Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Директор КНП «Обласний\~клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької\~обласної ради Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , яка з 1992 року страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, більше 30 разів знаходилась на стаціонарному лікуванні у психіатричних закладах. В клінічній картині галюцинаторно-маячна, афективно-маячна симптоматика, агресія до рідних. Визнана інвалідом II групи. Остання госпіталізація з 20.02.2022 року по 10.03.2022 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Параноїдний синдром». Зі слів доньки ( [PERSON] ) на протязі останніх 10 днів психічний стан пацієнтки суттєво погіршився, стала агресивною до доньки та сусідів, погрожувала доньці набити голову, погрожувала порізати собі вени, висовувала верхню частину тіла з вікна 8 поверху. Була доставлена донькою 13.07.2022 року о 19.00 год. до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. Оглянута черговим лікарем-психіатром приймального відділення, згоди на госпіталізацію не надала, у зв`язку з чим була госпіталізована у примусовому порядку, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих. У відділенні продовжувала поводити себе неадекватно, агресивно, лізла в бійку, кричала, погрожувала порізати собі вени. 14.07.2022 року о 09.00 год. оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, афективно-маячний синдром з агресивними та аутоагресивними тенденціями. Враховуючи реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок тяжкого психічного розладу, та згідно зі ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу та лікар-психіатр доводи заяви підтримали з підстав, викладених в ній, і просили суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечувала. Заінтересована\~особа \~ [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] . Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст.\~14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~психіатричного закладу\~без її\~усвідомленої згоди\~або без\~згоди її\~законного представника,\~якщо її\~обстеження або\~лікування можливі\~лише в\~стаціонарних умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.07.2022 року, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, афективно-маячний синдром з агресивними та аутоагресивними тенденціями. Враховуючи реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок тяжкого психічного розладу, та згідно зі ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved