Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

В червні 2022 року позивачка звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 12.10.2002 року. Від шлюбу сторони мають трьох дітей, двоє з яких неповнолітні. Сімейне життя подружжя не склалося через різні характери, різні погляди на життя, непорозуміння один одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Наразі сторони припинили шлюбні стосунки хоч і проживають за однією адресою, спільного господарства не ведуть. Шлюб між ними існує лише формально. Посилаючись на викладені обставини та неможливість подальшого збереження шлюбу, позивачка просила шлюб розірвати. Ухвалою від 21.06.2022 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилась, проте надала заяву в якій просила справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у його відсутність до суду також не надходили. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 01.08.2022 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 12.10.2002 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №106 від 12.10.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 12.10.2002 року (а.с.5). [INFO] від шлюбу у сторін по справі народився син - [PERSON] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.12.2013 ( а.с.6). [INFO] від шлюбу у сторін по справі народився син - [PERSON] , що підтверджується фотокопією паспорта № [NUMBER] від 14.07.2021 року ( а.с.7). Судом встановлено, що сторони хоч і проживають за однією адресою, але не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своїй заяві позивачка виявила бажання залишити їй прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] », що є її правом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved