Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме факту належності до членів сім`ї та факту перебування на утриманні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] , який [INFO] року загинув під час бойових дій з подолання військової агресії росії проти України. Незважаючи на те, що батьки заявника були розлучені та проживали окремо, заявник постійно, з дитинства і до часу загибелі батька постійно мав з ним тісні відносини, як син та батько. Зокрема, вони спілкувались особисто і телефоном, проводили разом вільний час, будували спільні плани, були в курсі особистих обставин життя один одного, мали теплі, довірливі відносини. [PERSON] постійно надавав фінансову допомогу синові, зокрема, сплачував аліменти, в т.ч. на період навчання заявника, крім того, надавав фінансову підтримку синові в добровільному порядку. Коли батько черговий раз у серні 2021 року пішов на військову службу за контрактом, він постійно тримав зв`язок із [PERSON] , перебуваючи у відпустках, вони разом проводили час, планували майбутнє. [PERSON] на території смт.Володимирець Вараського району було виділено земельну ділянку, яку вони разом із сином планували використовувати, як для вирощування сільськогосподарської продукції, так і для будівництва садового будинку. Факт постійного спілкування заявника із батьком та їх сімейних, родинних відносин підтверджують додані роздруківки телефонних дзвінків на 12 аркушах тільки з початку 2022 року. Крім того, батько перебуваючи на військовій службі за контрактом отримував відповідні виплати, які значними частинами одразу перераховував сину, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Оскільки заявник з 2021 року по даний час не навчався та не працював, фактично утримання сина здійснював батько. Після загибелі батька, заявник, [PERSON] їздив в м. Рівне та забирав труну з його тілом додому в смт.Володимирець Вараського району Рівненської області, займався організацією поховання. Після смерті батька заявник [PERSON] звернувся до відповідних державних органів для отримання одноразової грошової допомоги на виконання п. 2 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» як отримувач такої допомоги в розумінні ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак, [PERSON] роз`яснено, що слід до переліку визначених п. 10 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2013 р. № 975 документів додатково надати документ, який підтверджує факт, що [PERSON] , є членом сім`ї свого батька, [PERSON] , в розумінні Сімейного кодексу України, а також його перебування на утриманні померлого батька. Таким чином, встановлення факту перебування на утриманні та факту належності заявника до членів сім`ї свого батька необхідне заявнику для реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги після смерті батька-військовослужбовця. У зв`язку з цим заявник був змушений звернутися до суду оскільки іншої можливості встановити дані факти не має. Заявник [PERSON] , та його представник [PERSON] , в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у заяві просили їх задовольнити. При цьому, будучи допитаним за правилами допиту свідка, [PERSON] під присягою підтвердив факти, викладені в його заяві, пояснив, що його відносини з батьком завжди були родинними, сімейними, вони повністю довіряли один одному, любили та підтримували один одного, багато спілкувались телефоном, коли батько був на службі, проводили разом час, коли [PERSON] приїжджав у відпустку, будували спільні плани на майбутнє, зокрема, хотіли посадити сад та збудувати будиночок на землі, яку виділили батькові. [PERSON] також фінансово підтримував сина, який в даний час не має самостійного заробітку. Представник заінтересованої особи Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, але надали суду заяву, в якій просили справу розглядати у відсутності їх представника, не заперечували проти заявлених вимог. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.1999 встановлено, що [PERSON] є сином померлого [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що [INFO] [PERSON] загинув, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.05.1999 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення та підтвердив, що заявник мав тісні стосунки з батьком [PERSON] , вони часто спілкувалися по телефону, коли батько перебував у відпустці, [PERSON] надавав перевагу його товариству, наприклад, міг відмовитись від зустрічі з друзями, оскільки проводив час з батьком. Вони проводили разом вільний час, грали в спортивні ігри, мали плани після закінчення контракту [PERSON] побудувати спільний будинок і посадити сад. Також свідок пояснив, що батько забезпечував [PERSON] матеріально, зокрема, переводив йому гроші на карточку. Пояснення [PERSON] та свідка [PERSON] підтверджуються також і письмовими доказами, а саме роздруківкою з інформаційного порталу https://kyivstar.ua/uk/miykyivstar, які підтверджують факт постійного спілкування [PERSON] та [PERSON] телефоном. Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), алей інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Щодо перебування особи на утриманні Верховний Суд підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Також ВС зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Заявником надано суду письмові докази, які підтверджують факт надання [PERSON] постійної фінансової допомоги [PERSON] , у формі грошових переказів між банківськими картами. З урахуванням частоти та розміру такої допомоги, а також враховуючи відсутність у заявника [PERSON] іншого джерела доходу, в т.ч. постійного заробітку, суд приходить до висновку, що надані [PERSON] кошти були основним джерелом доходу заявника [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які є достатніми і достовірними, доведено той факт, що заявник [PERSON] належав до членів сім`ї його батька [PERSON] , а також той факт, що [PERSON] перебував на утриманні свого батька [PERSON] , в тому числі і на час смерті останнього. Як вбачається зі от. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Також судом встановлено, що заявник позбавлений можливості підтвердити вказані факти в позасудовому порядку. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, суд вважає, що встановлення фактів визнання членом сім`ї та перебування на утриманні, про які просить заявник, знайшли повне підтвердження в судовому засіданні і їх об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту визнання членом сім`ї та перебування на утриманні є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявниці, суд не повертає сплачену нею при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved