Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

17 травня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Форвард Фінансів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 30 червня 2006 року між позивачем та ПАТ «РОДОВІД БАНК», було укладено Кредитний договір № 2007-000104ФО235С про відкриття кредитної лінії. 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 72651 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості в розмірі 7 525 грн. 38 коп. На підставі виконавчого напису № 72651 від 11 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68231100 від 19 січня 2022 року про стягнення з боржника, [PERSON] на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості в розмірі 7 525 грн. 38 коп. Окрім того, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. також винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 68231100 від 19 січня 2022 року, якою визначено для боржника - [PERSON] розмір мінімальних витрат загальною сумою 655,00 грн., постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 19 січня 2022 року, якою постановлено стягнути з боржника основну винагороду у сумі 752,54 грн. та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням № 68231100 від 10 лютого 2022 року, якою звернено стягнення на доходи боржника у розмірі 20% від суми доходу до виплати загальної суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 8932,92 гривень. Після отримання вказаної інформації позивач розпочав з`ясування обставин, оскільки вважав, що суму кредиту було погашено. Було з`ясовано, що правонаступником кредитора за укладеним кредитним договором було ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Кредо-Капітал» за договором факторингу № 5 від 12 лютого 2019 року після чого правонаступником всіх прав та обов`язків якого стало ТОВ «Вердикт Капітал» за Договором факторингу № ВФ/01 від 08 квітня 2021 року після чого правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ЦЕНТР ФІНАНСОВОГО ЛІЗИНГУ» за договором факторингу № 20-04/21 від 20 квітня 2021 року, а в кінці правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Форвард Фінансів» за Договором факторингу № 02-06/21 від 02 червня 2021 року, що на думку позивача може спричинити непорозуміння та плутанину, оскільки всі ці дії могли призвести до невірного обрахунку та фіксації заборгованості. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 11 червня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 72651 є таким, що не підлягає до виконання. Позивач звертає увагу, що Кредитний договір № 2007-000104ФО235С про відкриття кредитної лінії від 30 червня 2007 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «РОДОВІД БАНК», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Форвард Фінансів» за Договором факторингу № 02-06/21 від 02 червня 2021 року, нотаріально не посвідчувався, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. 02 липня 2021 року позивач звернувся з листом до АТ «РОДОВІД БФНК» із проханням надіслати йому всі документи, що стосується його кредитної заборгованості, а саме Кредитний договір з прописаними умовами кредитування № 2007-000104ФО235С від 30 червня 2007 року, договори факторингу про правонаступництво № 5 від 12 лютого 2019 року, № ВФ/01 від 08 квітня 2021 року, № 20-04/21 від 20 квітня 2021 року, № 02-06/21 від 02 червня 2021 року, довідку із зазначеними даними про виплачені кредитні кошти та відсотки. Однак, відповідь на дане звернення АТ «РОДОВІД БАНК» не надав. Крім того, нотаріус вчинив виконавчий напис без доказів направлення та отримання письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, чим було порушено право позивача щодо надання заперечень проти розрахунку заборгованості, визначеної відповідачем. Також, нотаріус при вчинені оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позивач наголошує, що укладений Кредитний договір № 2007-000104ФО235С про відкриття кредитної лінії від 30 червня 2007 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а вказана сума заборгованості не є безспірною, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису № 72651 від 11 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку із порушенням нотаріусом вимог чинного законодавства, яке регулює порядок вчинення виконавчих написів на документах, які свідчать про безспірність заборгованості. З огляду на зазначене вище, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою суду від 23 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 72651, відповідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] за Кредитним договором 2007-000104ФО235С від 30 червня 2007 року, укладеним з Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 5 від 12 лютого 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Кредит-Капітал» правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами ВФ/01 від 08 квітня 2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 20-04/21 від 20 квітня 2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ФІНАНСОВОГО ЛІЗИНГУ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 02-06/21 від 02 червня 2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», заборгованість за Кредитним договором 2007-000104ФО235С від 30 червня 2007 року. Стягнення заборгованості проводиться за період 30 червня 2007 року по 07 червня 2021 року. Сума заборгованості складає 6 875 грн. 38 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню - 7 525 грн. 38 коп. (а.с. 25). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 11 червня 2021 року, був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та ПАТ «РОДОВІД БАНК» у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 11 червня 2021 року - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. Отже, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим № 72651 від 11 червня 2021 року приватний нотаріус керувався нечинними положеннями Закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved