Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

У лютому 2019 р. позивач ТОВ ««Телерадіокомпанія «Світло» звернувся з позовом до відповідачів про захист авторських прав. Позовні вимоги Позивач обґрунтовував тим, що в період 24.11.2017 року по 11.06.2019 Відповідач-1 від свого імені здійснив розповсюдження творів, вказаних у додатку №1 до Ліцензійного договору на сайті www.youtube.com без дозволу Позивача, як Ліцензіата, який має виключні права на таке розповсюдження вказаних Творів.Більше того, протиправне розповсюдження Творів (з 44 по 85 пункт Додатку №1 до Договору) відбувалося з використанням логотипу (зареєстрованого знаку для товарів і послуг) Позивача « [INFO] » (мовою оригіналу). Відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг № [NUMBER] Позивач є власником знака « [INFO] » (мовою оригіналу). Такими діями Відповідач-1, видаючи Твори за свої власні, порушивнемайнові права Позивача, чим завдав шкоди його діловій репутації.До ТОВ «ГУГЛ» (далі- Відповідач-2) , як власника веб-сайту www.youtube.com, на якому Відповідачем-1 були розміщені аудіовізуальні Твори, Позивач направив заяву про припинення порушення. Проте, жодних дій вказана юридична особа щодо припинення порушення на вчинила.Оскільки, розмір такої компенсації законодавством неврегульований, Позивач оцінює її в 2 500 гривень 00 коп. за кожний твір, який Відповідач-1 незаконно розповсюдив, що разом становить 210 000 (двісті десять тисяч) гривень 00 копійок. Відповідно до ухвали від 09.11.2019 року про відкриття провадження, розгляд справи здійснюється в порядкузагального позовного провадження. Також, відповідно до ухвали від 09.11.2019 про забезпечення позову заяву представника позивача було задоволено та заборонено [PERSON] використовувати аудіовізуальні твори , в тому числі в мережі Інтернет без згоди власника. Відповідач-1 відзив на позовну заяву не надав. Відповідач-2 не погодився з вимогами Позивача та подав відзив, в якому просить відмовити в позові, посилаючись на те, що ТОВ «Гугл» є неналежним відповідачем, оскільки не є власником веб-сайту www.youtube.com. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові; надав пояснення?аналогічні викладеним в позові обставинам. Представник відповідача-2 в судовому засіданні заперечував проти заявлених до ТОВ «Гугл» вимог та просив відмовити в їх задоволенні, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві обставинам. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 01.12.2016 року між Позивачем та релігійною організацією «ДУХОВНЕ УПРАВЛІННЯ ЄВАНГЕЛЬСЬКИХ ХРИСТИЯН УКРАЇНСЬКОЇ ХРИСТИЯНСЬКОЇ ЦЕРКВИ «НОВЕ ПОКОЛІННЯ» (УХЦ «НОВЕ ПОКОЛІННЯ») (далі - Ліцензіар) був укладений ліцензійний договір, за яким Позивач отримав виключну ліцензію на використання творів Ліцензіара . Перелік таких творів вказаний у додатку № 1 до Ліцензійного договору (п.2.1 Ліцензійного договору. Згідно з п.2.2 Ліцензійного договору Позивач отримав від Ліцензіара виключне право на використання вищевказаних творів, в тому числі в мережі інтернет (інтернет-ресурсах). В той же час в період 24.11.2017 року по 11.06.2019 Відповідач-1 від свого імені здійснив розповсюдження Творів, вказаних у додатку №1 до Ліцензійного договору на сайті www.youtube.com без дозволу Позивача, як Ліцензіата , який має виключні права на таке розповсюдження вказаних Творів. Більше того, протиправне розповсюдження Творів (з 44 по 85 пункт Додатку №1 до Договору) відбувалося з використанням логотипу (зареєстрованого знаку для товарів і послуг) Позивача « [INFO] » (мова оригіналу). Відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг № [NUMBER] Позивач є власником знаку « [INFO] » (мова оригіналу). Такими діями Відповідач-1, видаючи Твори за свої власні, порушивнемайнові права Позивача, чим завдав шкоди його діловій репутації. За правилами ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Статтею 94 ЦК України передбачено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Так ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 даної статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, але не виключно: відновлення становища, яке існувало до порушення;відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно до п. 4 постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року(далі- «Постанова») чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до статей 94, 277 ЦК ( 435-15 ) фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Також, згідно з ч.1 ст.424 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання. Згідно з п.2.3 Ліцензійного договору Позивач має виключне право дозволяти використання Творів третім особам та виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання. Порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором (ч.1 ст.431 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Пунктом 27 Постанови передбачено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. ЗУ «Про авторське право і суміжні права» дає визначення ким є власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу. Отже, внаслідок вказаних порушень немайнових прав Позивача,останній має право на відшкодування завданих йому збитків, а саме на отримання від Відповідача-1 компенсації, що визначено п. г) ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» (при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об`єктів суміжних прав, використанні творів і об`єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають правоподавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій). Відповідно до ч.1 ст.52-1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушенні будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, вчиненому з використанням мережі Інтернет, суб`єкт авторського права і (або) суміжних прав (далі - заявник) має право звернутися до власника веб-сайту та (або) веб-сторінки, на якому (якій) розміщена або в інший спосіб використана відповідна електронна (цифрова) інформація, із заявою про припинення порушення. Заява про припинення порушення подається в порядку, передбаченому цією статтею. Захист авторського права застосовується до відносин, пов`язаних з незаконним використанням «аудіовізуальних творів» з боку Відповідача-1. Відповідно до ч.1 ст.432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Також, суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, прозастосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об`єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки, розмір такої компенсації законодавством неврегульований, Позивач оцінює її в 2 500 гривень 00 коп. за кожний твір, який Відповідач-1 незаконно розповсюдив, що разом становить 210 000 (двісті десять тисяч) гривень 00 копійок (2500, 00 х 84 = 210 000,00). Отже, позовні вимоги позивача до відповідача-1 підлягають задоволенню в частині стягнення компенсації за порушення авторських прав у розмірі 210 000,0 грн. (двісті десять тисяч грн. 00 коп. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ГУГЛ» (Відповідач-2) не є власником веб-сайту www.youtube.com, на якому Відповідачем-1 були розміщені аудіовізуальні Твори, а отже в цій частині позовні вимоги Позивача до Відповідача-2 не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача-1 на користь позивача підлягає сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 5 071,0 грн., сплачений судовий збір за заяву про забезпечення позову в розмірі 960,5 грн., який підтверджений квитанціями про сплату, що містяться в матеріалах справи, а всього - в сумі 6 031,5 грн. На підстав викладеного,

Outcome: partial