Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвоката Сизонова І.Ю. звернулася до суду з позовом про захист трудових прав викривача корупції шляхом визнання частково не чинним наказу, відповідно до якого просить суд визнати незаконним та скасувати пункти 2.1., 3 та 7 наказу № Э30.0.0/1-7143539 члена Правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Лебединця І.А. «Про забезпечення умов праці працівників Напрямку стягнення проблемної заборгованості ГО» від 06.08.2021 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що позивач з 15.08.2002 року працює в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а починаючи з 02.04.2012 року працює на посаді керівника Напрямку "Credit collection" ГО в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що займається стягненням на користь банку кредиторської заборгованості. З червня 2019 року по даний час позивач також є головою комітету Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Починаючи з 2019 року позивач неодноразово звертався до органів, уповноважених на боротьбу з корупцією, із заявами про корупційні правопорушення службових осіб АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а значить є викривачем корупції в розумінні ч. 17 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції". У зв`язку зі своєю антикорупційною та профспілковою діяльністю позивач неодноразово піддавався утискам з боку керівництва банку, зокрема незаконно відсторонювався від роботи та незаконно притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді догани, що встановлено рішеннями Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, які залишені без змін апеляційною інстанцією. 06 серпня 2021 року Член Правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та лінійний керівник Напрямку "Credit collection" ГО Лебединець І.А. видав наказ № Э.30.0.0.0/1-7143539 «Про забезпечення належних умов праці працівників Напрямку стягнення проблемної заборгованості ГО», згідно з п. 7 якого позивач є відповідальним за його виконання. Згідно з п. 2.1 наказу Напрямку "Credit collection" ГО та всім підрозділам і працівникам, що входять до нього, зобов`язано надати або забезпечити доступ до всіх програмних комплексів, внутрішніх систем та зовнішніх систем, які використовуються Напрямком «Credit Collection» ГО для працівників Напрямку стягнення проблемної заборгованості, а також зобов`язанозабезпечити безперебійну роботу відповідних програмних комплексів та систем протягом часу роботи таких працівників (п. 3 оскаржуваного Наказу). Позивач зазначає, що оскаржувані пункти наказу є такими, що суперечать Конституції України, законам та порушують його трудові права, оскільки він є викривачем корупції, натомість оскаржуваний наказ є актом негативного впливу, яким змінено умови праці, що заборонено ст. 53-4 Закону України "Про запобігання корупції". На думку позивача, спірний наказ має на меті штучно створити умови для притягнення його дисциплінарної відповідальності шляхом видання розпорядження, яке він не може виконати з об`єктивних причин. Оскільки оскаржуваний\~наказ є\~таким,\~що його\~неможливо виконати,\~а тому\~позивач вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині п.п. 2.1, 3, 7. На адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю, зазначаючи, що дійсно 06 серпня 2021 року було прийнято наказ № Э.30.0.0.0/1-7143539 «Про забезпечення належних умов праці працівників Напрямку стягнення проблемної заборгованості ГО». Окрім того, представник зазначає, що оскаржуваний наказ прийнятий в межах повноважень, передбачених Статутом Банку та на виконання мети діяльності банку, визначеної Статутом Банку. Крім того, оскарження наказу не є належним способом захисту трудових прав працівника, оскільки прийняття такого рішення (наказу) є виключною компетенцією банку та є складовою права на управління діяльністю підприємством, а тому оскаржуваний наказ не підлягає оскарженню в рамках судового розгляду. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, надавши заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснивши, що предмет позовних вимог знаходиться у виключній компетенції підприємства та відноситься до його внутрішньої діяльності, підтримавши обгрунтування заперечення позовних вимог у поданому до суду відзиві. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач з 05.10.2003 року уклав трудовий договір з АТ «ПРИВАТБАНК» і працює в цьому товаристві по даний час, а з 02.04.2012 року останній працює на посаді керівника Напрямку "Credit collection" ГО в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що займається стягненням на користь банку кредиторської заборгованості. Згідно з посадовою інструкцією керівника Напрямку "Credit collection" ГО, зокрема, п. 2 розд. 1 інструкції, позивач, як керівник Напрямку "Credit collection" ГО, лінійно підпорядковується Члену Правління банку з питань управління ризиками. Розділом 2 вказаної Інструкції передбачено посадові обов`язки, функції та завдання керівника Напрямку "Credit collection" ГО. 06 серпня 2021 року Членом Правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та лінійний керівник Напрямку "Credit collection" ГО Лебединцем І.