Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І. Предметом позову є визнання за [PERSON] права власності на недоотриманий у зв`язку зі смертю [PERSON] розмір пенсії з 01.07.2014 року по 31.03.2018 року, а саме: 74365,24 грн., у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2021 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2021 року залучено до участі у цивільній справі № 761/5046/21, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Розмір недоотриманої пенсії померлої [PERSON] за три роки вісім місяців становить 74365,24 грн. 12.12.2018 року позивач отримала від нотаріуса постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У зв`язку із вищевикладеним, вимушена звернутись до суду із даним позовом до суду. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Від представника третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що розмір нарахованої, але не отриманої пенсії виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отримання пенсії. Крім того, зазначив, що розмір пенсії не є сталою величиною, тому позивач не може розраховувати, а суд не може встановлювати її розмір. Позивач в судове засідання не з`явилась, зазначила в позовній заяві про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилась, в письмових пояснення зазначила про розгляд справи у її відсутності. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Оболонським районним у місті Києві ВДРАЦС ГТУЮ у місті Києві 21.04.2018 року. Як встановлено рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18.04.2018 року [PERSON] (померла) є матір`ю [PERSON] (позивач). 12 грудня 2018 року позивач отримала від приватного нотаріуса Орлової О.А. постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 04.10.2019 року по справі № 420/366/19 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності відмовлено у повному обсязі. Постановою Луганського апеляційного суду від 23.03.2020 року апеляційну скаргу позивачки, яка діє через представника [PERSON] , задоволено частково. Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 04.10.2019 року скасоване, ухвалене нове рішення та у задоволенні заявлених вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на недоотриману пенсію відмовлено. При цьому суд другої інстанції прийшов до висновку, що [PERSON] не прийняв спадщину, а так як спадкоємець [PERSON] подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, то місцем відкриття спадщини є м. Київ і належним відповідачем у даній справі є територіальна громада м. Києва в особі відповідних органів. Стаття 16 ЦК України передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Статтями 1217,1218 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. У відповідності до ст. 1261 ЦК України діти померлого надходять до першої черги спадкоємців. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною третьою зазначеної статті визначено, що в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно ч. 1 ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконання заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна та вимоги кредиторів. Заяву про прийняття спадщини [PERSON] було подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Орловій O.A. Відповідно до ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до п.2.26 постанови правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Статтями 10, 81 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ст.ст.5, 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення, а саме призначення, перерахування пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Одним із способі захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення закону викладені в п.2.26. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, ст. 44, 46 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст. 1227 ЦК України, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, а саме визнати за [PERSON] право власності на не отриманий, у зв`язку зі смертю [PERSON] , розмір пенсії за три роки, у порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: partial