Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

06.04.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 31.08.2018 року виконавчим комітетом Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області, актовий запис №9. Свої вимоги мотивує тим, стосунки між ними погіршилися ще у 2021 році, з цього часу подружні відносини між ними припинені, а з 2022 року вони разом не проживають. Зазначає, що причиною розпаду сім`ї є різні характери, відсутність взаємопорозуміння та довіри, постійні образи та приниження зі сторони відповідача. Також вказує, що спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття поваги, наполягає на розірванні шлюбу та неможливості його подальшого збереження. Між цим також зазначає, що від спільного проживання дітей немає. Після надходження\~інформації про\~зареєстроване місце\~проживання відповідача,\~ухвалою від\~28.04.2022\~року відкрито\~провадження у\~справі за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~та призначено\~до судового\~розгляду на\~10.06.2022\~року з\~викликом сторін. У зв`язку із першою неявкою у судове засідання 10.06.2022 року відповідача, розгляд справи відкладено на 06.07.2022 року. Сторони в судове засідання 06.07.2022 року не з`явились, позивачка просить проводити розгляд справи у її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище, про що подано заяву. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, а відтак, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення відповідно до вимог ст.280-282 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності зі ст. 247 ЦПК України внаслідок неявки всіх учасників справи. Оглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч. 3, 4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.08.2018 року виконавчим комітетом Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області за актовим записом №9 (а.с.4). Шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, позивач не має наміру зберігати шлюб та наполягає на розірванні такого. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу судом не встановлено, а відтак є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, після розірвання шлюбу позивачу слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». На прохання позивача судові витрати з відповідача не стягувати.

Outcome: approved