Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

АТ "КРЕДОБАНК" звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №CL-272047 від 12.03.2020 в розмірі 65747,56 грн, суму сплачено судового збору розміром 2270 грн та витрати на професійну правову допомогу в сумі 6574,75 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.03.2020 між АТ "КРЕДОБАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-272047 відповідно до якого АТ "КРЕДОБАНК" зобов`язалися надати у власність [PERSON] кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а [PERSON] зобов`язалася використовувати кредит на цілі, які вказані у договорі, повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі в строк та на умовах, визначених вказаним кредитним договором. АТ "КРЕДОБАНК" надали [PERSON] кредит у розмірі 51000 грн на строк до 11.03.2025, проте остання своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, а тому виникла заборгованість, яку АТ "КРЕДОБАНК" просить стягнути та судові витрати по справі. Щодо підстав солідарного стягнення, позивач зазначає, що кредитний договір містить відомості про те, що [PERSON] спільно проживає однією сім`єю разом з [PERSON] і якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за таким зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов не подавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду відзив на позовну заяву в якому вказала, що позивач просить суд стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №CL-272047 від 12.03.2020 у розмірі 65747,43 грн., з яких заборгованість за: тілом кредиту 48236,43 грн., відсотками 17511,13 грн. Заявлена позивачем сума відсотків до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документами первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та інше), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці правильними. При цьому, матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 65747,43 грн. Щодо солідарного стягнення заборгованості, зазначила, що її чоловік [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, оскільки своєї згоди на отримання нею кредиту він не надавав. Кредитний договір укладався без його забезпечення, і договір поруки з [PERSON] також не укладався. Забезпеченням за договором кредиту може вважатися лише договір поруки. Крім того, позивач не звертався до неї з вимогою про повернення заборгованості, не отримувала досудової вимоги, як це зазначено в позовній заяві. Визнає суму зобов`язання у розмірі 48236 грн, а тому просила позовні вимоги задовольнити частково та відмовити у частині стягнення заборгованості з [PERSON] , як з неналежного відповідача у справі. АТ "КРЕДОБАНК" надали відповідь на відзив у якому вказали, що не погоджуються з викладеним у відзиві відповідача на позовну заяву, оскільки [PERSON] не надала будь-яких доказів на підтвердження викладених обставин у відзиві. Солідарне стягнення з відповідачів відповідає вимогам чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 12.03.2020 між АТ "КРЕДОБАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-272047 відповідно до якого АТ "КРЕДОБАНК" зобов`язався надати [PERSON] грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а [PERSON] зобов`язалася використати кредит на цілі, які вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Сума кредиту 51000 грн, яку надано на 60 місяців терміном до 11.03.2025. За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 55% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у цьому кредитному договорі, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає із умов цього кредитного договору. Загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 101588,99 грн. Загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 152588,99 грн. Розділ 6 кредитного договору визначає порядок повернення боргу. Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток №1). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 2540 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сум. Банк у випадках, передбачених п.3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п.6.9. кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно п.п.3.3.2., 3.3.3. кредитного договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. За несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Банк має право нарахувати штраф в розмірі 5% від суми кредиту, що становить 2550 грн. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальника на підставі цього кредитного договору, не може перевищувати 50% від суми кредиту. [PERSON] підтвердила факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг та погодилася з його умовами, що підтверджено підписом останньої (а.с.14-19). 12.03.2020 [PERSON] , шляхом підписання Анкети-заяви фізичної особи на отримання готівкового кредиту №CL-272047, беззастережно приєдналася (підтвердила своє беззастережне приєднання) до договору про порядок підписання правочинів (який розміщений із публічною пропозицією банку щодо його укладення на офіційному сайті банку доступ до якого здійснюється через мережу Інтернет за посиланням: https://kredobank.com.ua), яким передбачено можливість використання банком під час укладення договорів про надання банківських послуг вчинення інших правочинів (зокрема, але не виключно, Паспорта споживчого кредиту) аналогів власноручного підпису та печатки банк. Відповідно, зазначений договір про порядок підписання правочинів вважається сторонами належно укладеним між банком та позичальником. Крім того, [PERSON] , що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується копією паспорта серія [NUMBER] від 17.07.2008 (а.с.20-28). Згідно меморіального ордеру №145252289 від 12.03.2020 на рахунок [PERSON] було зараховано кошти у сумі 51000 грн, відповідно до кредитного договору №CL-272047 від 12.03.2020 (а.с.9). Виписка про рух коштів по рахунку [PERSON] у АТ "КРЕДОБАНК" за період від 12.03.2020 по 30.11.2021, свідчить про користування грошовими коштами на рахунку (а.с.10-13). Розрахунок заборгованості проведений АТ "КРЕДОБАНК" станом на 30.11.2021 свідчить, що загальна сума заборгованості за кредитним договором №CL-272047 від 12.03.2020, становить 65747,56 грн, яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 48236,43 грн, за відсотками 17511,13 грн (а.с.7-8). На адресу [PERSON] направлялася досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості через неналежне виконання умов кредитного договору №CL-272047 від 12.03.2020, проте вона залишена без задоволення (а.с.21-25). Відповідно статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України. Пред`являючи позовні вимоги до відповідача [PERSON] , позивач обґрунтував їх укладенням кредитного договору №CL-272047 від 12.03.2020 в інтересах сім`ї. Кредит вважається сімейним, якщо кредитні кошти отримані та витрачаються на спільні потреби сім`ї. Такий випадок чітко врегульований ч.4 ст.65 СК України, де зазначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У правовій позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 07.10.2020 по справі №752/7501/18, зазначено, що тлумачення частини ч.4 ст.65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. За таких обставин згідно з нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя до об`єктів спільної сумісної власності подружжя, є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 по справі №638/18231/15-ц дійшла висновку, що правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом не встановлено та матеріали справи не містять доказів, що кошти отримані відповідачем за кредитним договором №CL-272047 від 12.03.2020, використані в інтересах сім`ї. Таким чином, зваживши у сукупності надані АТ "КРЕДОБАНК" докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, у зв`язку із чим утворилася заборгованість по кредитному договору, а тому позовні вимоги в дані частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, що передбачено кредитним договором №CL-272047 від 12.03.2020. Обставини справи щодо солідарного стягнення з відповідача [PERSON] не знайшли свого підтвердження, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 2270,00 грн, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Щодо витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що позивачем на підтвердження зазначених витрат долучено до позовної заяви копії наступних документів: договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, ордеру від 16.06.2020, довіреності 28.12.2021, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката. Проте, зазначені матеріали не містять відомостей про розмір та\\або порядок обчислення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що в свою чергу не дає суду можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Крім того, договір від 11.02.2019 не містить відомостей, що адвокатські послуги надаються саме у зв`язку із розглядом справи за вказаним позовом. Будь-яких інших доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, матеріали справи не містять, а тому правові підстави для покладення на відповідачів обов`язку відшкодування таких витрат відсутні.

Outcome: partial