Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 листопада 1995 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на\~те,\~що 04 листопада 1995\~року уклала\~шлюб з\~відповідачем. У шлюбі [INFO] народилась донька [PERSON] та [INFO] донька [PERSON] . Подружні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на сімейні відносини та обов`язки щодо ведення спільного господарства та виховання дітей. Постійні суперечки та необґрунтовані претензії зробили спільне життя нестерпним, фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2019 року. Вони втратили фізичні та духовні зв`язки. Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 04 листопада 1995 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 1995 року 09 місяця 11 числа зроблено запис за №191, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 вересня 1998 року. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.09.1998 року, виданим зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.09.2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції. Позивач зазначає, що суперечки та необґрунтовані претензії один до одного зробили спільне життя нестерпним, відсутнє розуміння, вони втратили фізичний та духовний зв`язок. Збереження шлюбу неможливе та не відповідає її інтересам. За змістом положень ч.1\~ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторонам не вдалося зберегти почуття любові та поваги, шлюбні відносини припинені. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої доньки, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач не заявила про бажання відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в позовній заяві позивач не зазначила про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору, сплачений позивачем судовий збір в сумі 996,40 грн. не підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved