Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

08 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, яким просила шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 59 в Книзі реєстрації шлюбів, між [PERSON] , та [PERSON] , розірвати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 квітня 2012 року. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю між ними взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені, з початку літа 2021 року подружжя проживають окремо. Наміру зберегти сім`ю у них немає. Спору щодо визначення місця проживання дитини не мають, дитина буде проживати з матір`ю. Тому переконана, що збереження шлюбу не можливе. Ухвалою суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість позивач подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач також подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов визнає та просить задовольнити. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши заяви позивача та відповідача, матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року (серія А, №303А, п.2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено,\~що 28\~квітня 2012 року [PERSON] та [PERSON] у Відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Авдіївського\~міського управління\~юстиції у\~Донецькій області\~зареєстрували шлюб,\~про що\~складено актовий\~запис №\~43.\~Наведене підтверджується\~оригіналом свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] \~виданого 28\~квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області. Від цього шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області 26 лютого 2013 року. Відповідно ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Згідно ст.\~111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 112\~СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, тривалий час проживають окремо. З цих підстав подальше існування сім`ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв`язку з чим укладений шлюб між [PERSON] , та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Згідно ст.\~133,\~141 ЦПК України\~з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved