Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 18.07.2020 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через байдужість до життя та проблем один одного, що призвело до втрати почуття любові та поваги. З лютого 2022 року вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Шлюбні стосунки остаточно припинені. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 25.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимога, просила їх задовольнити. Відповідач надав заяву про визнання позову, згоден на розгляд справи Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області та розірвання шлюбу. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.07.2020 року Первомайським міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 122, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2020 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.2021 року. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачкою не заявлено про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved