Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

30 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 02 червня 2016 року у Шосткинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №89. Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати подання позову до суду. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина на даний час та в подальшому залишається проживати з матір`ю, яка його матеріально забезпечує. Відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча є працездатним, аліменти нікому не платить. 01 квітня 2022 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 01 квітня 2022 року разом із позовною заявою та додатками до неї було вручено відповідачу в приміщенні суду 22 липня 2022 року. (а.с. 28) 22 липня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання дитини. (а.с.30) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 02 червня 2016 року Шосткинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 02 червня 2016 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис №89, і прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . (а.с.7) Як вбачається із Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 07 грудня 2016 року Дзержинським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] , народився [INFO] , про що 07.12.2016 складено відповідний актовий запис №786, і його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.8) Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не мають взаємних почуттів, не ведуть спільне господарство. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач заперечення проти позову не надав. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме як інтересам позивача, так і інтересам відповідача, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позов визнав, і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід припинити шляхом його розірвання. Крім того, судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обов`язку утримання спільного з позивачем, сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, щомісяця, та до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із квитанції №36399251 від 30.12.2021, вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок. (а.с.1) З врахуванням вищезазначеного, за позовну вимогу про розірвання шлюбу з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок та стягнути з відповідача на користь держави\~ судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved