Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

29 липня 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. В обґрунтування поданого позову Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» зазначило, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення [NUMBER], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: Інформаційна довідка №240808157 від 18.01.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 772090432224. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» являлося управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] у період від 14.03.2016 року по 03.03.2020 року на підставі Договору про надання послуг з управління житловим будинком з об`єктами соціально- побутового призначення від 14 березня 2016 року укладеного між Співвласниками багатоквартирних будинків за адресою: [ADDRESS] в особі громадянина України [PERSON] та ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія», якого визначено управителем житлових будинків за адресою: [ADDRESS]. В порушення вищезазначеного зобов`язання Відповідач не здійснював оплату наданих послуг. Станом на 21.07.2021 року згідно даних бухгалтерського обліку сума заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою будинку: [ADDRESS] в якому знаходиться нежитлове приміщення № [NUMBER], що належить на праві власності Відповідачу складає: за утримання будинку і прибудинкової території 39802,36 гри. (тридцять дев`ять тисяч вісімсот дві гривні 36 кой.); за послуги по встановленню в`їзних воріт та хвіртки з магнітним ключем на центральному в`їзді 290 грн. (двісті дев`яносто гри. 00 коп.); за послуги охорони 7620,73 грн. (сім тисяч шістсот двадцять гривень 73 коп.). Загальна сума боргу за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою [ADDRESS] , нежитлове приміщення [ADDRESS] складає 47713,09 грн. (сорок сім тисяч сімсот тринадцять гривень 09 коп.). Протягом тривалого часу Відповідач, що є власником нежитлового приміщення № [NUMBER] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] отримував послуги із утримання будинку, але не сплачував за надані послуги. Позивач неодноразово звертався як у письмовому вигляді гак і за допомогою інших засобів зв`язку до Відповідача із вимогами погасити існуючу заборгованість (докази додаються - Додаток 8). Проте, станом на момент подання вказаної заяви, Відповідачем претензії та вимоги Позивача залишені без задоволення. Станом на 21.07.2021 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 47713,09 грн. основного боргу. Враховуючи зазначене вище, позивач просив суд: стягнути з Відповідача - [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] на користь ГОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» 47713,09 грн. (сорок сім тисяч сімсот тринадцять гривень 09 коп.) основного боргу за надані житлово-комунальні послуги щодо нерухомого майна, зокрема нежитлового приміщення [NUMBER], що належить Відповідачу за адресою [ADDRESS] , інфляційних втрат 11260,29 грн. (одинадцять тисяч двісті шістдесят гривень 29 коп.), 3% річних - 4258,88 гри. (чотири тисячі двісті п`ятдесят вісім гривні 17 коп.), пені, нарахованої на період - 2757,81 грн. (дві тисячі сімсот п`ятдесят сім грн. 81 коп.), що разом становить 65990,07 грн. та стягнути з відповідача судовий збір. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.07.2021 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В поданому відзиві відповідач зазначає, що вона є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , проте вона не укладала з ТОВ «ЖЕО ПЕК» будь-яких правочинів, в тому числі і договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком чи про надання житлово-комунальних послуг, а також не уповноважувала на таке укладення правочинів будь-яких осіб. У позовній заяві вказано, що ТОВ «ЖЕО ПЕК» являлося управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] в період з 14.03.2016 по 13.03.2020. За період позивач зазначає про наявність заборгованості у відповідача тому відповідач просив застосувати строк позовної давності. Метод обчислення позивачем заборгованості є необґрунтованим. З огляду на вищевикладене просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В судове засідання 01.08.2022 представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити. Представник відповідача в судове засідання 01.08.2022 з`явилася. Проти позову заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення [NUMBER], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: Інформаційна довідка №240808157 від 18.01.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 772090432224. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» являлося управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] у період від 14.03.2016 року по 03.03.2020 року на підставі Договору про надання послуг з управління житловим будинком з об`єктами соціально- побутового призначення від 14 березня 2016 року укладеного між Співвласниками багатоквартирних будинків за адресою: [ADDRESS] в особі громадянина України [PERSON] та ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія», якого визначено управителем житлових будинків за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.1. Договору Управитель зобов`язується надавати Замовникові послуги з управління житловими будинками (групі будинків) з об`єктами соціально- побутового призначення та об`єктами благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово- комунальних послуг відповідної якості, а Замовник зобов`язується оплачувати надані Управителем послуги. Підпунктом 1.2. Договору визначено Перелік послуг, які надаються Управителем Замовнику, зокрема 1.2.1. Послуги з управління будинками, спорудами та прибудинковими територіями; 1.2.2. Послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; 1.2.4. Забезпечення надання охоронних послуг на території об`єкту. В Додатку №2 до Договору, а саме «Умови надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» в підпункті 2.2. вказано обов`язок Споживача (власника квартири або нежитлового приміщення) оплачувати послуги в установлений Договором строк. Поряд із цим, в підпункті 4.1. Договору зазначено, що Споживач несе відповідальність згідно із законом за: недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені; порушення визначених цим договором зобов`язань. Граничний розмір вартості послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території встановлюється рішеннями Виконавчого комітету Петропавлівсько- Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про затвердження тарифу на вказані послуги» що діяв у відповідний період виникнення заборгованості. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. За ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін/тарифів на жилого-комунальні послуги належить виключно до повноважень органів місцевого самоврядування. Згідно розрахунків наданих позивачем, заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2018 року по 29.01.2021 року становила в загальному розмірі 47713,09 грн., яка складається із заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території 39802,36 гри. (тридцять дев`ять тисяч вісімсот дві гривні 36 кой.); за послуги по встановленню в`їзних воріт та хвіртки з магнітним ключем на центральному в`їзді 290 грн. (двісті дев`яносто гри. 00 коп.); за послуги охорони 7620,73 грн. (сім тисяч шістсот двадцять гривень 73 коп.). Відповідно до ст.. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Доказів того, що послуги не надавались, надвались не в повній мірі, тощо, відповідач суду не надав, не заявив клопотань про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, що відповідач фактично користувався житлово-комунальними послугами, доказів які б спростовували даний факт суду надано не було, а тому на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та договірної пені . Суд, перевіривши наведений позивачем розрахунок заборгованості виявив наявність помилок у даному розрахунку, які виразились у невірному зазначенні періоду з якого у позивача виникло право на нарахування пені. Судом зроблено власний розрахунок з окремим зазначенням по кожному рахунку. Суд, за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи "Ліга" (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ") здійснив власний розрахунок пені у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період з 01.08.2018 по 29.07.2021, за який стягується пеня, 3% річних та інфляційних витрат. Відсоткова ставка:3% річних. Розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів] Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки 01.08.201831.08.2018311 371.8133.50 01.09.201830.09.2018302 509.1836.19 01.10.201831.10.2018313 646.5539.29 31.10.201830.11.2018314 783.92312.19 01.12.201831.12.2018315 921.29315.09 01.01.201931.01.2019316 767.66317.24 01.02.201928.02.2019287 614.03317.52 01.03.201931.03.2019318 460.40321.56 01.04.201930.04.2019309 306.77322.95 01.05.201931.05.20193110 153.14325.87 01.06.201930.06.20193010 999.51327.12 01.07.201931.07.20193111 845.88330.18 01.08.201931.08.20193112 692.25332.34 01.09.201930.09.20193013 538.62333.38 01.10.201931.10.20193114 384.99336.65 01.11.201930.11.20193015 231.36337.56 01.12.201931.12.20193116 072.73340.95 01.01.202031.01.20203116 924.10343.00 01.02.202029.02.20202917 770.47342.24 01.03.202029.07.202151617 770.473752.44 Всього: 1095 1 227.27 Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01.08.2018 року по 29.07.2021 року складає 1 227.27 грн. Розрахунок пені , розраховується за формулою: [Пеня] = [Сума боргу] 2 [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів [Кількість днів] Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня 01.08.201831.08.2018311 371.8117.53540.78 01.09.201806.09.201862 509.1817.53514.44 07.09.201830.09.2018242 509.18183659.40 01.10.201831.10.2018313 646.551836111.49 01.11.201830.11.2018304 783.921836141.55 01.12.201831.12.2018315 921.291836181.05 01.01.201931.01.2019316 767.661836206.92 01.02.201928.02.2019287 614.031836210.27 01.03.201931.03.2019318 460.401836258.68 01.04.201925.04.2019259 306.771836229.48 26.04.201930.04.201959 306.7717.53544.62 01.05.201931.05.20193110 153.1417.535301.81 01.06.201930.06.20193010 999.5117.535316.42 01.07.201918.07.20191811 845.8817.535204.46 19.07.201931.07.20191311 845.881734143.45 01.08.201931.08.20193112 692.251734366.51 01.09.201905.09.2019513 538.62173463.06 06.09.201930.09.20192513 538.6216.533306.01 01.10.201924.10.20192414 384.9916.533312.13 25.10.201931.10.2019714 384.9915.53185.52 01.11.201930.11.20193015 231.3615.531388.09 01.12.201912.12.20191216 072.7315.531163.81 13.12.201931.12.20191916 072.7313.527225.90 01.01.202030.01.20203016 924.1013.527374.55 31.01.202031.01.2020116 924.10112210.17 01.02.202029.02.20202917 770.471122309.77 01.03.202012.03.20201217 770.471122128.18 13.03.202023.04.20204217 770.471020407.85 24.04.202011.06.20204917 770.47816380.66 12.06.202004.03.202126617 770.476121 554.06 05.03.202115.04.20214217 770.476.513265.83 16.04.202122.07.20219817 770.477.515715.69 23.07.202129.07.2021717 770.4781654.53 Всього: 8 577.14 Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 8 577.14 грн. Враховуючи, що суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених позовних вимог, останній не може задовольнити вимогу про стягнення пені в розмірі 8577,14 грн., тому вважає за доцільно стягнути 2757,81 грн. Розрахунок інфляційних втрат за період з 01.08.2018 року по 29.07.2021 року розраховується за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Інфляційне збільшення за період з 01.08.2018 року по 29.07.2021 року становить 2 112,72 грн. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Відповідно до частини 7 статті 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. В розрізі даного спору зобов`язання відповідача оплатити надані житлово-комунальні послуги урегульовано договірним зобов`язанням на підставі узгоджених договором дій постачальника і споживача послуг. Cтосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності до позовних вимог, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України). Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. За змістом норми частини 1 статті 261 ЦК України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 у справі № 6-152цс14). Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 у справі № 6-75цс15, формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не лише з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Згідно з частин 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. У поданій заяві відповідач зазначає, що заборгованість, яка утворилася до 01.08.2022 року не підлягає стягненню, оскільки строк позовної давності сплив. Суд зазначає, що виходячі зі змісту ст.256. 257,261 Цивільного кодексу, перебіг позовної давності тривалістю у три роки задля захисту свого порушеного права, почався для позивача 29.07.2018 року та становив до 29.07.2021 року, тобто заборгованість до 01.08.2018 не підлягає стягненню, оскільки пройшов трирічний строк позовної давності. З огляду на викладене, суд вбачає підстави для задоволення позову частково, оскільки відповідач фактично користувався житлово-комунальними послугами, доказів які б спростовували даний факт суду надано не було, а тому на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та договірної пені у загальному розмірі 23868,27 грн. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 821,05 грн. відповідно до пропорційно задоволених позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial