Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

1. \~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 04 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про зняття арешту з 61/200 частини будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , який був накладений 26.03.2009 року державним виконавцем. На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що у виконавчій службі не перебувають виконавчі провадження про стягнення з нього заборгованості, на даний час можливості зняти арешт інакше ніж за рішенням суду неможливо, з огляду на що позивач просить його вимоги задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку не явки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України. 2.Фактичні обставини встановлені судом за зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 07 вересня 2014 року належить 61/200 частини житлового будинку [ADDRESS] . Постановою державного виконавця Державної виконавчої служби міста Хмельницького від 26.03.2009 року [PERSON] накладено арешт на будинок, 61/200, адреса: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.02.2022 року. З листа Другого відділу ДВС міста Хмельницький від 21.01.2022 року вбачається, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі документи щодо стягнення з боржника [PERSON] на виконанні у Другому відділ Державної виконавчої служби міста Хмельницького не перебувають. 3. Мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, порушення права. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що накладеним арештом на нерухоме майно він позбавлений можливості на власний розсуд розпоряджатися належним йому майном, отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із чим порушуються його права як спадкоємця, зважаючи на відсутність виконавчих проваджень у Державній виконавчій службі. Суд, погоджується із доводами позивача з огляду на наявні у справі докази. 4. Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування. \~ \~ \~ \~Ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації . Згідно вимог ст.58 цього Закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Питання зняття арешту з майна, врегульовано ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, зокрема, ч.2 передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підстави для зняття арешту державним виконавцем визначені ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості\~із сплати\~періодичних платежів,\~якщо виконання\~рішення може\~бути забезпечено\~в інший\~спосіб,\~ніж звернення\~стягнення на\~майно боржника; отримання\~виконавцем документального\~підтвердження наявності\~на одному\~чи кількох\~рахунках боржника\~коштів,\~достатніх для\~виконання рішення\~про забезпечення\~позову; підстави, передбачені\~пунктом 1-2\~розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Ч.5 ст.59 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 року надано право суду знімати арешт в інших випадках. Аналізуючи зазначені норми, право власності є непорушним, та визначають права власника майна вимагати усунення будь яких порушень свого права у спосіб, який власник вважає прийнятним в тому числі і про зняття з нього арешту або іншого обтяження. Оскільки відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником є [PERSON] не має, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо скасування арешту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved