Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

01 червня 2022 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Після виконання вимог п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, ухвалою від 15 червня 2022 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28 червня 2022 року було закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. Позов обґрунтований тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 20 червня 2017 року у Богородчанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 52. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивачка зазначає, що у сім`ї є дочка [PERSON] , [INFO] , яка народжена до реєстрації шлюбу з відповідачем, однак не являється його дочкою, але зі згоди відповідача у свідоцтві про народження дочки він записаний батьком дитини. Сімейне життя не склалось через непорозуміння та сварки, які почали виникати між ними на побутовому ґрунті. [PERSON] працює вахтовим методом у Полтавському НГДУ. В періоди, коли відповідач перебуває вдома, він вчиняє у сім`ї психологічне насильство та поводить себе агресивно щодо неї. До того ж відповідач перестав дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вказала, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Позивачка вказує, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, тому просить такий розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, у поданій заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач у судове засідання призначене на 05 липня 2022 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В судове засідання призначене на 20 липня 2022 року відповідач [PERSON] повторно не з`явився. 11 липня 2022 року відповідач подав до канцелярії суду письмову заяву, в якій клопотав про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відрядженні. Водночас, доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надав. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не з`явився у судове засідання повторно без поважних причин та відсутні передбачені ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення розгляду справи. Виходячи з наведеного, суд визнав за можливе провести розгляд за відсутності відповідача, що узгоджується з положеннями ч.4 ст. 223 КПК України. З огляду на встановлення одночасного існування умов передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 червня 2017 року у Богородчанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 52 (а.с.4). Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність. При чому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. З огляду на взаємини, які склались та існують між позивачкою і відповідачем, враховуючи те, що шлюб існує формально, позивачка не бажає збереження шлюбу, стверджує, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити її інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивачки слід стягнути 992 грн. 40 коп. сплаченого нею судового збору та 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved