Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

позивач [PERSON] 09.06.2022 року звернувся в суд із позовом до відповідачів - Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та Державного підприємства «СЕТАМ», у якому просить визнати договір купівлі-продажу приміщення для зберігання автотранспорту під №ІХ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104153146101, загальною площею 15,6 кв.м, що знаходиться в будинку за адресою: [ADDRESS] , за наслідками протоколу №564190 проведення електронних торгів, укладеним, за ціною придбання 265\~518,40 грн.; визнати за ним право особистої приватної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, а також просить стягнути із відповідача Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 9\~827,80 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.12.2021 він прийняв участь у одному із 24-х аукціонів по добровільній реалізації майна Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк»), а саме 24-х паркомісць за адресою: м.Львів, вул.Кубанська, 8. Добровільний продаж майна відбувався за участю організатора Державного підприємства «СЕТАМ» (далі ДП «СЕТАМ»), шляхом проведення електронних торгів продаж майна за принципом аукціону через веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Замовником даного аукціону був АТ «Укрексімбанк». Згідно із протоколом №564190 проведення електронних торгів, організатором ДП «СЕТАМ», [PERSON] визнано переможцем по придбанню приміщення для зберігання автотранспорту під №ІХ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104153146101, загальною площею 15,6 кв.м, що знаходиться в будинку за адресою: [ADDRESS] . Ціна придбання об`єкту нерухомого майна 265\~518,40 грн. Всі умови проведення торгів, як ним, позивачем, так і відповідачами, виконані повністю, кінцевий розрахунок по всіх, вказаних в протоколі реквізитах позивач провів достроково, а саме 10.01.2022. Згідно із п.7.7 Порядку добровільної реалізації майна, затвердженого наказом ДП «СЕТАМ» №79 від 18.10.2016 (далі Порядок №79), переможець торгів протягом 10 (десяти) банківських днів з дня, наступного після закінчення електронних торгів, зобов`язаний, в тому числі, підписати договір купівлі-продажу майна (лоту) із замовником. Однак, замовник торгів АТ «Укрексімбанк» тривалий час дату та місце підписання угоди не повідомляв та не узгоджував. Після його звернення до відповідача 09.03.2022 через веб-сайт банку, електронним листом від 11.04.2022 надійшла відповідь від АТ «Укрексімбанк» про те, що відбулося скасування результатів даного аукціону без пояснення причини, але з визнанням того факту, що позивач повністю виконав усі вимоги та умови. Вважає, що таке рішення банку суттєво порушує його права, є неправомірним та вибірковим, оскільки по інших ідентичних лотах договори купівлі-продажу були підписані замовником з переможцями ще до початку воєнних дій і без будь-яких застережень. Щодо обраного ним способу захисту порушеного права, із покликанням на постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18 вересня 2020 року у справі №916/1423/18, зазначає, що у судовому порядку слід визнати договір купівлі-продажу укладеним у запропонованій позивачем або відповідачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, та відповідає способам захисту, визначеним ст. 20 ГК України. Вважає, що сам процес торгів характеризувався добросовісною поведінкою усіх учасників правочину купівлі-продажу спірного майна, відтак можна ствердити, що до моменту порушення його прав, сторони досягли повної згоди щодо усіх умов майбутнього договору. Із врахуванням наведеного, також вказує, що підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передачу такого майна у володіння покупця, що підтверджується відповідним протоколом, актом про проведені прилюдні торги та державною реєстрацією права власності за покупцем, а тому наявні підстави для визнання права власності за ним на придбане майно приміщення для зберігання автотранспорту під №ІХ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104153146101, загальною площею 15,6 кв.м, що знаходиться в будинку за адресою: [ADDRESS] . Окрім цього, його права були порушені відповідачем АТ «Укрексімбанк», оскільки банк тривалий час користувався його грошовими коштами, обов`язок повернення яких, за наслідком його хоч і протиправних, але дій, виник наступного дня після спливу 10-ти денного терміну, передбаченому для укладання договору купівлі-продажу спірного майна. Таким чином, зазначає, що торги відбулись 24.12.2021, тому датою початку користування грошима можна вважати 04.01.2022. Кошти в сумі 256\~225,26 грн. АТ «Укрексімбанк» повернув йому 25.05.2022, відтак загальний строк користування чужими грошима становить 141 день. Вважає, що фактично, зробивши передплату, він надав АТ «Укрексімбанк» комерційний кредит і позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1048 ЦК України). Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами складає 9\~827,80 грн., з розрахунку облікової ставки НБУ (10%) 256\~225,26х10%/365х141. Окрім цього, позивачем у позовній заяві заявлено про понесені ним судові витрати, а саме на професійну правничу допомогу адвоката. Вказано, що позивачем укладено договір про надання правової допомоги, згідно з яким ним вже авансово сплачено 15\~000 грн. за послуги адвоката. Ухвалою від 10.06.2022 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 10.06.2022 вжито заходи забезпечення даного позову, шляхом накладення арешту на приміщення для зберігання автотранспорту під №ІХ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104153146101, загальною площею 15,6 кв.м, що знаходиться в будинку за адресою: [ADDRESS] . Від представника відповідача АТ «Укрексімбанк» - адвоката Шандарівського Т.Г. 01.07.2022 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, враховуючи таке. Між АТ «Укрексімбанк» (замовник), ДП «СЕТАМ» та ТОВ «Національна електронна біржа» 27.05.2021 був укладений Договір про співпрацю №405/006-00/1/270521, предметом якого була організація продажу майна на електронних торгах ДП «СЕТАМ» майна замовника. 23.11.2021 Банком подана до ДП «СЕТАМ» заявка №50, відповідно до якої на 24.12.2021 були організовані електронні торги з реалізації приміщення для зберігання автотранспорту під №ІХ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104153146101, загальною площею 15,6 кв.м, що знаходиться в будинку за адресою: м.Львів, вул.Кубанська, 8. Відповідно до протоколу електронних торгів №564190, який розміщений на Веб-сайті організатора електронних торгів ДП «СЕТАМ», переможцем торгів, що відбулись 24.12.2021, по лоту 501893 визначений позивач за ціною придбання 265\~518,40 грн. 07.04.2022 Банк надіслав позивачу лист №0000609/7136-22, в якому повідомив останнього про прийняття рішення щодо скасування аукціону (електронних торгів) з продажу вказаного вище майна. 25.05.2022 Банк, відповідно до платіжного доручення №731901, повернув позивачу кошти в сумі 256\~225,26 грн. Реалізація майна проводилась відповідно до Порядку №79 та на підставі зазначеного вище договору від 27.05.2021. Представник зазначає, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту, оскільки такий спосіб, як визнання договору купівлі-продажу укладеним, відповідає способу захисту порушених прав у відповідності до ст.20 Господарського кодексу України, а Цивільним кодексом України такий спосіб захисту не передбачений. У спірних правовідносинах не підлягають застосуванню норми Господарського кодексу України, оскільки реалізація майна Банку на електронному аукціоні, переможцем якого стала фізична особа, не є укладанням господарського договору за державним замовленням або договору, укладання яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановленим законом. Окрім цього, вважає, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин наведені позивачем у постановах Верховного Суду позиції, оскільки подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм, а в даному випадку правовідносини у цих справах не є подібними. Як зазначено вище, продаж майна Банку врегульований Порядком №79, відповідно п.1.1. якого, договором про співпрацю між організатором та замовником можуть встановлюватися інші правила ніж ті, що вказані в цьому Порядку. Такі відмінні правила підлягають обов`язковому доведенню до відома потенційних учасників, шляхом розміщення в інформаційному повідомленні про електронні торги. У разі зазначення інформаційному повідомленні відмінних правил, ніж ті, що встановлені цими Правилами, вищий пріоритет мають правила, зазначені у інформаційному повідомленні. Також відповідно до п.2.2.4 Договору про співпрацю, укладеного між АТ «Укрексімбанк» (замовник), ДП «СЕТАМ» та ТОВ «Національна електронна біржа» 27.05.2021 №405/006-00/1/270521, замовник має право скасувати електронні торги на будь-якому етапі їх проведення, але до моменту укладення договору купівлі-продажу майна, при цьому замовник у такому випадку не нестиме будь-якої відповідальності, про що має бути зазначено у відповідному оголошення про продаж майна. Саме про це і зазначено у розділі «Порядок і умови» оголошення про продаж майна. АТ «Укрексімбанк» скористався своїм правом відмовитись від підписання договору купівлі-продажу майна, що не суперечить вищевказаним обставинам. На етапі розгляду питання щодо укладення із позивачем договору купівлі-продажу майна за наслідками проведення електронних торгів, Банком була отримана інформація щодо негативної ділової репутації позивача, зокрема про те, що Шевченківським районним судом м.Чернівців розглядається кримінальне провадження відносно [PERSON] щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 та ч.4 ст.191 КК України. З огляду на те, що ст.5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать, зокрема будь-які дії, пов`язані із набуттям, володінням або використанням доходів, одержаних злочинним шляхом, дана обставина вплинула на прийняття такого рішення Банком. Позовна вимога про визнання права власності позивача на зазначене вище нерухоме майно також не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надав належних і допустимих доказів набуття права власності на таке майно. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення процентів за користування чужими грошима зазначив, що така вимога також не підлягає задоволенню, оскільки твердження позивача про те, що перерахування коштів відповідно до умов електронних торгів є комерційним кредитом, не відповідає дійсності. Зважаючи на відсутність правовідносин між сторонами спору щодо надання комерційного кредиту, неправомірними є покликання на ст.ст.1048, 1054-1056 ЦК України про нарахування процентів за комерційним кредитом. Позивач, обґрунтовуючи позовну вимогу у цій частині, покликається також на ч.3 ст.693 ЦК України, відповідно до якої на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст.536 цього кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Між сторонами жодних угод не укладалось, кошти, які були перераховані позивачем, не є попередньою оплатою за товар, а відтак ні Порядком №79, ні умовами проведення електронних торгів не передбачений строк повернення замовником коштів, сплачених переможцем торгів, а лише зазначено про обов`язок організатора повернути переможцю гарантійний внесок не пізніше, ніж через 10 банківських днів з дня, коли організатор отримав письмове повідомлення від замовника про відмову від укладання з переможцем договору купівлі-продажу. Таким чином, вважає, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини, які б вказували на терміни чи строк, протягом якого АТ «Укрексімбанк» зобов`язаний передати позивачу майно або повернути суму сплачених коштів. Окрім цього, розрахунок процентів наданий позивачем без будь-якого правового обґрунтування. Також представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив про неспівмірність розрахунку понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, вважає заявлений розмір таких витрат в розмірі 15\~000 грн. завищеним, а повідомлення про їх понесення необґрунтованим. Від представника відповідача ДП «СЕТАМ» Якимчук Н.М. 18.07.2022 надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав. Торги з реалізації лоту №501893 було припинено на підставі листа про зняття майна з реалізації АТ «Укрексімбанк» від 07.04.2022 №0000609/7136-22, після того, як торги відбулись, однак до моменту укладення договору купівлі-продажу майна, що відповідає нормам п.2.2.4 Договору про співпрацю №405/006-00/1/270521 від 27.05.2021. Окрім цього, зазначила, що позивачем безпідставно зазначено ДП «СЕТАМ» відповідачем у даній справі, що суперечить ст. 4 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити. Представник позивача адвокат Комлєв С.В., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи «Easycon», позов підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача АТ «Укрексімбанк» - адвокат Шандарівський Т.Г. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав, що наведені ним у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача ДП «СЕТАМ» у судове засідання не з`явилась, у відзиві на позовну заяву просила розглядати справу у відсутності представника ДП «СЕТАМ». Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між АТ «Укрексімбанк» (Замовник), ДП «СЕТАМ» (Виконавець 1) та ТОВ «Національна електронна біржа» (Виконавець 2) був укладений договір про співпрацю №405/006-00/1/270521 від 27.05.2021, згідно із п.1.1 якого Виконавець 1 зобов`язується за власний рахунок, використовуючи програмно-апаратні засоби власного веб-сайту, організувати та провести електронні торги з метою реалізації Замовником майна, наведеного в Додатку 2, що є невід`ємною частиною цього Договору, а також будь-якого іншого майна Замовника, що може бути передано згідно із Заявкою (а.с. 75-79). Згідно із заявкою на проведення аукціону без можливості зниження початкової вартості майна на аукціоні №50 від 23.11.2021, на виконання вказаного вище договору про співпрацю від 27.05.2021, АТ «Укрексімбанк» звернувся до ДП «СЕТАМ» щодо організації електронних торгів майна, що підлягає продажу, а саме: приміщення для зберігання автотранспорту під №ІХ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104153146101, загальною площею 15,6 кв.м, що знаходиться в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.90-94). Електронні торги з добровільної реалізації вказаного майна АТ «Укрексімбанк» відбулись відповідно до Порядку №79 та згідно із протоколом №564190 проведення електронних торгів від 24.12.2021, переможцем став [PERSON] , підстава визначення переможця: найвища цінова пропозиція; ціна продажу: 265 518,40 грн. (а.с.12-13 -протокол проведення електронних торгів, а.с. 114-124 Порядок №79). 07.04.2022 АТ «Укрексімбанк» надіслав позивачу [PERSON] лист №0000609/7136-22, в якому повідомив останнього про прийняття рішення щодо скасування аукціону (електронних торгів) з продажу вказаного вище майна. У вказаному листі також роз`яснено позивачу, що п.2 заявки на проведення аукціону без можливості зниження початкової вартості майна на аукціоні №50, що є додатком до договору про співпрацю від 27.05.2021, передбачена можливість скасування аукціону замовником (Банком) на будь-якому етапі його проведення до моменту укладення договору купівлі-продажу майна (а.с.88-89). Відповідно до меморіального ордеру №731901 від 25.05.2022, АТ «Укрексімбанк» повернув позивачу [PERSON] кошти в сумі 256\~225, 26 грн., сплачені останнім, як переможцем торгів, згідно із протоколом №564190 (а.с.87). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до п.60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №696/1693/15-ц, під судовим рішенням у подібних правовідносинах потрібно розуміти такі рішення, де схожими є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині визнання договору купівлі-продажу укладеним у запропонованій редакції, позивач [PERSON] щодо обраного ним способу захисту порушеного права, покликається на постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18 вересня 2020 року у справі №916/1423/18, у якій зазначено щодо визнання у судовому порядку договору купівлі-продажу, укладеного у запропонованій позивачем або відповідачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, та відповідає способам захисту, визначеним ст. 20 ГК України. Такі покликання позивача не заслуговують на увагу, оскільки у наведеній справі та даній справі різні фактичні обставини, предмет спору, а також матеріально-правове регулювання спірних відносин. Відтак, до спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми\~Цивільного кодексу України. За змістом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними. Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст.655, ч.1 ст.656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ч.4\~ст.656 ЦК України\~до договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах,\~аукціонах\~(публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до\~ст. 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] став переможцем електронних торгів щодо придбання приміщення для зберігання автотранспорту під №ІХ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104153146101, загальною площею 15,6 кв.м, що знаходиться в будинку за адресою: [ADDRESS] , та згідно із п.7.7. Порядку №79 сторони зобов`язувались у майбутньому підписати договір купівлі-продажу на вказане нерухоме майно. Звертаючись до суду з цим позовом\~\~позивач просив визнати укладеним договір купівлі-продажу нерухомого майна на підставі\~ ст.640 ЦК України, посилаючись на те, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору та відбулося виконання договору з обох сторін, але відповідач АТ «Укрексімбанк» ухиляється від нотаріального посвідчення вищезазначеного договору. Відповідно до вимог частини третьої\~статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, суд вважає, що оспорюваний договір юридично є нікчемним вцілому, з огляду на порушення імперативних вимог щодо його обов`язкового нотаріального посвідчення. Така позиція узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року по справі № 6-2766цс15, від 08 червня 2016 року по справі № 6-330цс16, від яких Верховний Суд не відступав.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Отже, законом передбачено можливість у судовому порядку визнати дійсним договір, який не було нотаріально посвідчено, внаслідок ухилення однієї сторони від вчинення відповідної дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] вказує на те, замовник електронних торгів АТ «Укрексімбанк» ухилився від укладення договору купівлі-продажу, внаслідок чого слід визнати договір укладеним у судовому порядку. Разом з тим, такі покликання позивача не заслуговують на увагу, з огляду на таке. Добровільний продаж майна АТ «Укрексімбанк» врегульований Порядком №79 (у редакції наказу ДП «СЕТАМ» №112 від 22.11.2021), а також договором про співпрацю, укладеним між АТ «Укрексімбанк», ДП «СЕТАМ» та ТОВ «Національна електронна біржа» 27.05.2021 №405/006-00/1/270521. Відповідно до п.7.16 Порядку №79 Замовник має право у будь-який час припинити електронні торги та зняти майно з реалізації, на умовах, передбачених Договором про співпрацю між Замовником та Організатором. Підпунктом 2.2.4 Договору про співпрацю, укладеного між АТ «Укрексімбанк», ДП «СЕТАМ» та ТОВ «Національна електронна біржа» 27.05.2021 №405/006-00/1/270521, передбачено, що замовник має право скасувати електронні торги на будь-якому етапі їх проведення, але до моменту укладення договору купівлі-продажу майна, при цьому замовник у такому випадку не нестиме будь-якої відповідальності, про що має бути зазначено у відповідному оголошенні про продаж майна. Саме про це і зазначено у розділі «Порядок і умови» оголошення про продаж майна. Як вбачається із заявки на проведення аукціону без можливості зниження початкової вартості майна на аукціоні №50 від 23.11.2021, сторони погодили встановити наступні істотні умови проведення торгів у формі класичного аукціону, тобто без можливості зниження початкової вартості, зокрема: за результатами електронних торгів між Переможцем та Замовником укладається договір/договори купівлі-продажу майна. Замовник має право відмовитися від укладання з Переможцем договору купівлі-продажу, в тому числі у випадках, передбачених Законами України «Про банки і банкову діяльність», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». В разі відмови Замовника від укладання з Переможцем договору купівлі-продажу, в тому числі у випадках, передбачених вказаними Законами України, сплачений Переможцем гарантійний внесок Виконавець 1 повертає Переможцю у повному обсязі не пізніше, ніж через 10 банківських днів з дня, коли Виконавець 1 отримав письмове повідомлення від Замовника про відмову від укладання з Переможцем договору купівлі-продажу. Замовником може бути скасовано аукціон на будь-якому етапі його проведення, але до моменту укладення договору купівлі-продажу майна, при цьому Замовник у такому випадку не нестиме будь-якої відповідальності. Таким чином, АТ «Укрексімбанк» скористався своїм правом, передбаченим зазначеними вище Порядком №79 та Договором про співпрацю, скасувавши аукціон до моменту укладення договору купівлі-продажу. Окрім цього, Замовником аукціону було повернуто позивачу гарантійний внесок у повному обсязі, що не оспорюється учасниками справи. В силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності, обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 78 ЦПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Вимога позивача про визнання за ним права власності на майно ґрунтується на тому, що таке право в нього виникнуло, на його думку, на підставі договору купівлі-продажу, який останній просив визнати дійсним. Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу майна, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає і похідна вимога про визнання права власності позивача на таке майно. Щодо позовної вимоги позивача [PERSON] про стягнення процентів за користування чужими грошима, слід зазначити таке. Позивач, покликаючись на норми ст.ст. 536 та ст. 1048 ЦК України, просив стягнути з відповідача АТ «Укрексімбанк» проценти за користування чужими грошовими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої статті 1057 ЦК України. Сторони також мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). При цьому відповідно до частини другої статті 628 ЦК України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Тому, зокрема, якщо одна сторона має сплатити іншій певну суму грошових коштів, але сторони досягли згоди про відстрочення сплати такої суми, то розмір процентів, що підлягає сплаті боржником за період, на який надана відстрочка, визначається за правилами статті 1048 ЦК України. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, то підстави для застосування аналогії закону відсутні. Висновок про необхідність застосовувати до відносин купівлі-продажу положення частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України за аналогією закону, аби визначити розмір процентів, є помилковими, бо, по-перше, тут йдеться про неправомірну поведінку боржника (в той час як частина 1 статті 1048 ЦК застосовується у випадку правомірної поведінки), а по-друге, у законодавстві немає прогалини у цій частині. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17. З огляду на вищенаведене, відсутність між сторонами [PERSON] та АТ «Укрексімбанк» у договорі відповідальності за несвоєчасне повернення попередньої оплати (внеску на придбання приміщення для зберігання автотранспорту під №ІХ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104153146101, загальною площею 15,6 кв.м, що знаходиться в будинку за адресою: [ADDRESS] ), не обумовлення між ними розміру процентів за користування коштами у випадку порушення зобов`язань, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з відповідача АТ «Укрексімбанк» 9\~827,80 грн. процентів на рівні облікової ставки НБУ за користування чужими грошовими коштами. Щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, слід вказати таке. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 статті 137 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~\~у разі задоволення позову - на відповідача;\~\~у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи наведені норми, у зв`язку з тим, що підстави для задоволення позову відсутні, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, слід відмовити позивачу і щодо стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Відповідно до ч. 9, 10 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. У зв`язку з відмовою в задоволенні даного позову, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 10.06.2022 підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed