Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , не залишивши заповіту. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] . Це господарство відносилося до колгоспного двору, головою якого був батько позивача. Станом на 01.07.1990 року в господарстві було зареєстроване місце проживання вказаного голови колгоспного двору, позивача, відповідачів, а також [PERSON] (помер [INFO] ). Отже, всі сторони є спадкоємцями. Однак, відповідачі на свої частки у вказаному майні не претендують. З метою оформлення своїх прав на вказане спадкове майно позивач звернулася до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори Івано - Франківської області Мануляк І.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки право власності зареєстроване за померлим головою колгоспного двору, частки голови та членів цього двору у його майні не виділено. В зв`язку з цим позивачу рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач в судове засідання не з`явилася, 23.05.2022 року її представник, адвокат Атаманюк В.М. подав до суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його та позивача відсутності (а.с.101). Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися. 26.01.2022 відповідач [PERSON] , а 12.04.2022 року - інші відповідачі подали до суду письмові заяви, в яких вказують про визнання позову та просять розгляд справи проводити у їх відсутності (а.с.77, 92, 95, 97). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.05.1992 р. [PERSON] помер [INFO] в селищі Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №14 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 05.08.1988 р. виконкомом Коломийської районної Ради народних депутатів на підставі рішення № 155 від 13.07.1988 р., зазначене будинковолодіння належало колгоспному двору, власником якого вказано [PERSON] , реєстровий №164 (а.с.14). Відповідно до даних довідок №2 та №4, виданих 02.01.2020 р. виконкомом Старогвіздецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, вказаний спадковий житловий будинок належав за життя [PERSON] . Станом на 01.07.1990 року у цьому будинку проживали: голова домогосподарства [PERSON] , 1930 р.н.; його дружина [PERSON] , 1936 р.н. (відповідач); дочки [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач); зять [PERSON] , 1965 р.н.; онуки [PERSON] та [PERSON] (відповідачі). На час смерті [PERSON] ( [INFO] ) у вказаному будинку проживали та було зареєстроване місце проживання тих же членів сім`ї. Заповіт від імені [PERSON] вказаним виконкомом не посвідчувався (а.с.13). Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 15.04.2019 року, спадкове нерухоме майно складається із: житлового будинку «А», загальною площею 182, 9 кв.м., житловою площею 111,9 кв.м.; сараю «Б»; літньої кухні «В»; сараю - «З»; сараю «Л»; сараю «М»; криниці «№.1 Житловий будинок з господарськими будівлями, крім криниці, споруджено у 1987 р. (а.с.15-17). Судом встановлено, що з метою оформлення прав спадщину за законом після смерті свого батька позивач звернулася з відповідною заявою до вищевказаної державного нотаріуса, яка постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2019 р. рекомендувала позивачу звернутися до суду, оскільки право власності зареєстроване за померлим батьком позивача як за головою колгоспного двору, частки померлого голови двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено (а.с.8). Відповідно до положень п.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.), які підлягають застосуванню в даних правовідносинах, \~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 392 цього Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачем як за єдиною спадкоємцем за законом першої черги, яка претендує на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору, права власності на це майно. При цьому суд бере до уваги, що відповідачі не витребували свої частки у цьому майні та не претендують на них. На\~підставі\~наведеного, ст.549\~ ЦК\~України \~(в\~редакції \~1963\~р.),\~ ст.ст. 392, 1261, 1296 ЦК України,\~ ст.ст.206, 263-265,\~268,\~273,\~353-355 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved