Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позаяк остання неналежним чином піклується про своїх малолітніх дітей, діти неохайні, одягнені у брудний одяг, у ході обстеження їхнього місця проживання встановлено, що будинок в антисанітарному стані, брудно, за відсутності дров у будинку холодно, електроенергія відсутня. Після огляду, відповідно до розпорядження сільського голови с. Неліпино від 21.01.2022 року №7 та 08.02.2022 року за №17 дітей відповідача - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поміщено до Обласного притулку для дітей в смт. Батьово. У судовому засіданні представник позивача не відмовляючись від заявлених позовних вимог пояснила, що за останній період поведінка відповідача змінилася на краще. [PERSON] займається збором та реалізацією сезонних лісових ягід, у житловому будинку проведено ремонт і після проведення неодноразових профілактичних заходів остання зрозуміла протиправність своєї поведінки. Однак, за відсутності у будинку водо- та електропостачання, паливних дров вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав щодо її дітей. У судовому засіданні відповідач та її представник щодо задоволення позову заперечили. Відповідач пояснила, що у наслідок збігу важких сімейних обставин (смерті чоловіка) змушена самостійно виховувати дітей. Перебуває на обліку в центрі зайнятості як особа, яка потребує працевлаштування. Зазначила, що на подвір`ї будинку розташоване обладнане глибоке джерело з питною водою, яке забезпечує потреби сім`ї. На даний час нею укладено договір на постачання паливних дров з ТОВ "Контакт-5" та частково сплачено борги за постачання електричної енергії. Ствердила, що у будинку прибрано, речі розкладені по своїх місцях. Позаяк дуже любить своїх дітей, прагне проживати з ними, виховувати їх, просить суд не позбавляти її батьківських прав. Заслухавши думку сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд встановив наступне. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Відповідно до розпоряджень сільського голови с. Неліпино від 21.01.2022 року №7 та 08.02.2022 року за №17 дітей відповідача - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поміщено до Обласного притулку для дітей в смт. Батьово (а.с. 12-13). За наказами ССД Неліпинської сільської ради від 24.01.2022 року за №3 та 09.02.2022 року №8 згаданих дітей взято на облік як таких, які перебувають в складних життєвих обставинах (а.с. 14-15). Неліпинською сільською радою 28.01.2022 року №1 та 10.02.2022 року №2 надано висновки про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей (а.с. 16-19). Приписами ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України зазначені підстави позбавлення батьківських прав. Пунктом 2 вищезгаданої норми Закону визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. За правовим змістом згаданої норми Закону ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки, а саме особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Зважаючи на встановлені обставини за відсутності фактів злісного нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо її малолітніх дітей врахувавши бажання матері спілкуватися зі своїми дітьми, а також те, що остання заперечує проти позбавлення її батьківських прав й бажає приймати участь у вихованні дітей, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed