Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

До Збаразького\~районного суду\~звернулась [PERSON] ,\~із позовною\~заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 09.11.2021, до [PERSON] пропозбавлення права користування житлом. В якій просить: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. 2. Припинити право [PERSON] користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Разом з нею, в зазначеному житловому будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] , однак участі в оплаті комунальних платежів та утриманні даного житла не приймає. Саме це унеможливлює позивачу повноцінно користуватися даним житлом. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/2001/21. 17 грудня 2021 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 14 березня 2022 року ухвалою Збаразького районного суду постановлено перейти до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення права користування житлом, за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження та призначено підготовче судове засідання. 01 червня 2022 року проведено підготовче засідання і ухвалою суду справу призначено до розгляду. Позивач [PERSON] усудове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на ті ж обставини, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, хоча про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлений. Відповідач не подав до суду відзиву. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 травня 1993 року по 17 грудня 2020 року. Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року, яке набрало законної сили 19 січня 2021 року, шлюб між ними розірвано (а.с.9 Також встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , що стверджується копією рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 травня 2006 року (а.с.5), копією реєстраційного посвідчення виданого Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації від 26.05.2006 (а.с.6). В зазначеному житлі зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON] , що стверджується довідкою виданою Збаразькою міською радою Тернопільської області №09/09/289 від 04.11.2021 (а.с.8). Відповідач [PERSON] вселився у спірний будинок зі згоди його власника [PERSON] та проживав у ньому як член її сім`ї, чоловік. Спір з приводу користування житловим приміщенням виник між колишнім подружжя, одному з яких [PERSON] житловий будинок належить на праві особистої приватної власності, а інший з подружжя [PERSON] вселився до цього будинку як член сім`ї власника і продовжує користуватися ним і після розірвання шлюбу з [PERSON] та припинення сімейних відносин, що унеможливлює користування житлом його власницею [PERSON] .. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право користування чужим майном передбачено у статтях 401-406 ЦК України. У частині першій\~статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. У частині першій статті 402 ЦК України вказано, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Права члена\~сім`ї\~власника житла\~на користування\~цим житлом\~визначено у\~статті 405\~ЦК України,\~у якій\~зазначено,\~що члени\~сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом із\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону. Житлове\~приміщення,\~яке вони\~мають право\~займати,\~визначається його\~власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У статті 406 ЦК України унормовано питання припинення сервітуту. Сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і наведений в ній перелік не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, зокрема справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Відповідно до частин першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом із тим, встановивши, що права позивачки порушені у контексті статті 8 Конвенції, необхідно зазначити, що порушено і її права, як власниці житлового приміщення, гарантовані також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідно дотримуватися балансу захисту права власності позивачки, тому відповідач як колишній член її сім`ї втратив право на користування будинком, оскільки він вже не є членом її сім`ї. Таким чином, інтереси позивачки, як власника житла та користувача цим житлом, перевищують інтереси колишнього члена сім`ї, у якого припинилися правові підстави користування чужим майном. Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що вимоги\~позивача є\~обґрунтованими,\~оскільки порушено\~її права,\~як власниці\~житлового приміщення,\~і те,\~що припинення\~права користування\~житловим приміщенням\~колишнього члена\~сім`ї\~власника житлового\~будинку може\~бути підтверджено\~у судовому\~порядку,\~якщо це\~право пов`язане\~із захистом\~права власності\~відповідно до\~статті 391\~ЦК України,\~за змістом\~якої власник\~майна має\~право вимагати\~усунення перешкод\~у здійсненні\~ним права\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном,\~а тому\~позовні вимоги\~слід задовольнити\~та визнати\~припиненим право\~ [PERSON] користуватися\~житловим будинком,\~який знаходиться\~за адресою\~ [ADDRESS] . На підставі наведеного, та

Outcome: approved