Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом в якому просить стягнути в свою користь з [PERSON] 17824,34 грн. Стислий виклад позиції учасників. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 16.08.2012 [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 38388,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 11.11.2019 становить 17824,34 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 17824,34 грн та сплачену суму судового збору в розмірі 1921 грн. Відповідач відзиву не подав. Представник позивача у позові заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Враховуючи наведене, а також, що позивач є юридичною особою, мав можливість надіслати клопотання про відкладення розгляду справи, зокрема й на електронну адресу суду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. Від відповідача поштове повідомлення повернулося у зв`язку з відсутністю адресата за адресою. При цьому адреса відповідача судом перевірена. Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Також суд зважає, що розгляд справи триває з грудня 2019 року і сторони мали достатньо часу для подання доказів та обґрунтування свої позицій. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 16.08.2012 [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 38388,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості. Згідно з наданим АТ КБ «ПриватБанк» розрахунком, у [PERSON] за вказаним договором станом на 11.11.2019 виникла заборгованість складає 17824,34 грн. Норми права, що застосував суд. У відповідності до ч.3\~ст.3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 вказаної статті кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1\~ст.80 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою ПравлінняНаціонального банкуУкраїни від18червня 2003року №254\~(в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженогоПостановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75(в редакції, чинній на час вирішення справи). Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками ( по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц. Оцінка суду. У даній справі на позивачу лежить обов`язок довести наявність у відповідача заборгованості. Підтвердженням заборгованості можуть бути первинні документи або виписка по особовому рахунку. Розрахунок заборгованості не доводить факту заборгованості. Позивачем відповідних доказів не надано. Останнім навіть не вказано яку суму кредиту, коли та у який спосіб отримав відповідач. Враховуючи, що справа надійшла до суду в 2019 році, позивач є юридичною особою, банком та має можливість захищати свої права, обізнаний із процесуальним законом, тобто позивач мав достатньо часу та можливостей для подання доказів. Відтак позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заборгованості відповідача, що виключає можливість задоволення позову. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню, інших судових витрат не заявлено.

Outcome: dismissed