Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Глуховецької селищної\~ради Хмільницького\~району Вінницької\~області, в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, та встановити факт,\~що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно була її матір`ю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке вона бажає прийняти. Позивач є єдиною спадкоємицею майна матері за законом першої черги. У встановлений законодавством строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що на той час займалася вихованням дітей. Крім того, в неї відсутні документи, що підтверджують родинні відносини з померлою матір`ю. Враховуючи наведені вище обставини, позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а також факт родинних відносин в судовому порядку. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати у їхню відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу слухати у його відсутності. За таких обставин та у зв`язку з визнанням відповідачами позову, суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі доказами. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.4), яка на день смерті проживала та була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Через розбіжності в написанні прізвища матері позивача у свідоцтві про її смерть та у свідоцтві про народження позивача, остання не може довести того факту, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була її матір`ю. Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Досліджені докази дають суду підстави вважати, що померла [PERSON] та [PERSON] є однією і тією самою особою, та була матір`ю позивача. Позивач є єдиним спадкоємцем майна матері за законом першої черги, однак у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому суд вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме терміном один місяць після набрання рішенням законної сили. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного вище, а також зважаючи на те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved