Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

31 березня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 18920 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 27 квітня 2019 року [PERSON] за договором позики взяла у нього у борг 4300 гривень на строк до 28.04.2019 року, із зобов`язанням у випадку затримки повернення суми позики сплачувати 10% від суми боргу за кожен місяць затримки. Договір позики у вигляді розписки між ними був укладений у простій письмовій формі в одному примірнику, його текст виконаний відповідачкою власноручно. Свої зобов`язання за договорами позики [PERSON] виконала частково, сплатила позивачу лише за перший місяць затримки повернення суми позики 430 грн. На вимоги щодо повернення боргу відповідачка відповідала, що гроші поверне по мірі можливості, не вказуючи конкретних термінів. За таких обставин позивач був змушений звернутись до суду з цим позовом. Суми боргу становлять 4300 гривень. Передбачена плата за затримку повернення суми позики згідно умов договору позики становить 10% від суми боргу, що дорівнює 430 грн за кожен місяць, а з 28 травня 2019 року по 28 березня 2022 року, 34 місяця по 430 гривень дорівнює 14620 гривень. Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь 4300 грн. суми боргу та 14620 грн. відсотків за затримку повернення суми позики, а всього 18920 грн. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. \~ \~ \~ \~14.06.2022 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» /адреса місця реєстрації відповідача/. Заперечень щодо розгляду справи у його відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подала. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.04.2019 року [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 4300 грн. Вказану суму зобов`язувалась повернути до 28.04.2019 року. У разі затримки повернення боргу зобов`язувалась сплачувати 10 % від суми позики за кожен місяць затримки, що підтверджується копією договору позики грошей від 27.04.2019 року. /а.с.4/. Факт отримання відповідачкою [PERSON] грошових коштів у розмірі 4300 грн. підтверджується оригіналом розписки про отримання позики, що міститься в матеріалах справи. /а.с.27/. Статтею 1046\~ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики, як визначено в ст. 1047 ЦК України, укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України в постанові від 18.09.2013 у справі №6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. При цьому, відповідно до\~ ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтями 526, 527, 530\~ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1 ст. 631 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16\~ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] є позичальником, який не виконує належним чином свої зобов`язання за договором позики щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми боргу позикодавцю [PERSON] , що є підставою для примусового стягнення суми боргу у розмірі 4300 грн. за договором позики від 27.04.2019 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Таким чином, у кредитодавця/позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти та пеню після закінчення строку його дії, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Із змісту укладеного між сторонами договору позики від 27.04.2019 року встановлено, що сторонами визначено, що відповідач зобов`язується сплачувати 10 % від суми боргу за кожен місяць затримки повернення позики. \~ \~ \~ \~ Оскільки договором позики передбачена плата за затримку повернення суми позики 4300 грн. у розмірі 10 % від суми позики, що дорівнює 430 грн за кожен місяць затримки, з відповідача слід стягнути 14620 гривень за 34 місяці затримки з 28 травня 2019 року по 28 березня 2022 року в рахунок відсотків за користування позикою. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] є позичальником, яка не виконує належним чином свої зобов`язання за договорами позики щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми боргу позикодавцю [PERSON] , що є підставою для примусового стягнення суми заборгованості за договором позики від 27.04.2019 року в розмірі 18920 грн., з яких 4300 грн - сума боргу 14620 грн відсотки згідно умов договору за затримку повернення суми позики. Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,4 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved