Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 15 березня 2021 року нею було придбано квартиру за адресою [ADDRESS] у [PERSON] . На даний час у вказаній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача - [PERSON] . У вказаній квартирі особа не мешкає. Відповідач вселився в квартиру, зареєструвався в ній і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом, коли власником даної квартири виступала його колишня дружина [PERSON] . Враховуючи той\~факт,\~що відповідач не є членом сім`ї позивача як власника майна, спільним проживанням та побутом з нею не пов`язаний, та жодного сервітуту на користування майном між ними немає, подальша реєстрація відповідача у квартирі створює для неї перешкоди у вільному користуванні і розпорядженні своєю власністю. Крім того, відповідач в квартирі не проживає, там відсутні будь-які його речі. За інформацією колишнього власника приміщення відповідач не проживає в ньому з жовтня 2018 року по теперішній час. З Державного реєстру прав на нерухоме майно було встановлено, що відповідачу належить на праві приватної власності інше житлове приміщення за адресою [ADDRESS] . Тож, даним позовом будь-яких прав відповідача на забезпечення житловим приміщенням не порушено. У зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням (квартирою) [ADDRESS] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником надано заяву про розгляд справи без його участі та без фіксації технічними засобами. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надавав, правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються договором купівлі-продажу квартири від 15.03.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Наталією Іванівною, який зареєстровано в реєстрі за №676, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8, 9). Відповідач [PERSON] зареєструвався у вищевказаній квартирі та набув права користування нею, коли власником квартири була його колишня дружина [PERSON] (а.с. 11, 19). У квартирі [ADDRESS] на теперішній час зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою з відділу місця проживання громадян від 05.05.2021 року №3036. Але, [PERSON] з жовтня 2018 року фактично не проживає за адресою реєстрації, його особисті речі відсутні. Факт не проживання відповідача підтверджується актом про фактичне не проживання особи в житловому приміщенні від 02 листопада 2019 року, який складено мешканцями будинку [ADDRESS] , а саме: кв. 6 [PERSON] , кв. 25 [PERSON] , підписи яких засвідчено начальником дільниці «СІТІСЕРВІС-КР» [PERSON] (а.с. 13). Крім того, відповідачу на праві приватної власності належить інше житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14), що свідчить про те, що даним позовом будь-які права відповідача на забезпечення житловим приміщенням не порушено. Згідно зі ст. 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 20.03.1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином з письмових матеріалів справи судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, чим обмежує право позивача на власність та вільне розпорядження нею, а тому суд вважає що позов підлягає задоволенню. Крім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів підлягає стягнення судовий збір на користь позивачки. На підставі зазначеного та

Outcome: approved