Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

у лютому 2022 року МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у загальному розмірі 8707 грн 73 коп. На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що з вини відповідача 8 вересня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій було пошкоджено автомобіль марки «CITROEN C-ELYSEE» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] ( власник - [PERSON] ). Відповідно до інформації МТСБУ на момент ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, тому МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено грошові кошти у розмірі 7835 грн 13 коп., а також було сплачено за послуги аварійного комісару за огляд авто та збір документів у розмірі 872 грн 60 коп. Саме тому позивач просить стягнути з відповідача витрати, які були понесені позивачем в якості страхового відшкодування та послуг аварійного комісара. Ухвалою від 29 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. 14 травня 2022 року відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження та позовну заява з додатками. 30 травня 2022 року від [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що твердження позивача про відсутність страхового полісу в нього на момент ДТП є безпідставним, страхова подія відбулась 8 вересня 2018 року, а позовна заява складена та подана до суду після 11 лютого 2022 року, тобто через 3 роки та 5 місяців, представник позивача до позову заяви про поновлення строків позовної давності не подавав, у зв`язку з чим відповідач вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. 7 червня 2022 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив та просив позов задовольнити. Вказав, що право подати позов виникло лише після сплати 15 лютого 2019 року страхового відшкодування, а отже й перебіг строків починається з моменту такої виплати. Останнім строком звернення до суду було 15 лютого 2022 року. Вказує, що відповідачем не надано жодних належних доказів, які підтверджують викладену у відзиві позицію. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, відзиві, відповіді на відзив, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що згідно з довідкою № 3018255403115493 про дорожньо-транспортну пригоду, 8 серпня 2018 року в м. Києві по вул. Архітектора Вербицького, 16, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «CITROEN C-ELYSEE» номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] ( власник - [PERSON] ) та автомобіля «ВАЗ 21061» номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (а.с. 7). Вина відповідача [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді доводиться постановою Дарницького районного суду м. Києва від 7 грудня 2018 року, що відповідно до ст. 82 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню (а.с.8). На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.9). [PERSON] 11 вересня 2018 року звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про отримання страхового відшкодування, заподіяного в результаті ДТП, що сталась 8 вересня 2018 року в м. Києві, за участю автомобіля «CITROEN C-ELYSEE», номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник - [PERSON] ) та автомобіля «ВАЗ», номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «CITROEN C-ELYSEE», номерний знак [NUMBER] , власником вказаного транспортного засобу є [PERSON] (а.с.12). Згідно із звітом № 328/М/2018 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «CITROEN C-ELYSEE», номерний знак [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу внаслідок пошкодження траснпортного засобу у ДТП складає 7835 грн 13 коп. без урахування ПДВ та 9020 грн 16 коп. з ПДВ на запчастини та витратні матеріали (а.с. 13-14). Відповідно до рахунку № 686 від 17 жовтня 2018 року МТСБУ було здійснено оплату послуг аварійного комісара в розмірі 872 грн 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1013666 від 6 листопада 2018 року (а.с. 19, 21). Згідно з наказом МТСБУ № 1451 від 14 лютого 2019 року вирішено виплатити [PERSON] грошові кошти в розмірі 7835 грн 13 коп. за шкоду заподіяну в результатів дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 20). Згідно з довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 6 лютого 2019 року сума до сплати склала 7835 грн 13 коп. Вказану виплату, було здійснено, що підтверджується платіжними дорученнями № 912328 від 15 лютого 2019 року (а.с.21). Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] повідомлявся про необхідність компенсації витрат, здійснених МТСБУ направленням претензії про регресні вимоги від 18 жовтня 2019 року (а.с. 22). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки МТСБУ відшкодувало завдану відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 7835 грн 13 коп. та сплатило витрати, пов`язані із залученням аварійного комісара, в розмірі 872 грн 60 коп., тому у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] . Водночас, суд не погоджується із позицією відповідача про те, що позивачем пропущено позовну давність за наступних обставин. Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Верховного суду України від 5 квітня 2017 у справі № 6-2806цс16, деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Спеціальний Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов`язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов`язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов`язанні. Отже, з урахуванням зазначеного та з огляду на положення ч. 6 ст. 261 ЦК України моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика в правовідносинах буде день виконання основного зобов`язання і фактично день припинення цього зобов`язання належним виконанням - день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов`язанні). Згідно із ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. У цій справі основне зобов`язання позивач виконав 15 лютого 2019 року, що підтверджено копією платіжного доручення, а згідно з відбитком штемпеля на конверті позов представник позивача направив до суду 14 лютого 2022 року, тобто у межах трирічного строку, встановленого ч. 6 ст. 261 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481 грн 00 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved