Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до відповідач [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 11.11.2013 року в розмірі 12\~289, 57 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" посилається на те, 11.11.2013 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем який проживав з ним є відповідач, який у встановлений строк від спадщини не відмовився та вважається таким, що прийняв її, та якому 28.09.2021 було направлено лист-претензію про погашення заборгованості за кредитним договором, проте жодних дій ним виконано не було. Враховуючи наведене, те що до складу спадщини входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого, позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати. Представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подавав. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Так, 11.11.2013 між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконані робочу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності з частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. При оформленні кредиту, заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання частини другої пункт 1 статті 30 ЦК України), яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до статтей 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак суд звертає увагу на те, що позивачем надано до Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг «Условия и Правила предоставления банковских услуг», що не містить перекладу на українську мову. Мова країни окупанта не є мовою вітчизняного судочинства Відповідно до статті 9 ЦПК України Цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про судоустрій та статус судів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою. За положеннями статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова. Отже, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Процес доказування\~в суді\~включає,\~серед іншого,\~і подання\~письмових доказів\~або їх\~копій.\~Процедура подання\~й вимоги\~до оформлення\~копій письмових\~доказів регламентується\~процесуальними кодексами\~та підзаконними\~нормативними актами\~з діловодства.\~Так,\~відповідно до частини\~четвертої статті\~95 ЦПК письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом. А на підставі частини п`ятої\~статті 95 ЦПК учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Згідно частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи те,\~що надана\~позивачем Анкета-заява\~із «Условиями\~и Правилами\~предоставления банковских\~услуг» не\~може бути\~прийнята судом\~як належний\~доказ,\~оскільки складена\~на іноземній\~мові,\~а позивачем\~не додано\~її засвідченого\~у встановленому\~порядку перекладу\~українською мовою. Будь-яких інших доказів, що підтверджували б факт укладення кредитного договору між сторонами або ж факт надання повної інформації про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», а також підтверджували згоду, що заява позичальника про надання банківських послуг із запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між [PERSON] та банком кредитний договір, позивачем не надано. Окрім того, судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28.12.2020 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за життя [PERSON] , останній платіж за кредитним договором № б/н від 11.11.2013 здійснювався 11.12.2020 у розмірі 500 грн. Частиною першою та частиною третьою статті 1268, частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України строк. Із матеріалів справи слідує, що позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вважаючи, що останній проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 14.09.2021 АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до частини другої статті 1281 Цивільного кодексу України, надіслало претензію кредитора до Першої тернопільської державної нотаріальної контори за №SAMDN52000118619960 від 27.08.2021, в якій позивач просив включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 12289,57 грн., повідомити Банк чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, надати інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с. 66). При цьому, у відповідь на претензію Банку листом Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 14.09.2021, було повідомлено про необхідність провести оплату та надіслати підтвердження проведення операції оригінал квитанції, після чого буде надіслана інформаційна довідка щодо заведеної спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 67). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №66419220 від 14.09.2021 від імені померлого [INFO] [PERSON] жодних заповітів не посвідчувалось (а.с.125). З листом-претензією кредитора Банк звернувся до відповідача [PERSON] , вважаючи його спадкоємцем, який проживав із спадкодавцем за адресою реєстрації [ADDRESS] на час відкриття спадщини, про сплату заборгованості позичальника у розмірі 12 289,57 грн. (а.с. 36). Із інформації Першої тернопільської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа №723/2021 заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] за претензією кредитора АТ КБ "ПриватБанк" (а.с.121-126). Станом на час розгляду справи до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва на право на спадщину відповідач та інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися. З матеріалів справи слідує та встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 111). Із довідки Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради №426/28-03 від 17.02.2022 вбачається, що згідно наявної інформації та картотеки переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012р. по 31.03.2016р. та за період роботи відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради з 04.04.2016р. по 17.02.2022р., за адресою: [ADDRESS] , станом на 27.12.2020, зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (знятий 20.01.2021 у зв`язку зі смертю) (а.с. 112). Суд доходить висновку, що позивачем не доведена наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 11.11.2013 року між Банком та [PERSON] , як зі спадкоємця останнього. Відповідно до положень статті\~1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані\~задовольнити вимоги\~кредитора повністю,\~але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину.\~Кожен із\~спадкоємців\~\~ зобов`язаний\~\~\~задовольнити\~\~ вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом\~одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.\~ У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно,\~\~ яке\~\~ було\~\~ передане спадкоємцям у натурі. До спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах\~вартості майна, одержаного у спадщину. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, ПАТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості. (подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року справі справа № 336/5443/16 , від 13 березня 2019 року у справі № 360/1568/16-ц). При цьому, обов`язок щодо доказування цього факту лежить на позивачу, про що неодноразово судом роз`яснювалося його представнику в судовому засіданні. Згідно частин першої та другої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною шостою статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення позову АТ КБ "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, у відповідності до статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed