Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

13.05.2022 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» за період з 01.02.2017р. по 31.03.2022р. заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 22\~470,47 грн., а також судовий збір у розмірі 2 481,00грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». За період з 01.05.2017р. по 31.03.2022р. за особовим рахунком відповідача № [NUMBER] утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 22\~470,47 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача примусово. Ухвалою від 16.05.2022р. відкрито провадження у справі правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Копія позовної заяви з додатками, копія ухвали про відкриття провадження скерована відповідачам за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду 05.07.2022 року з відміткою поштового відділення про повернення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав. Відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. З`ясувавши дійсні\~обставини справи,\~дослідивши зібрані\~по справі\~докази,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає до задоволення з таких підстав. Суд встановив, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що стверджується Довідкою з місця проживання №1 від 25.10.2021р. Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідач є споживачем послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». За особовим рахунком відповідача № [NUMBER] утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 22\~470,47 грн. Ця сума підтверджується письмовим розрахунком від 10.05.2022 року , що міститься в справі. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Відповідно до п.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не право споживача. Відповідачу позивачем було надіслано Договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», розроблений 01.12.2021р. Таким чином, між відповідачем та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: Виконавець надавав послуги відповідачу, останній такими послугами користувався, не відмовлявся від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, але оплату не проводив, чим порушив ч.1 п.18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005 р. При вирішення спору суд керується нормами ст.ст. 525,526,530,634 ЦК України. Відповідачем не подано суду доказів про те, що надані позивачем розрахунки заборгованості та застосовані ним тарифи проведено неправильно, не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження ненадання чи неналежного надання позивачем послуг за спірний період. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача в разі задоволення позовних вимог.

Outcome: approved