниками АТ «Альфа-Банк» перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи», в тому числі і до [PERSON] (а.с. 179-185, 186). Звертаючись у суд з даним позовом [PERSON] зазначає, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки не перевірено безспірність суми боргу, а також сплив строк на вчинення виконавчого напису. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому, вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У пункті 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та п.2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 23 серпня 2018 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована. В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до копії розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки (додаток №1 до договору) позивач отримав 30 травня 2012 року кредит в сумі 24000 грн. на строк 13 місяців (а.с. 31). Суд критично оцінює письмові пояснення відповідача, в яких останній зазначив, що строк дії кредитного договору № 26256030031168 від 23 травня 2012 року закінчується 24 березня 2020 року, оскільки вказану обставину із копій Договору банківського поточного (карткового) рахунку № 0030/030949- від 18 травня 2012 року та анкети № 003000015190 від 22 травня 2012 року, які містяться в матеріалах справи (а.с. 26-28, 29-30), встановити неможливо. Виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Гамаль І.М. 23 серпня 2018 року, тобто після закінчення трирічного строку, що є невідповідністю вимог закону. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Як зазначає позивач, про заборгованість йому стало відомо після того, як 26 грудня 2018 року на адресу місця його роботи, а саме ТОВ «ІТ ДІСТРІБЬЮШН», надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 19 грудня 2018 року, а відповідач, в свою чергу, не надав суду доказів зворотного. В своїх письмових поясненнях приватний нотаріус Гамаль І.М. зазначила, що стягувачем до заяви про вчинення виконавчого напису було долучено копію вимоги про погашення боргу від 14 червня 2018 року, яка була надіслана боржнику цінним листом з описом вкладення (а.с. 103). Проте, матеріали справи не містять документи, що підтверджують факт отримання [PERSON] вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, враховуючи, що в кредитному договорі та у виконавчому написі зазначене зареєстроване місце проживання позивача: [ADDRESS] , тоді як, відповідно до копії паспорта (а.с. 10-12), останній з 24 листопада 2016 року зареєстрований по [ADDRESS] . Тобто, на момент направлення позивачу вимоги про погашення боргу та вчинення виконавчого напису зареєстроване місце проживання останнього було в [ADDRESS] . Відповідачем не надано суду доказів, що вказана вимога була направлена боржнику за зареєстрованим місцем проживання останнього, а саме: по [ADDRESS] і отримана ним з підписом про отримання. Також позивачу не було надіслано повідомлення про вчинення виконавчого напису, тобто нотаріусом не додержано належних вимог для вчинення виконавчого напису. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що позивач не отримував вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань. Слід звернути увагу на те, що не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису . Аналогічну позицію викладено в ухвалі колегії суддів судової палати цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2017 р. № 201/1662/16-ц. З матеріалів справи слідує, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості відповідача перед банком, виконавчий напис вчинений після закінчення загального строку позовної давності. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Порушення порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Зазначене вище дає підстави для визнання виконавчого напису № 8133 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). З наданої суду позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] заперечує безспірність сум заборгованості, що підлягають до стягнення за виконавчим написом. Зазначив, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис не перевіривши чи дійсно заборгованість є безспірною. За таких обставин, між сторонами існував та існує невирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» не доведено дотримання встановленого законом порядку при зверненні за вчиненням виконавчого напису, і твердження позивача в цій частині ним не спростовані. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчих написів, недоведеності безспірності вимог стягувача, відтак позов про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, знайшов своє підтвердження під час розгляду та підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137). Позивачем в позовній заяві, поданій до суду зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс в сумі 1652,60 грн. (судовий збір за подання позовної заяви - 768,40 грн., судовий збір за заяву про забезпечення позову - 384,20 грн., на професійну правничу допомогу - 500 грн.) і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи в сумі 4000 грн. (на професійну правничу допомогу 3000 грн., пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів - 1000 грн.). Відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» заперечив проти заявлених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх необґрунтованістю, не співмірністю зі складністю справи та не розумним розміром (а.с. 214-217). Із матеріалів справи убачається, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, останнім надано копії: договору про надання правової допомоги від 2 січня 2019 року, укладеного між адвокатом Смірновою І.С. та Томашевським Д.О. (а.с. 19); договору про надання правової допомоги № 22-04/20 від 23 квітня 2020 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Казачук та партнери» та [PERSON] (а.с. 155-156); ордеру на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Білоконь І.В. (а.с. 157) та оригінал довіреності, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його уповноваженим представником (а.с. 104). Проте, оскільки позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази, які підтверджують здійснення [PERSON] витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом вказаної справи, тому в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Кредитні ініціативи» необхідно стягнути на користь позивача 768,40 грн. судового збору за подачу позовної заяви до суду та 384,20 грн. за подачу заяви про забезпечення позову (а.с. 9, 56).

Outcome: approved