Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , з 18 червня 2020 року по [INFO], обґрунтовуючи вимоги тим, що 01.08.2009р. вона та [PERSON] зареєстрували шлюб та в них народилася донька [PERSON] - [INFO] . 18.06.2020р. рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва шлюб між ними було розірвано. Однак фактично вони не припиняли шлюбні відносини та продовжували разом проживати, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки подружжя, вели спільний сімейний бюджет та сплачували комунальні послуги, постійно допомагали один одному, водили дитину до школи, проводили сумісно вихідні та разом подорожували на відпочинок до Буковелю, Туреччини, Греції, Єгипті. [INFO] [PERSON] загинув, в результаті ракетного удару по військовій частині, поховання якого здійснювали вона та відповідачі по справі за свій рахунок та вона отримала свідоцтво про смерть. 19.03.2022 року нею було отримано також Витяг з наказу про виключення зі списків особового складу військової частини ЗСУ [PERSON] , у зв`язку зі смертю, в якому вказано і про виплату їй допомоги на поховання, як дружині. При її зверненні щодо отримання цієї ж грошової допомоги, нею отримано усне роз`яснення від начальника Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про необхідність звернення до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Іншим шляхом встановити цей факт вона не має можливості. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. У судовому засіданні відповідач [PERSON] вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: - 01.08.2009 року між [PERSON] та позивачем [PERSON] зареєстровано шлюб, міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 04.09.2018 року, показання позивача [PERSON] в якості свідка, показання відповідачів [PERSON] , [PERSON] в якості свідків, показання свідка [PERSON] ); - від даного шлюбу у подружжя народилася донька - [PERSON] ндрівна, [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 07.09.2010 року, показання позивача [PERSON] в якості свідка, показання відповідачів [PERSON] , [PERSON] в якості свідків, показання свідків [PERSON] , [PERSON] ); - 18.06.2020 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва шлюб між [PERSON] та позивачем [PERSON] було розірвано (рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2020 року, показання позивача [PERSON] в якості свідка, показання відповідачів [PERSON] , [PERSON] в якості свідків, показання свідків [PERSON] , [PERSON] ); - позивач [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу, - 18.06.2020р., продовжували проживати однією сім`єю, як чоловік та дружина, в квартирі, за адресою: [ADDRESS] , при цьому були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки подружжя, обоє працювали та вели спільний сімейний бюджет, сплачуючи комунальні послуги та забезпечуючи сім`ю всім необхідним для життя, постійно допомагали один одному, разом займались вихованням доньки та водили її до школи, святкували разом дні народження та мали намір знову зареєструвати шлюб (показання позивача [PERSON] в якості свідка, показання відповідачів [PERSON] , [PERSON] в якості свідків, показання свідків [PERSON] , [PERSON] ); - з 06.03.2021р. по 10.03.2021р. позивач [PERSON] разом з [PERSON] та їх донькою [PERSON] відпочивали у Буковелю , з 29.05.2021р. по 05.06.2021р. у Туреччині, з 28.07.2021р. по 04.08.2021р. в Греції, з 27.10.2021р. по 03.11.2021р. в Єгипті, також була запланована сумісна подорож до Іспанії у період з 28.05.2022р. по 04.06.2022р., що підтверджується і фотографіями вказаних подій (договори про надання туристичних послуг № 2376527 від 24.05.2021р., № 1826470 від 22.07.2021р., № 6119438 від 20.10.2021р., № 1886296 від 26.11.2021р., фотокартки, показання позивача [PERSON] в якості свідка, показання відповідачів в якості свідків, показання свідків [PERSON] , [PERSON] ); - [PERSON] [INFO] помер, поховання за свій рахунок здійснювали позивач [PERSON] , як дружина чоловіка, з яким проживала однією сім`єю, та відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , як його батьки (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 13.04.2022р., показання позивача [PERSON] в якості свідка, показання відповідачів [PERSON] , [PERSON] в якості свідків, показання свідків [PERSON] , [PERSON] ); - [INFO] [PERSON] , як солдата стрільця відділення охорони та оборони взводу, охорони та оборони військової частини [NUMBER] , який загинув 18.03.2022р., в результаті ракетного удару по військовій частині, у зв`язку зі смертю виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] та всіх видів забезпечення, з виплатою дружині (позивачу по справі) [PERSON] та матері (відповідачу по справі) [PERSON] одноразової грошової допомоги (Витяг з Наказу командира військової частини [NUMBER] № 61 від 19.03.2022 року, показання позивача [PERSON] в якості свідка, показання відповідачів [PERSON] , [PERSON] в якості свідків); - позивач по справі [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак 07.04.2022р. взята на облік, як внутрішньо переміщена особа та фактичне місце її проживання/перебування в [ADDRESS] (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.04.2022 року № 4815-5000801198, показання позивача [PERSON] в якості свідка); - відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками загиблого [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 28.04.2022 року, показання позивача [PERSON] в якості свідка, показання відповідачів [PERSON] , [PERSON] в якості свідків, показання свідка [PERSON] ); - позивач [PERSON] не може в іншому порядку крім судового захистити свої невизнані права та отримати виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю [PERSON] , як військовослужбовця, з підстав неможливості доведення між ними факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. При прийнятті рішення, суд керується: Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Крім цього, пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.12.2021р. у справі №531/295/19 рішення суду апеляційної інстанції було скасоване, а рішення суду першої інстанції - залишено в силі. Таке рішення Верховного Суду було обґрунтоване наступним: Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: - показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту; - документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; - фотографії певних подій; - документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Верховний Суд вказав, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`активному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Крім того, постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виплачується одноразова грошова допомога. Право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Тож для отримання одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста необхідно звернутися до військового комісаріату чи військової частини за місцем проходження ним служби (зборів) або до центру надання адміністративних послуг відповідно до місця проживання. Отже, позивачем [PERSON] надано достатньо доказів проживання з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З огляду на вищевикладене, враховуючи викладені в позовній заяві обставини, письмові докази на підтвердження обставин справи та показання свідків, відсутність заперечень відповідачів проти задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, оскільки в ході судового розгляду доведено факт проживання однією сім`єю без шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити позивач, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав позивача, її майнові права, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв`язку із чим, позовна заява підлягає задоволенню. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved