Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості в розмірі 9960,00 грн. та судових витрат, у розмірі 2270,00 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 03.04.2021 року між ТОВ «Лайм Кепітел» та [PERSON] укладено кредитний договір № ЛЛ-01139860 на суму 3000,00 грн. з оплатою процентів за користування кредитом. Як вказує позивач, відповідно до умов договору, строк дії кредитного договору складає 365 календарних днів. Строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених договором, може бути продовжений до 96 днів включно. Згідно п. 1.4 - 1.4.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 2,0% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту; у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого п.1.4.1 договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту. Представник позивача вказав, що кредитодавець повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, а позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, в визначені кредитним договором строки, а саме станом на 12.11.2021 року заборгованість не погасив, не сплачує нараховані у відповідності до умов договору проценти за користування ним. Також, представник вказав, що з метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про сплату заборгованості. [PERSON] з моменту отримання кредиту по теперішній час не було сплачено жодної суми за кредитним договором, однак пеню за зазначеним кредитним договором станом на 12.11.2021 року не нараховано відповідно до Закону України № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Таким чином, як вказує позивач, заборгованість за кредитним договором № ЛЛ-01139860, від 03.04.2021 року складає: заборгованість по сумі кредиту 3000 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам 6960 грн. 00 коп., з яких 960 грн. 00 коп. нараховано відповідно до п.1.4.1 кредитного договору, а 6000 грн. 00 коп. нараховано відповідно до п.1.4.2 кредитного договору. Представник позивача до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомелний належним чином, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся за останньою відомою адресою, а також шляхом розміщення на сайті «Судова влада» оголошення про виклик до суду (а. с. 38, 40, 41). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 03.04.2021 року між ТОВ «Лайм Кепітел» та [PERSON] укладено кредитний договір № ЛЛ-01139860 на суму 3000,00 грн. з оплатою процентів за користування кредитом (а. с. 15 - 20). Відповідно до умов договору, строк дії кредитного договору складає 365 календарних днів. Строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених договором, може бути продовжений до 96 днів включно. Згідно п. 1.4 - 1.4.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 2,0% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту; у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого п.1.4.1 договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту. У відповідності до підтвердження, від 03.04.2021 року [PERSON] (ІПН - [NUMBER] ) отримав грошові кошти у відповідності до кредитного договору № ЛЛ-01139860, від 03.04.2021 року в сумі 3000,00 грн. (а. с. 23). Згідно розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості за кредитним договором № ЛЛ-01139860, від 03.04.2021 року станом на 12.11.2021 року складає: заборгованість по сумі кредиту 3000 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам 6960 грн. 00 коп., з яких 960 грн. 00 коп. нараховано відповідно до п.1.4.1 кредитного договору, а 6000 грн. 00 коп. нараховано відповідно до п.1.4.2 кредитного договору (а. с. 27). З метою досудового врегулювання спору, ТОВ «Лайм Кепітел» на адресу [PERSON] направлялась вимога щодо погашення заборгованості за кредитним договором № ЛЛ-01139860, від 03.04.2021 року (а. с. 24). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Відповідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 2270,00 грн. (а. с. 28), тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved