Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачкою, який зареєстровано 29.11.2014 року в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №566. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ними, як подружжям відсутні спільні інтереси, вони мають діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, зникло взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС. Тому, позивач просить суд розірвати їх з відповідачем шлюб. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 05.07.2022 року відрито спрощене провадження у справі, судове засідання призначено на 20.07.2021 року. До судового засідання сторони надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача позов підтримує, відповідач проти позову заперечує частково в частині стягнення з неї судових витрат. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Шлюб між сторонами по справі зареєстрований 29.11.2014 року в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №566, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час подружжя не підтримує шлюбних відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні. Не дійшли згоди про розірвання шлюбу в органах РАЦС IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, відсутнє взаєморозуміння. Сім`я розпалася та існує формально. Сторони разом не проживають. Не дійшли згоди про розірвання шлюбу в органах РАЦС. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із частиною другої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Частиною третьою 3 статті 115 СК України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача судові витрати, зокрема на правову допомогу в сумі 4500 грн. Однак, суд вважає, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки є неспівмірною із складністю справи, а кількість і вартість зазначених у розрахунку судових засідань є необґрунтованою, оскільки склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги входить до предмета доказування по справі. Тобто, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Outcome: partial