Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Бригідою Володимиром\~Олександровичем05.11.2021\~року за\~реєстровим номером\~39323\~про стягнення\~з [PERSON] \~ на\~користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» заборгованості в\~розмірі 148643,78\~гривень.Заявлені вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що приватний нотаріус всупереч вимогам чинного законодавства не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості між стягувачем та боржником, чим порушив вимоги Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України про безспірність заборгованості. Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року була задоволена заява представника позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженню №68251015, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталієм Миколайовичем 26 січня 2022 року, про стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 148643,78 гривень на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК». Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача та третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталій Миколайович у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, представник відповідача відзив на позовну заяву не подавав. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович у судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. За правилами ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею\~вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 26.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталієм Миколайовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68251015 з виконання виконавчого напису № 39323, виданого 05.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення\~з [PERSON] \~ на\~користьАкціонерного товариства «ОТП БАНК» заборгованості в розмірі 148643,78 гривень (а.с.12). Крім того з Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень за ідентифікатором доступу зазначеним у постанові приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, виявлено також ще дві постанови приватного виконавця Чумака Віталія Миколайовича винесені у виконавчому провадженні № 68251015, зокрема, постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 26.01.2022 року у виконавчому провадженні № 68251015 у сумі 14864,38 гривень на користь приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумака Віталія Миколайовича, та постанова про стягнення з боржника суми мінімальних витрат виконавчого провадження від 26.01.2022 року у виконавчому провадженні № 68251015 у розмірі 300,00 гривень на користь приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумака Віталія Миколайовича (а.с.13-19). Зазначені постанови винесено на підставі виконавчого документа, яким є виконавчий напис нотаріуса № 39323, виданий 05.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 2\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~(далі Закону), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому\~ Законом України «Про виконавче провадження». Частиною 1\~ст. 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нотаріус вчиняє виконавчі\~написи якщо:\~подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями \~не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими\~стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі\~виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172\~(п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють\~прострочення виконання зобов`язання. Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку\~вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На підставу вчинення виконавчого напису,\~нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться\~у безспірному порядку на підставі написів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року №622 Перелік документів доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включений п. 2 в редакції: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину\~постанови\~суду про визнання незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662\~у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання\~постановою\~законної сили.\~Постанова\~набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошения, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 07 травня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, з огляду на\~викладене, до спірних правовідносин\~підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів,\~за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав,\~що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй\~Постанові\~по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі\~виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для\~стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також у разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пункт 2.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5). При цьому нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.3 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та положень ст.ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.\~87,\~8 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованості взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі сторонами доказам, враховуючи те,\~що нотаріально посвідченого договору між сторонами укладено не було, а відтак і відсутнє право у нотаріуса вчиняти виконавчий напис, а також те, що\~заборгованість боржника є спірною із часу звернення відповідача Акціонерного товариства «ОТП БАНК» із заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що\~позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст.ст.139,141 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір»\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 гривень, який був сплачений позивачем за подання позовної заяви (а.с.1). Судовий збір у розмірі 496,20 гривень, який був сплачений позивачем за подання заяви про забезпечення позову, слід також стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки ухвалою суду від 18 лютого 2022 року заяву про забезпечення позову було задоволено (а.с.24). Крім того суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 гривень в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на правничу допомогу (а.с.58-61). Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 87, 88, 90 Закону України «Про нотаріат», ст.627 ЦК України, ст. 12, 76, 77, 81, 89 ЦПК України.

Outcome: approved