Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Виклад позиції заявника. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Мерефа Харківського району Харківської області, померлої [INFO] в Харківській області, м. Ізюм, яка на час смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . В обґрунтування своєї заяви зазначила, що [INFO] померла її матір [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала: [ADDRESS] . Заявник звернулася до Кегичівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) щодо реєстрації смерті [PERSON] у м. Ізюм та видачі свідоцтва про смерть, однак отримала відмову. Їй було роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту смерті особи є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 14 липня 2022 року заявник звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 14 липня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судове засідання на 14 липня 2022 року. У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про місце дату та час повідомлені у встановленому законом порядку, [PERSON] у своїй заяві просила розглянути справу без її участі. Представник Кегичівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надала заяву в якій просила розглянути справу без участі представника відділу, рішення постановити на розсуд суду. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в Україні, [ADDRESS] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №237 від 09 липня 2022 року (копія, а.с.10). Згідно довідки про причину смерті №237 [PERSON] померла від крововиливу головного мозку, гіпертонічна хвороба (копія, 10-11 із зворотною сторінкою). Заявник є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] (копія, а.с.7-8). [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з тим, що пред`явлений документ, форма якого не відповідає визначеній наказом МОЗ України та видано на тимчасово окупованій території (копія, а.с.11). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для забезпечення його прав і законних інтересів на території України. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних, (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 11 червня 2022 затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року №75 (в редакції від 14 червня 2022 №119), Ізюмська міська територіальна громада перебуває в тимчасовій окупації (копія, а.с. 12-18). Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме, встановлення факту смерті матері має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, а саме свідоцтва про смерть [PERSON] , згідно вимог чинного законодавства України. Враховуючи що заявник і її померла мати є громадянами України, заявник зареєстрована на території Кегичівської селищної ради, [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України, суд вважає вимоги заявниці обґрунтованими, оскільки надані заявницею докази достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень. Оскільки заявник звільнена від сплати судового збору відповідно до пункт 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати компенсуються за рахунок держави. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. На підставі викладеного,

Outcome: approved