Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

У серпні 2021 року\~ [PERSON] звернулась в суд з позовом до\~ [PERSON] про розділ майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що 28 жовтня 1989 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час перебування у шлюбі вони разом з відповідачем придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку було оформлене за відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 02 березня 2001 року. Просила суд суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав заявлені стороною позивача вимоги, просив позов задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що\~ [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1989 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким поділити спільне майно, а саме: - визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . - визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідач у судовому засіданні заявлені позивачем вимоги визнав. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 70 СК України визначено, що в разі поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності відповідачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 02 березня 2001 року. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] придбав квартиру, перебуваючи у зареєстрованому шлюбу з [PERSON] , а тому зазначене нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, квартира [ADDRESS] , підлягає поділу між [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з\~відповідача на користь позивача\~підлягає судовий збір у розмірі\~6610 гривень.

Outcome: approved