Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

02.11.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі по тексту - позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач-1) та та [PERSON] (далі по тексту - відповідач-2) про про стягнення інфляційних витрат, 3% річних за користування грошовими коштами (а.с.1-7). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/9057/21 за позовом ТОВ «Консалт Солюшенс» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення інфляційних витрат, 3% річних за користування грошовими коштами. По справі призначено підготовче судове засідання (а.с.57-58). В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 14 грудня 2015 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №495/4495/15-ц позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість в розмірі 2 489 599,65 гривень. На підставі електронного аукціону № UA-EA-2020-03-05-000053-b за лотом № GL3N216954 переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс». Між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив новому кредитору, а новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів. ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у правовідносинах що були предметом розгляду у справі № 495/4495/15-ц за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В порушення зазначених правових норм відповідачі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року по цивільній справі №495/4495/15-ц, до 22.10.2021 не виконували, заборгованість ПАТ «КБ «НАДРА» своєчасно не погасили, своє грошове зобов`язання, встановлене та підтверджене рішенням суду, перед ПАТ «КБ «НАДРА» прострочили. Отже, заборгованість відповідачів перед позивачем у розмірі 2 489 599,65 грн., що була встановлена рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року. В період з 25.12.2015 року по 22.10.2021 року відповідачі безпідставно користується коштами у розмірі 2 489 599,65 грн, що належали до сплати ПАТ «КБ «НАДРА», а після укладення договору про відступлення права вимоги - позивачу. В силу наведеного, у товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», як у правонаступника ПАТ «КБ «НАДРА», виникло право вимагати від відповідачів сплати інфляційних втрат та 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості. Невиконання відповідачами зобов`язань і зумовило звернення ТОВ «Консалт Солюшенс» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2022 року закрито підготовче провадження по справі № 495/9057/21 за позовом ТОВ «Консалт Солюшенс» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення інфляційних витрат, 3% річних за користування грошовими коштами. Справу призначено до судового розгляду (а.с. 145-146). У судове засідання, представник позивача ТОВ «Консалт Солюшенс» не з`явився, але його представник - Рожко С. подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.171). Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але її представник - адвокат Стрезєв А.І. подав до суду письмові пояснення, відповідно до яких просив у задоволенні позову відмовити та розглянути справу за його відсутністю та відсутністю його довірителя (а.с.172-173). Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 14 грудня 2015 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №495/4495/15-ц позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість в розмірі 2 489 599,65 гривень (а.с.11-13). 27.03.2020 року було проведено електронний аукціон № UA-EA-2020-03-05-000053-b за лотом № GL3N216954 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги за 187 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою та 1 беззаставним кредитним договором. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс» ЄДРПОУ:42251700, що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-03-05-000053-b (а.с.19-20). 24.04.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 125 (а.с.21-24). За змістом пункту 1 даного договору банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. За твердженням представника позивача, ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «КБ «НАДРА» кошти в порядку пункту 4 Договору до моменту набуття чинності Договором у розмірі 8 868 842,93 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 94 від 22.04.2020 року (а.с.28). За змістом пункту 2 Договору Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами, тощо. Представник позивача зазначив, що ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 29 серпня 2019 року (копія - додаток № 5) та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг № 1739 від 10.09.2019 року (а.с.29). За змістом пункту 3 Додатку № 1 до Договору № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги від 24.04.2020 року до Заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до [PERSON] та [PERSON] , за кредитним договором №43/МК/2007-840 від 09.10.2007 роу, договором поруки від 09.10.2007. 13 жовтня 2020 року ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області замінено стягувача його правонаступником на виконання рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року, ухваленому по цивільній справі №495/4495/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме: замінено стягувача з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС" (ЄДРПОУ:42251700, місцезнаходження: 65048, вул. Пушкінська, 36, м. Одеса) (а.с.14-18). ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у правовідносинах що були предметом розгляду у справі № 495/4495/15-ц за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Дані обставини і стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. За змістом частини першої статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником ПАТ «КБ «Надра» в матеріальних правовідносинах, що виникли на підставі договору № GL3N216954 ПВ 188 про відступлення прав вимоги, та рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року, ухваленому по цивільній справі №495/4495/15-ц. Між тим, в порушення зазначених правових норм відповідачі рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року по цивільній справі №495/4495/15-ц, до 22.10.2021 року не виконували, заборгованість ПАТ «КБ «НАДРА» своєчасно не погасили, своє грошове зобов`язання, встановлене та підтверджене рішенням суду, перед ПАТ «КБ «НАДРА» прострочили. Відповідно до частини першої статі 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 кодексу. Так, відповідно до частини п`ятої статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Отже, заборгованість відповідачів перед позивачем у розмірі 2 489 599,65 грн., що була встановлена рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року по цивільній справі №495/4495/15-ц - є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права. Відповідно до статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Як вбачається з тексту рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року по цивільній справі №495/4495/15-ц, зобов`язання відповідачів виражено у гривні. Таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням. За змістом частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу Україн и боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, в період з 25.12.2015 року по 22.10.2021 року відповідачі безпідставно користується коштами у розмірі 2 489 599,65 грн., що належали до сплати ПАТ «КБ «НАДРА», а після укладення договору про відступлення права вимоги позивачу. В силу наведеного, у позивача, як у правонаступника ПАТ «КБ «НАДРА», виникло право вимагати від відповідачів сплати інфляційних втрат та 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості. Будь-яке зобов`язання, що зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням, незалежно від правових підстав його виникнення і в випадку його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону (ст. 625 ЦК України) нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція наведена у рішенні Верховного Суду України по справі № 6-113цс14 від 1 жовтня 2014 року. Разом з вищезазначеною судовою практикою, 16 травня 2018 року Верховним Судом була винесена Постанова по справі № 686/21962/15-ц. В даному рішенні суду зазначається, що позивач в цій справі звернулась до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду. А тому, як вбачається з обставин справи, що зазначені в цій позовній заяві, то застосування до правовідносин між відповідачами та позивачем ст. 625 ЦК України не суперечить законодавству та судовій практиці, оскільки грошове зобов`язання між сторонами було встановлено рішенням суду саме у гривні. Так, як вже зазначалось у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/4495/15-ц позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є ТОВ «Консалт Солюшенс») заборгованість в розмірі 2 489 599,65 гривень. Тобто відповідачі за цим рішенням зобов`язані вчинити на користь позивача певну, а тому ці правовідносини є зобов`язанням. Так, в правовідносинах що склались між позивачем та відповідачами зобов`язання виникло саме на підставі рішення суду - з рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/4495/15-ц. Твердження представника відповідача [PERSON] - адвоката Стрезєва А.І. щодо недоведеності позивачем підстав для стягнення з відповідачів інфляційних збитків, у зв`язку з невиконанням рішення суду повністю спростовуються обставинами, викладеними в позовній заяві та належними, допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ТОВ «Консалт Солюшенс» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення інфляційних витрат, 3% річних за користування грошовими коштами, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved