Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із вищевказаною заявою ,уточнюючи яку посилалася на те , що 03.09.1966 року вступила у шлюб з [PERSON] , [INFO] . [INFO] її чоловік [PERSON] , помер Вказує, що за життя чоловік був військовослужбовцем та після звільнення з лав збройних сил йому була призначена пенсія за вислугу років, яку він отримував до дня своєї смерті . Після смерті чоловіка вона , як дружина померлого військовослужбовця, має право на виплату одноразової грошової допомоги - в розмірі тримісячної пенсії годувальника. Для реалізації цього права в квітні 2022 року звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області, однак отримала відмову у виплаті вищезгаданої допомоги. Дана відмова мотивована тим, що прізвище чоловіка, а також її по батькові, зазначені у свідоцтві про одруження не відповідають паспортним даним. Наявність вказаних розбіжностей унеможливлює перерахунок призначеної заявниці пенсії, а усунути наявні помилки в позасудовому порядку не представляється можливим. На підставі наведеного , просить суд встановити факт, належності їй та померлому чоловіку [PERSON] - свідоцтва про одруження , виданого Драчинецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області 03.09.1966 року Заявниця у судове засіданні не з`явилися, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, вимоги викладені у заяві про встановлення факту підтримує. Заінтересована особа також направила заяву до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника . Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України -у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України - окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 цієї ж статті - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦКП України- справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно якого, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження 03.09.1966 року Драчинецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області зроблено актовий запис № 19 про те , що [PERSON] та [PERSON] ( після шлюбу [PERSON] ) уклали шлюб. Згідно паспорта громадянина України заявниця зазначена як - [PERSON] , [INFO] . ( а.с.3). Згідно паспорта громадянина України , її чоловік вказаний як [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть, воно видане також на ім`я [PERSON] . Отже , у свідоцтві про одруження від 03.09.1966 року , виданого Драчинецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області та паспортних даних заявниці та її чоловіка , містяться розбіжності у їх прізвищі та по-батькові заявниці, а саме : у свідоцтві про шлюб їх прізвище вказані як « [PERSON] », проте згідно паспорта вірним є прізвище « [PERSON] » та по батькові заявниці у свідоцтві про шлюб вказано « [PERSON] » , проте вірним згідно паспорта є « [PERSON] ». Враховуючи положення ст. 264 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, беручи до уваги, що для реалізації заявниками своїх особистих прав є визнання факту , що має юридичне значення, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved