Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Костринської сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначається, що на адресу служби у справах дітей Костринської сільської ради надійшов лист КНП «Обласний будинок дитини» від 7 травня 2021 року за №374, в якому повідомлено, що на повному державному утриманні в даному закладі знаходиться [PERSON] , [INFO] , яка поступила в заклад на підставі розпорядження голови Великоберезнянської РДА №182 від 28 вересня 2017 року та заяви матері. Вказується, що мати [PERSON] за час перебування дитини [PERSON] в КНП «Обласний будинок дитини» відвідала дитину два рази 15.02.2018 року та 17.07.2018 року, участі у вихованні доньки не бере, станом здоров"я не цікавиться, з 3 жовтня 2017 року і по теперішній час дитина знаходиться в закладі. Зазначається, що мати [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає в [ADDRESS] , разом з співмешканцем [PERSON] та малолітнім сином [PERSON] , 2013 року народження. Посилається, що службою у справах дітей Костринської сільської ради 21 липня 2021 року складено акт обстеження умов проживання за фактичним місцем проживання [PERSON] в [ADDRESS] , проведено бесіду щодо подальшої долі дитини [PERSON] . [PERSON] ніде не працює, веде підсобне селянське господарство, зловживає алкоголем, належних умов для проживання дитини не створено, під час проведення обстеження умов проживання [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп"яніння. Відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Зазначається, що з метою захисту прав та інтересів дитини службою у справах дітей Костринської сільської ради порушено питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] і комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення вважати доцільним позбавити громадянку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Вказуючи, що наведені обставини свідчать про злісне невиконання відповідачкою своїх обов"язків по догляду за дитиною, з посиланням на п.2 ч.1 ст.164, 165, 167 СК України позивач\~просить\~позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та передати малолітню [PERSON] , [INFO] , органу опіки і піклування Костринської сільської ради з метою подальшого влаштування її до сімейних форм виховання. Відповідачка відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2021 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У матеріалах справи наявна письмова заява представника позивача начальника служби у справах дітей Костринської сільської ради Сивак О.Ю. від 29 листопада 2021 року про розгляд цивільної справи №298/851/21 без її участі. Зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні не заперечує. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Судом зауважується, що відповідачка жодного разу не з"явилась в судові засідання, натомість через канцелярію суду подала письмові заяви від 23 вересня 2021 року та від 3 червня 2022 року, в яких просить цивільну справу №298/851/21 розглянути без її участі, зазначивши, що копію позовної заяви з додатками отримала, з такими ознайомлена. У зазначених письмових заявах [PERSON] також вказує про визнання нею позову та підтверджує обставини, що наведені в ньому, проти позбавлення її батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] , не заперечує. Зазначає, що з`являтися в судове засідання не має можливості. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачкою [PERSON] пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Судом установлено, що [PERSON] є матір"ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина стверджується даними свідоцтва про народження, виданого 19 вересня 2017 року виконавчим комітетом Костринської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00031554429, сформованого 8 липня 2021 року. Водночас вказаним витягом підтверджується те, що відомості про батька дитини [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері. Згідно даних характеристики Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 8 червня 2021 року №02/10, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає в [ADDRESS] , разом з [PERSON] , 1981 року народження, та сином [PERSON] , 2013 року народження, характеризується посередньо. За інформацією, вказаною у довідці Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 8 червня 2021 року №02/48, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , без реєстрації, має склад сім"ї: [PERSON] , 1981 року народження, - співмешканець та [PERSON] , 2013 року народження, - син. З акту обстеження умов проживання від 21 липня 2021 року судом установлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом з співмешканцем [PERSON] та сином [PERSON] , умови та ситуація в сім"ї незадовільні, брудно, дитина не має речей. [PERSON] та [PERSON] на момент проведення обстеження перебували в стані алкогольного сп"яніння, останній вів себе неадекватно, агресивно. За результатами проведеної з [PERSON] бесіди, остання повідомила, що дитину забрати не може, з позбавленням батьківських прав погоджується. Також судом установлено, що згідно відомостей листа за підписом директора КНП "Обласний Будинок дитини" В.Бейреш від 7 травня 2021 року за №374, адресованого начальнику служби у справах дітей Костринської сільської ради Сивак О.Ю., порушується питання про необхідність вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав або повернення дитини [PERSON] в сім"ю. Зазначається, що на утриманні закладу знаходиться малолітня [PERSON] , [INFO] , яка поступила в заклад на підставі розпорядження Великоберезнянської РДА від 28 вересня 2017 року №182 та заяви матері. Вказується, що за час перебування дитини в закладі мати відвідала її одного разу 15 лютого 2018 року, участі у її вихованні не бере. Відповідно до розпорядження в.о.голови Великоберезнянської районної державної адміністрації від 28 вересня 2017 року №182 "Про влаштування малолітньої дитини в обласний Будинок дитини м.Свалява" малолітню [PERSON] , [INFO] , з 2 жовтня 2017 року влаштовано на повне державне утримання і виховання в обласний Будинок дитини м.Свалява за заявою матері [PERSON] терміном на один рік. Згідно заяви [PERSON] від 8 вересня 2017 року, остання просить влаштувати дитину [PERSON] в Обласний будинок дитини терміном на один рік у зв"язку з важким матеріальним становищем. За даними листа за підписом директора КНП "Обласний Будинок дитини" В.Бейреш від 17 травня 2021 року за №396, адресованого начальнику служби у справах дітей Костринської сільської ради Сивак О.Ю., повідомляється, що малолітня [PERSON] , [INFO] , поступила в заклад 3 жовтня 2017 року, з цього часу мати [PERSON] відвідала доньку два рази: 15 лютого 2018 року та 17 липня 2018 року, участі у її вихованні не бере, станом здоров"я дитини не цікавиться. Із висновку комісії з питань захисту прав дитини Костринської сільської ради установлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не утримує її матеріально, не виховує, здоров"ям доньки не цікавиться, зловживає алкоголем, за час перебування малолітньої доньки в будинку дитини навідала її лише два рази, дитина перебуває в закладі з 3 жовтня 2017 року. Уповноважений орган вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, діючи в інтересах дитини, орган опіки та піклування Костринської сільської ради звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права малолітньої особи. Таким чином, спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в\~главі 13 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України). У відповідності до ч.2\~ст.150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що визначено положеннями п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених обставин відповідачка неналежно виконує батьківські обов`язки по вихованню і утриманню дитини, оскільки не цікавиться дитиною, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріально не підтримує та не приділяє уваги здоров`ю дитини, суд визнає поведінку [PERSON] свідомим ухиленням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п. 2 ч.1\~ст.164 СК України\~є підставою для позбавлення батьківських прав. На переконання суду, право малолітньої дитини [PERSON] на належне виховання і утримання, турботу про здоров"я, фізичний та духовний розвиток з боку її матері [PERSON] порушене та підлягає судовому захисту. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідачка не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої, тим самим діє всупереч інтересам дитини, позбавляючи її права на належне батьківське виховання та утримання, суд доходить до висновку, що це є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Суд приймає аргументи позивача, що наведені останнім як на підстави для позбавлення батьківських прав відповідачки, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми. Судом під час розгляду не встановлено, що відповідачці чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або що відповідачка не виконувала батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що відповідачка ухилялася від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. При вирішенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.\~164,\~165 СК України\~та на які вірно посилається позивач у поданому позові. Частиною 3\~статті 60 ЦК України\~встановлено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно\~статті 65 ЦК України\~до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. У зв`язку з тим, що мати малолітньої [PERSON] позбавлена батьківських прав, а особу батька встановити не можливо, враховуючи, що жоден із близьких родичів не виявив бажання бути опікуном дитини, суд вважає за необхідне передати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування Костринської сільської ради. Згідно ч.2\~ст.166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3\~ст. 166 СК України). Відповідно до ст. 51, 52 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народженні вони у шлюбі чи поза ним. Обов`язок батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття також закріплений у статті 180 Сімейного кодексу України. Отже, діючим законодавством України передбачений саме обов`язок, а не право батьків утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення повноліття і цей обов`язок стосується обох батьків. Позивач при зверненні до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав не заявив позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положень частини четвертої статті 10 ЦПК України (яка на даний час кореспондується з ч.1 ст.13 ЦПК України), вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав (частина друга статті 166 Сімейного кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд, незважаючи на відсутність у позовній заяві вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, виходячи із необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, вважає за необхідне у даному випадку вийти за межі позовних вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини в порядку вимог ч.2 та ч. 3 ст. 166 СК України, оскільки підстав для звільнення відповідачки від обов`язку утримувати дитину у розумінні ст.188 СК України судом не встановлено. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про стягнення аліментів на дитину, суд враховує положення закону щодо обов`язку відповідачки утримувати доньку та вважає, що порушене право малолітньої дитини підлягає захисту шляхом стягнення з відповідачки аліментів на доньку на її особистий рахунок в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При визначенні розміру аліментів, суд, зважаючи на приписи\~ст.182 СК України, враховує, стан здоров"я та матеріальний стан дитини, те, що відповідачка є особою працездатного віку, в матеріалах справи відсутні відомості щодо незадовільного стану її здоров`я, остання є не працюючою, має ще одну малолітню дитину, дані щодо матеріального становища платника аліментів та відомості щодо її майна, грошових коштів, розміру заробітної плати (доходу) в матеріалах справи відсутні. Вирішуючи спір в частині виконання відповідачкою обов`язку утримувати дитину, суд застосовує норми права, що містяться в ст.ст.\~166,\~180-182,\~184,\~191 СК України. Суд вважає, що визначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, визначеним ч.9 ст.7 СК України. Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо перерахування аліментів на особистий рахунок дитини [PERSON] у відділені Державного ощадного банку України та зобов`язати позивача відкрити особистий рахунок дитини у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивач звернувся із позовом до суду - з 5 серпня 2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд констатує, що відповідачка жодного разу в судове засідання не з"явилася, не надала відзиву на позов, не надала суду жодних доказів, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а навпаки, двічі звернулась до суду з письмовими заявами про визнання позовних вимог в повному обсязі, в яких в тому числі вказала на те, що не заперечує щодо позбавленні її батьківських прав та визнає наведені в позові обставини. Суд на підставі вищенаведених та оцінених доказів у їх сукупності, дійшов переконання про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п.14 ч.2\~ст.3 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч.6\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень.

Outcome: approved