А. видано наказ № Э.30.0.0.0/1-7143539 «Про забезпечення належних умов праці працівників Напрямку стягнення проблемної заборгованості ГО», згідно з п. 7 якого позивач як керівник Напрямку "Credit collection" ГО є відповідальним за його виконання. Згідно з п. 2 наказу напрямок "Credit collection" ГО (та всі підрозділи, що входять до Напрямку "Credit collection" ГО) та працівників напрямку "Credit collection" ГО (та працівників всіх підрозділів, які входять до напрямку "Credit collection" ГО), починаючи з дати затвердження цього наказу, підрозділам/працівникам/посадам/посадовим підгрупам, які вказані в п.1.3 та 1.4 цього наказу (та у Додатку 1 до цього наказу), зобов`язано надати або забезпечити доступ до всіх програмних комплексів, внутрішніх систем та зовнішніх систем, які використовуються Напрямком «Credit Collection» ГО для працівників Напрямку стягнення проблемної заборгованості ГО (п. 2.1 оскаржуваного Наказу), а також працівників напрямку "Credit collection" ГО (та працівників всіх підрозділів, які входять до напрямку "Credit collection" ГО), відповідальних за роботу програмних комплексів та систем, зобов`язанозабезпечити безперебійну роботу відповідних програмних комплексів та систем протягом робочого часу таких працівників (п. 3 оскаржуваного Наказу). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Відповідно до статті 43\~Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно із частиною першою статті 3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В той же час, як передбачено ч. 1 ст. 6 ГК України одним з принципів господарювання в Україні є заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини. Разом з цим, ч.1 ст.\~19\~ГК України визначено, що суб`єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству. Згідно з ч. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. А ч. 2 ст.\~65\~ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства. При цьому саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України. Так, судом встановлено, що позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, посилався на порушення своїх трудових прав як викривача корупції виданням адміністрацією Правління банку оскаржуваного наказу, окремі пункти якого зобов`язують його як керівника Напрямку "Credit collection" ГО до вчинення певних дій, які, на його думку, суперечать вимогам законодавства. Оскаржуваним наказом передбачено взаємодію між працівниками Напрямку "Credit collection" ГО та працівниками Напрямку стягнення проблемної заборгованості ГО шляхом, зокрема, забезпечення доступу останніх до всіх програмних комплексів та систем протягом усього їх робочого часу та забезпечення безперебійної роботи відповідних програмних комплексів та систем. З наведеного слідує, що оскаржуваний наказ члена Правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] стосується саме діяльності банку, адже вирішує питання взаємодії між працівниками Напрямку "Credit collection" ГО та працівниками Напрямку стягнення проблемної заборгованості ГО з метою забезпечення належними умовами праці працівників Напрямку стягнення проблемної заборгованості ГО, а не прав чи обов`язків керівника Напрямку "Credit collection" ГО, який у силу посади є відповідальним за виконання наказу та зобов`язаним виконувати рішення члена Правління банку. При цьому спірні відносини, що стосуються виконання рішення члена Правління акціонерного товариства керівником відповідного відділу, не є предметом регулювання норм трудового права. Ці відносини належать до сфери регулювання корпоративного права. Позивачем також не доведено, що член правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Лебединець І.А., затверджуючи оскаржуваний наказ, діяв не в межах своєї компетенції чи всупереч статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та вимогам КЗпПУ. Розгляд такого спору судом буде втручанням у господарську діяльність акціонерного товариства, що є неприпустимим, оскільки суд не може втручатися у внутрішні питання діяльності товариства, що виникають усередині товариства між його органами у процесі управління, які вирішуються виключно рішеннями його відповідних органів. Таким чином, заявлені позовні вимоги про визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу з підстав, зазначених у позові, є необгрунтованими і недоведеними, оскільки вирішення питання щодо видачі оскаржуваного наказу відносяться до виключної компетенції власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємства, що узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного суду від 30 червня 2020 року у справі 317/2777/17, на який, зокрема, посилався і представник відповідача у відзиві на позов, та який в порядку ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України враховується судом під час вирішення спору. Окрім того, позивач посилався на порушення його трудових прав саме як на викривача корупції, однак останнім в судовому засіданні не доведено, які саме його трудові права як викривача корупції порушено прийняттям оскаржуваного наказу та в чому це полягає в розумінні ст. 53-4 Закону України "Про запобігання корупції", оскільки покладення на нього обов`язків, визначених в оскаржуваному наказі, не свідчать про зміну істотних умов його праці. З огляду на викладене, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до обгрунтованого висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати, на підставі ст. 141 ЦПК України, розподілу між сторонами не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed