Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

21 березня 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 11 липня 1997 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №172. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 липня 1997 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що у них різняться погляди на сімейне життя, побут та методи виховання дітей. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, натомість почастішали скандали та конфлікти. Також, зазначає, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, зраджує, а тому вона вимушено виїхала з їх спільної квартири та на даний час проживає в іншому житлі. Вважає, що примирення та подальше подружнє життя неможливе, тому просить суд розірвати шлюб в судовому порядку і стягнути з відповідача судові витрати у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 22). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади (а.с. 31). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Врахувавши наведені норми права, дослідивши письмові докази, а саме: копію паспорта [PERSON] (а.с.3), свідоцтво про шлюб (а.с.6), копію паспорта [PERSON] (а.с.8), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.10), копію паспорта [PERSON] (а.с.11), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Прізвище позивача, після розірвання шлюбу, суд не змінює. Враховуючи те, що позивач з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору (а.с.14), суд стягує з відповідача [PERSON] в дохід держави 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved