Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що вказаний будинок належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину. В даному будинку зареєстровані відповідачі, які в родинних відносинах з позивачем не перебувають та ніколи за вказаною адресою не проживали, витрат на сплату комунальних послуг не несуть, будь-які їхні речі у будинку відсутні. Факт реєстрації відповідачів у житловому будинку [ADDRESS] , порушує правомочність позивача на користування та розпоряджання своєю власністю. В зв`язку з наведеним, існують підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І.М. від 17.03.2022 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.04.2022 було здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи між суддями згідно розпорядження керівника апарату суду №392 від 27.04.2022, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащука П.Я. Ухвалою судді Стельмащука П.Я. від 02.05.2022 прийнято до провадження дану цивільну справу та призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник попередньо звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до\~ч.\~1\~статті 280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, відзиву на позов не подали, про поважність причин неможливості прибуття їх в судове засідання суд не повідомили. Тому, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~ Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №298512667 від 08.02.2022; свідоцтва про право власності виданого 01.03.2019 державним нотаріусом Першої ТДНК Боберською О.А., номер в реєстрі 2-119; свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 01.03.2019 державним нотаріусом Першої ТДНК Боберською О.А., номер в реєстрі 2-119. Згідно з довідкою №1474 виданою ТзОВ «Коменерго-Тернопіль - 2» 25.04.2017, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: з 16.02.2000 [PERSON] ; з 16.02.2000 [PERSON] ; з 19.12.2006 [PERSON] ; з 16.02.2000 [PERSON] (помер [INFO] ). Згідно з довідкою №4452 виданою ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 5» 05.11.2018, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: з 16.02.2000 [PERSON] ; з 16.02.2000 [PERSON] ; з 19.12.2006 [PERSON] . З повідомлення Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 22.06.2021 за №175 вбачається, що в документах для призначення житлової субсидії за адресою [ADDRESS] зазначено, що кількість зареєстрованих осіб двоє чоловік, а у відділі реєстрації проживання особи станом на 01.05.2021 чотири чоловіки. У зв`язку із невідповідністю кількості зареєстрованих осіб [PERSON] відмовлено в призначенні житлової субсидії, що підтверджується повідомленням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради №1778 від 20.07.2021. Згідно реєстру Тернопільської міської територіальної громади та картотеки переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012 по 31.03.2016 та за період виконання повноважень з 04.04.2016 по 10.12.2021 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] (дата реєстрації 16.02.2000), [PERSON] (дата реєстрації 16.02.2000), [PERSON] (дата реєстрації 13.08.2003), [PERSON] (дата реєстрації 01.11.2002), про зазначено у листі відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради №3250/28-03 від 14.12.2021. 10.09.2021 та 06.12.2021 мешканцями [ADDRESS] , а саме [PERSON] (проживає в буд. [ADDRESS] ), [PERSON] (проживає в буд. [ADDRESS] ), [PERSON] (проживає в буд. [ADDRESS] ) складено акти, про те, що [PERSON] та [PERSON] прописані, але не проживають за адресою [ADDRESS] . Відомості про факт реєстрації проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у будинковій книзі відсутні. Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК України. Згідно зі\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.317 ЦК України\~власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтями\~316\~та\~317 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частинами 1, 2\~ст.319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі\~ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч.1\~ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Таким чином, судом з`ясовано, що відповідачі, будучи зареєстрованими в будинку, власником якого є позивач, не є членами сім`ї позивача, наймачами, або іншими особами, що мають право користування будинком, зареєстровані у вищевказаному будинку та самостійного права на житло з підстав, передбачених законом, не набули. Однак, не проживаючи за місцем реєстрації, не сплачуючи комунальні платежі та не приймаючи участі у підтриманні будинку в належному стані, втратили право користування цим жилим приміщенням, крім того, відповідачі створюють позивачу перешкоди у розпорядженні майном, так як через реєстрацію відповідачів у будинку позивача, остання обмежена у праві розпоряджатися ним, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити та усунути позивачу перешкоди у користуванні житлом шляхом позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням. В силу вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. по 496,20 грн. з кожного.

Outcome: approved