Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

28 грудня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач зазначає, що сплачує на користь відповідача аліменти на утримання дітей, 1/4 частини від усіх видів доходу на утримання старшого сина - [PERSON] , 2008 року народження, та 1/6 частини від усіх видів доходу на утримання молодшого сина - [PERSON] , 2014 року народження. На даний час у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, що тягне за собою фінансові витрати, позивач не в змозі сплачувати вищезазначений розмір аліментів на утримання старшого сина, а тому просить суд зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] , 2008 року народження до 1/6 частини від усіх видів доходу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 грудня 2021 року цивільну справу № 753/26197/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 29 грудня 2021 року. 18 січня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 березня 2022 року на 11:00 год. Підготовче засідання призначене на 10 березня 2022 року не відбулось оскільки, відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом підготовче засідання було призначене на 24 травня 2022 року на 12:00 год. Підготовче засідання 24 травня 2022 року було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Згодом підготовче засідання було призначене на 15 червня 2022 року на 12:30 год. Ухвалою суду від 15 червня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 29 липня 2022 року. У судовому засіданні 29 липня 2022 року позивач підтримав свої вимоги, просив зменшити розмір аліментів на сина [PERSON] , 2008 року народження, з ј на 1/6 частину від заробітку (доходу), з урахуванням обставин, викладених у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв з процесуальних питань та про відкладення розгляду справи суду не подавала. Крім того, відповідачка також не скористалась своїм право, та у строк, визначений в ухвалі суду про відкриття провадження, відзиву на позов не подала. Процесуальні документи, позовна заява з додатками та судові повістки надсилались відповідачу на адресу місця реєстрації: [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, долучені до позову, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що з 21 серпня 2004 року позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 19). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2010 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , 2008 року народження у розмірі 30% заробітку, щомісячно, починаючи з 18 листопада 2009 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року зменшено розмір аліментних зобов`язань [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначених рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2010 року. Від дня набрання рішенням законної сили визначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Звертаючись із заявою про зменшення розміру аліментів, позивач вказав, що він має на утриманні ще одну дитину та сплачує на неї аліменти за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 5 серпня 2021 року в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Вважає, що діти мають отримувати однаковий розмір аліментів, та утримання дітей має бути рівним. Зауважив, що він працює у КП «Київтеплоенерго» та його оклад становить 22196 грн, та щомісяця на аліменти відраховують від 6 000 до 10 000 грн. Зауважив, що має певні проблеми зі здоров`ям, проте не може вирішити їх наразі через фінансові труднощі. Вказав, що відповідачка працює у приватній стоматологічні клініці та отримує стабільний дохід. Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами другою, третьою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 5 серпня 2021 року присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] від 13 грудня 2021 року за період з червня по листопад 2021 року позивачу було нараховано 161259,33 грн, на аліменти перераховано 36198,75 грн, при цьому аліменти на користь [PERSON] перераховані у розмірі 25% від доходу, а на користь [PERSON] - 16,67% від доходу (а.с. 12). З довідки Київської обласної клінічної лікарні від 19 червня 2019 року вбачається, що [PERSON] , потребує консультації торакального хірурга та ендокринолога, має утворення лівої долі щитовидної залози (а.с. 13). Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, у зв`язку з тим, що на утриманні позивача перебуває ще одна малолітня дитина, у нього змінився сімейний та матеріальний стан, а тому аліменти, які стягуються на утримання сина [PERSON] , 2008 року народження на користь відповідачки, мають бути зменшені до 1/6 частини всіх видів доходу позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому суд вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/6 частини доходів позивача відповідає вимогам статті 182 та частині п`ятій статті 183 СК України щодо розміру аліментів на двох неповнолітніх дітей. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, з огляду на відсутність будь-яких заперечень з боку відповідачки щодо поданого позову, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved