Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 червня 2014 року між нею та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб, однак спільне життя не склалось, стосунки погіршились. Сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з викладеним, позивач просить розірвати шлюб укладений між сторонами 18 червня 2014 року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвалу суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 січня 2021 року було витребувано від центрального відділу ДРАЦС Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Мінестерства юстиції (м. Одеса) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . На адресу суду 18.07.2022 року (вх. № 12322) надійшла витребувана судом інформація - повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № витягу 00036028976 (а.с.31-33). В судове засідання [PERSON] не з`явилась, при цьому, 02.06.2022 року (вх. № 9390) звернулась із заявою про слухання справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.30). Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за останнім відомим місцем проживання (а.с.37), на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Заяв від відповідача про розгляд справи за його відсутності, відкладення слухання справи або відзиву до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 липня 2022 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18 червня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 416. Свідоцтво про шлюб видане 18.06.2014 року, серія [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.5). Реєстрація шлюбу також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, згідно якого актовий запис про шлюб № 416 складено 18.06.2014 року, наречений: [PERSON] , наречена: [PERSON] (а.с.32-33). Згідно копії свідоцтва про народження дитини, сторони у справі є батьками: [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.10). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням того, що позивач на примирення не згодна, зазначила, що сім`я розпалася остаточно, сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають окремо, та позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідач відзиву на позов або заяву про визнання позову не надав. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини під час розгляду справи заявлено не було. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] » проте, питання про відновлення дошлюбного прізвища перед судом не ставила. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved