Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.09.2021 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] про припинення з 30.06.2021 року обов`язку щодо утримання сина [PERSON] , [INFO] , у вигляді щомісячної сплати на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів з заробітку у зв`язку з припиненням навчання та отримання диплому [PERSON] , а також стягнути з [PERSON] незаконно отримані аліменти у вересні 2021 року (відраховані з заробітної плати позивача за серпень 2021 року) в сумі 4066,55 грн на банківську карту позивача. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 у справі № 334/2857/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином 23-х років, а саме до [INFO] , за умови, що він буде продовжувати навчання. На момент прийняття вказаного рішення [PERSON] навчався у структурному підрозділі Коледж економіки та інформаційних технологій в ВПНЗ Запорізькій інститут економіки та інформаційних технологій згідно договору на підготовку молодшого спеціаліста №28162 від 14.08.2017 року, що підтверджувалося довідкою з місця навчання №29/19 від 09.04.2019 року, де вказано термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Він[PERSON] закінчив навчання у Запорізькому Коледжі економіки та інформаційних технологій та отримав диплом молодшого спеціаліста серії [NUMBER] , у зв`язку з цим, позивач вважає, що його обов`язок щодо сплати аліментів припинився з закінченням відповідачем навчання 30.06.2021 року. Позивач належним чином виконав свій обов`язок та сплатив на користь відповідача аліменти за період з липня 2019 року по 30.06.2021 року у розмірі 86\~918, 42 грн. Крім того, позивач зауважує, що після завершення навчання у коледжі відповідач має можливість працевлаштуватися за фахом і самостійно себе забезпечувати себе та самостійно навчатися за власний рахунок. 08.11.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якій вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог. [PERSON] продовжує навчання у ВПНЗ Запорізькій інститут економіки та інформаційних технологій , він навчається на денній формі навчання, тому немає можливості працевлаштуватися, він перебуває на утриманні відповідачки. Крім того, [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, а позивач крім сплати аліментів жодним чином не допомагає. 17.11.2021 року позивачем подано відповідь на відзив. Позивач зазначає, що обов`язок утримувати повнолітню дитину у позивача виник на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 року, проте підстави та обставини, якими керувався суд при прийнятті рішення припинили свою дію та чинність 30.06.2021 року. При цьому розмір аліментів встановлювався виходячи з вартості навчання за договором №28162 від 14.08.2017 року. Крім того, наразі його син мешкає разом з матір`ю у будинку вітчима, що значно зменшує витрати на його утримання. Позивач зазначає, що з отриманням дитиною першої професійної кваліфікації одночасно припиняються як не матеріальні обов`язки батьків, що встановлені ч. 5 ст. 150 СК України, так і матеріальні, які визначені ч. 1 ст. 199 СК України. Після закінчення навчання, тобто після отримання диплому з навчального закладу дитина правомірно переходить до статусу повнолітньої працездатної дорослої людини, яка в достатній мірі отримала підготовку до самостійного життя та здобула професію і з цього моменту повинна утримувати себе самостійно шляхом працевлаштування. Крім того, позивач вказує, що під час судового розгляду у справі №334/2857/19 сторони погодилися, що отримувачем аліментів буде саме син, а також судом було роз`яснено, що аліменти будуть стягуватися на той період, який зазначений в документах з навчального закладу. У період з липня 2019 року по 30.06.2021 року [PERSON] погоджувалася з перерахуванням аліментів на ім`я сина та не повідомляла про існування рішення на її користь та не пред`являла виконавчий лист до виконання. За таких обставин, позивач був впевнений, що у позові їй було відмовлено. Позивач не був присутній при оголошенні вказаного судового рішення, а ознайомився з його змістом з електронної бази тільки після подання виконавчого листа вже після 08.06.2021 року. У судовому засіданні представник просила позов задовольнити у повному обсязі. [PERSON] 30.06.2021 року закінчив навчання, тому подальше стягнення аліментів є незаконним, обов`язок позивача щодо його утримання припинився. Здобуття професійно технічної освіти є виконанням батьком своїх обов`язків відповідно до ст. 150 СК України та ст. 199 СК України. Отримання диплому дає можливість відповідачу працевлаштуватися, тому якщо він бажає продовжувати навчання, то повинен оплачувати його самостійно. Відповідач [PERSON] проти возову заперечував, просив відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини не явки суду не повідомила, відзив на позов надала. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши пісьмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що\~рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 року у справі № 334/2857/ стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] (яка змінила прізвище на [PERSON] після укладення шлюбу) аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином 23-х років, а саме до [INFO] , за умови, що він буде продовжувати навчання. 23.07.2019 судом видано виконавчий лист №334/2857/19, який не пред`являвся стягувачем до примусового виконання, оскільки відповідні відрахування із заробітку боржника здійснювалися на підставі його заяви за місцем роботи. Згідно довідки №29/19 від 09.04.2019 Запорізького Коледжу економіки та інформаційних технологій [PERSON] навчався в учбовому закладі, форма навчання контрактна, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. 14.08.2017 року між ПрАТ «ПВНЗ «Запорізькій інститут економіки та інформаційних технологій» та [PERSON] був укладений договір №28162 про цільову підготовку молодшого спеціаліста [PERSON] . Він[PERSON] закінчив навчання 30.06.2021 року у Запорізькому Коледжі економіки та інформаційних технологій та отримав диплом молодшого спеціаліста серії [NUMBER] . Згідно довідки №04/21 від 01.09.2021 [PERSON] є студентом 2 курсу Запорізького інституту економіки та інформаційних технологій IV рівня акредитації денної форми навчання інженерного факультету. Навчається на контрактній основі за спеціальністю інженерія програмного забезпечення освітньо кваліфікаційного рівня бакалавр. Строк навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року. 15.06.2019 року відповідач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу обрала прізвище « [PERSON] ». Докази щодо стану здоров`я відповідача [PERSON] , набуття відповідачем [PERSON] статусу безробітної, судові рішення у справі за заявою [PERSON] про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд визнає неналежними, оскільки вони містять інформацію, що не стосуються предмету доказування. Згідно довідок про доходи [PERSON] №10/244, №10/245, №10/246 від 20.08.2021 року за період з липня 2019 року по червень 2021 року з нього було утримано аліменти. Суд звертає увагу, що у липні 2021 року аліменти з позивача не утримувалися. Розрахунковий лист за серпень 2021 року на ім`я [PERSON] не можна вважати належним доказом стягнення аліментів за вказаний період. Інших доказів на підтвердження стягнення аліментів після 30.06.2021 року позивачем не надано. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд звертає увагу, що у Главі 16 Сімейного Кодексу йдеться саме про обов`язок утримувати повнолітню дочку, сина. Посилання позивача на положення ч. 5 ст. 150 СК України суд не приймає до уваги, оскільки вказані положення регулюють обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дітей, а відповідач [PERSON] досяг повноліття та не є дитиною. Також положення ст. 199 201 Сімейного Кодексу України не містять обмежень щодо отримання вищої освіти. Суд критично ставиться до пояснень позивача, що йому було не відомо про зміст рішення суду від 19.06.2019 року, оскільки він безпосередньо приймав участь у судових засіданнях, про наявність якихось усних домовленостей з відповідачами, оскільки на думку суду, це є способом ухилення від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, яке набуло законної сили. Також, суд не приймає до уваги зауваження позивача, що у рішенні суду від 19.06.2019 року йдеться про період навчання згідно довідки по 30.06.2021 року, оскільки резолютивна частина рішення не містить таких вказівок,виключно умову щодо продовження навчання. Крім того, суд вважає, що правом вибору щодо продовження освіти та здобуття кваліфікаційного рівня бакалавр або працевлаштування за фахом при наявності диплому молодшого спеціаліста наділений відповідач [PERSON] . Отримання сином позивача диплому молодшого спеціаліста не звільняє позивача від обов`язку, передбаченого ст. 199 СК України, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] продовжив навчання у вищому навчальному закладі, тому відповідно має право на отримання аліментів за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 року у справі № 334/2857/21 до досягнення сином 23-х років, а саме до 06.03.2024 року, за умови, що він буде продовжувати навчання. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed