Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за вимогами якого просить в порядку поділу майна подружжя визнати за нею та за відповідачем по Ѕ частині право власності на квартиру [ADDRESS] , на автомобіль Маzdа СХ-9, 2019 року випуску, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , та на частки у статному капіталі ТОВ «БІТЕКО БІОГАЗ», яке знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 150/15, нежитлове приміщення № 5, код ЄДРПОУ 38834198. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що з листопада 2020 року сімейні обставини змінились, її чоловік став проживати окремо. Діяльність відповідача щодо придбання активів та формування боргових консолідованих сімейних зобов`язань ніяким чином з нею не погоджується, що може призвести до наслідків, які порушать її майнові права і призведуть до погіршення якості життя сина та її. В 2021 році з боку її чоловіка розпочались активні дії щодо спонукання її до розлучення і розподілу майна. Підтвердженням таких дій є надіслана на її адресу через додаток Вайбер пропозиція про розподіл майна. Позивачка вказує, що до складу спільного з відповідачем майна подружжя входять: 1). квартира [ADDRESS] , яка придбана на її ім`я, орієнтована вартість якої 3 400 000 грн., що визначена за комерційними пропозиціями наявними у відкритому доступі; 2) автомобіль Маzdа СХ-9, 2019 року випуску, номерний знак [NUMBER] , що знаходиться у користуванні відповідача, орієнтованою вартістю 980 000 грн.; 3) частка у статному капіталі ТОВ «БІТЕКО БІОГАЗ», місце знаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд. 150/15, нежитлове приміщення № 5, код ЄДРПОУ 38834198, розмір статутного капіталу якого складає 14 999 грн., орієнтовною вартістю частки визначеною за публічними даними про фінансові результати, які розміщені у відкритому доступі та складають 3 000 000 грн. Вказана вартість спірного майна визначена виходячи із ринкової вартості аналогічного майна. Присудження грошової компенсації можливе лише за згодою між подружжям та встановленою процедурою. З відповідачем відсутня домовленість про поділ майна. З посиланням на норми ст. ст. 60, 63, 69 СК України, ст. 368, 372 ЦК України позивачка просить задовольнити позов. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.02.2022 року позовна заява була залишена без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків позову протягом семи днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 31). Ухвалою суду від 17.05.2022 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с. 41, 42). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] просив задовольнити позов, надав пояснення викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 54). Відзив на позов відповідач у визначений термін не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивачки, судом протокольно постановлена ухвала про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2010 року (а.с. 7). Від шлюбу позивачка та відповідач мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.02.2016 № 53172206, позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Право власності зареєстроване 08.02.2016 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиба А.В. на підставі довідки серія та номер 088 виданої 27.01.2016 року ТОВ «Укрбуд Девелопмент», ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал»; акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 30, виданого 02.02.2016 року ТОВ «Укрбуд Девелопмент», [PERSON] ; технічного паспорту, виданого 08.10.2015 року ТОВ «Профі П.Л.Ю.С.». Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , позивачка [PERSON] з 26.11.2019 року є власником автомобіля марки Маzdа модель СХ-9, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 15). За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.02.2022 року, відповідач [PERSON] є співзасновником Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТЕКО БІОГАЗ», ідентифікаційний код ЄДРПОУ 38834198, місцезнаходження: 02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, будинок 150/15, нежитлове приміщення № 5, державна реєстрація юридичної особи проведена 08.08.2013 року за № 10651020000017498. Розмір статутного капіталу товариства - 15 000 грн.; розмір частки відповідача [PERSON] , як засновника (учасника) товариства, складає 4 999,50 грн.; відсоток частки статутного капіталу відповідача - 33,33 (а.с. 30). Отже, вищевказане спірне майно придбане та реєстрація відповідача, як учасника юридичної особи - ТОВ «БІТЕКО БІОГАЗ» здійснена у період перебування сторін по справі в зареєстрованому шлюбі. Відповідно положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 Цивільного кодексу України. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Нормою частини 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Тобто, той із подружжя, який заявляє про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують, на підставі належних та допустимих доказів. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 757/45050/15, від 12 червня 2019 року у справі № 595/324/17, від 13 лютого 2020 року у справі № 320/3072/18, від 7 квітня 2020 року у справі № 199/3645/17, від 10 лютого 2021 року у справі № 759/5338/18. Суд приймає до уваги вищевказані письмові докази на підтвердження обставин набуття права спільної сумісної власності подружжя сторін по справі на спірну квартиру та автомобіль. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України). Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідачем не спростована презумпція спільності права власності подружжя на придбані у період шлюбу з позивачкою квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки Маzdа модель СХ-9, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За викладених обставин суд вважає за необхідне у порядку поділу майна подружжя визнати право власності за кожним із сторін по справі по Ѕ частці на квартиру [ADDRESS] та на автомобіль Маzdа СХ-9, реєстраційний номер [NUMBER] . У частині позовних вимог про поділ між позивачкою та відповідачем по Ѕ частки у статутному капіталі ТОВ «БІТЕКО БІОГАЗ» слід зазначити наступне. Відповідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі № 6-38цс15, грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується в інший об`єкт право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час їх спільного проживання. Отже, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 3 липня 2013 року у справі № 6-61цс13, від 2 жовтня 2013 року у справі № 6-79цс13, постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 638/19826/15-ц, від 11 березня 2020 року у справі № 161/19023/17, від 19 січня 2022 року у справі № 199/8880/18. За викладених обставин, один з подружжя може заявляти вимоги лише щодо внеску до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю, а саме вимагати компенсацію половини вартості такого внеску сплаченого іншим з подружжя, розмір якого вказаний в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За приписами частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачкою заявлені вимоги саме шляхом поділу часток у статутному капіталі юридичної особи - ТОВ «БІТЕКО БІОГАЗ», тому у цій частині позову слід відмовити. За наведених обставин позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині поділу рухомого та нерухомого майна. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивачки сплачений останньою судовий збір на користь держави в сумі 12 405,00 грн. (а.с. 26, 39).

Outcome: partial