Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі - ТОВ «Росвен Інвест Україна»), третя особа приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 20.12.2013 на підставі кредитного договору №003-05249-201213 вона отримала від Акціонерного товариства «Дельта банк» картковий кредит на споживчі цілі, за яким 01.01.2015 повністю погасила суму наданого кредиту. Їй невідомо про будь-яку заборгованість перед банком, оскільки він не пред`явив до неї відповідних претензій. В лютому 2022 вона випадково дізналася на роботі про надходження постанови приватного виконавця про стягнення з її заробітної плати заборгованості за вказаним кредитним договором на користь відповідача на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса від 13.07.2019 №2098. На підставі спірного виконавчого напису 01.08.2019 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №59686165. На її думку, не існує вказаної у спірному виконавчому написі заборгованості, у зв`язку з фактичним повним погашенням перед банком основної суми боргу та процентів за вказаним кредитним договором. Вона вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушеннями порядку їх вчинення із порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки на підставі документів, наданих нотаріусу, не можна встановити безспірність вимог відповідача, а укладений кредитний договір не був нотаріально посвідченим. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 13.07.2019 №2098, вчинений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з неї на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором від 20.12.2013 №003-05249-201213 у розмірі 32552,86 грн. Представник відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» своїм правом на подачу відзиву не скористався. 08.06.2022 судом постановлено ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову. 22.06.2022 судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 20.12.2013 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підстави заяви №003-05249-201213 було укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням кредитної картки з лімітом кредитної лінії 33700 грн. на строк дії кредитної лінії 364 календарних дні у тарифному пакеті «Готівочка новорічна 2014». 13.07.2019 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис за №2098, відповідно до якого у безспірному порядку із [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» (якому Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу за кредитним договором від 20.12.2013 №003-05249-201213) заборгованість за період з 26.01.2018 по 03.07.2019 у загальній сумі 32552,86 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту у сумі 24161,56 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у сумі 8391,30 грн., та плату за вчинення виконавчого напису у сумі 500 грн. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.08.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження №59686165 щодо примусового виконання виконавчого напису від 13.07.2019 №2098. Згідно з копією постанови приватного виконавця від 29.08.2019 ВП№59686165 на доходи [PERSON] було звернуто стягнення на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості на підставі виконавчого напису від 13.07.2019 №2098. Водночас в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» є правонаступником усіх прав і обов`язків за кредитним договором від 20.12.2013 №003-05249-201213, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ч. 1, 3 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст. 640 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Колейчика В.В. для позасудового стягнення заборгованості з позивача [PERSON] . Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса) встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок №296/5). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5). Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5). Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (в редакції, що діяв станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса), визначено, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, є підставою для стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Аналізуючи документи, наявні в матеріалах справи, на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис від 13.07.2019 №2098 судом встановлено, що надані документи не підтверджують безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Росвен Інвест Україна». Серед вказаних документів відсутні документи, передбачені п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, оскільки з наданих документів неможливо встановити правильність розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 20.12.2013 №003-05249-201213 за період з 26.01.2018 по 03.07.2019 у сумі 32552,86 грн. При цьому відповідність розрахунків заборгованості за вказаним кредитним договором нотаріусом не перевірялася, оскільки відповідний розрахунок не був наданий стягувачем. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем у розрахунку заборгованості. Спірний виконавчий напис було вчинено 13.07.2019, тобто в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі. Також в матеріалах справи відсутній кредитний договір від 20.12.2013 №003-05249-201213, який був наданий відповідачем нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, у зв`язку з чим суд не має можливості пересвідчитися чи був посвідчений нотаріально вказаний кредитний договір, укладений між банком та позивачем. Отже, оскаржуваний виконавчий напис було вчинено у порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Наведене свідчить про те, що у розпорядженні приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Колейчика В.В. на день вчинення виконавчого напису не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 20.12.2013 №003-05249-201213 за період з 26.01.2018 по 03.07.2019 у розмірі 32552,86 грн. Водночас суду не надано первинні фінансові документи, які б підтвердили, що на момент вчинення виконавчого напису заборгованість за вказаним кредитним договором становила 32552,86 грн. Також відсутні докази правонаступництва усіх прав та обов`язків за вказаним кредитним договором від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Отже, на думку суду, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, та вчинив виконавчий напис, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Згідно з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, та вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992,40 грн. за подання позову до суду, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved