Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними, який було зареєстровано 11.07.2014 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1257. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу та сумісного проживання, неповнолітніх спільних дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейні відносини припинені, тому що виникали постійні сварки і непорозуміння. Неодноразово намагалися помиритися та змінити своє ставлення один до одного, але позитивних наслідків це не мало. Вважає за недоцільне подальше спільне проживання з відповідачем та на примирення не згодна. Розірвати шлюб у добровільному порядку через органи РАЦС, відповідач категорично відмовився. Ухвалою судді від 29.06.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Заперечення від сторін проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень статей 12 та 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11.07.2014 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1257 (а.с. 6). Від шлюбу сторони неповнолітніх спільних дітей не мають. Розірвати шлюб у добровільному порядку через органи РАЦС, відповідач категорично відмовився. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, несумісність їхніх характерів внаслідок чого виникали постійні сварки і непорозуміння, сімейні стосунки припинилися, тому шлюб фактично припинив своє існування, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, яким пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. При цьому, судом відзначається, що відповідач не заперечувала проти вище вказаних обставин та не заперечувала проти розірвання шлюбу, адже шлюб носить формальний характер. Відповідно до частини 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Твердження позивача про те, що подружжям шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються та останні намірів їх відновлювати не мають наявними у справі доказами не спростовуються та відповідачем не заперечується. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями частини 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, під час розгляду справи за наявними в ній доказами обставини, наведені у частині 2 статті 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений, - судом не встановлені. Як зазначено у частині 2 статті 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних вище обстави, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та достатніми, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved