Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

У листопаді 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення повноліття дітей. В обґрунтування позову вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 04 листопада 2016 року, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання відповідач не мав постійного місця роботи, працював не офіційно, гроші на утримання дітей позивач вимушено просила у відповідача, який поставив її та дітей в тяжке матеріальне становище. Позивач бажає, щоб аліменти на дітей стягувались відповідно до виконавчого листа, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. 24.12.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме згоден на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно. В обґрунтування зазначив, що окрім двох спільних з позивачкою дітей, в нього знаходиться на утриманні син [PERSON] , [INFO] , на користь якого він сплачує аліменти . також на його утриманні знаходиться непрацездатна матір [PERSON] , [INFO] , тому сплата аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку є неможливим. Позивач надала заяву про проведення судового розгляду у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Крім того, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 04 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2323. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3834, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №231. Позивач бажає, щоб аліменти на дітей стягувались відповідно до виконавчого листа, у зв`язку з чим, вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідач в своєму відзиві на позовну заяву просить задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання спільних малолітніх дітей у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з тим, що на його утримані перебувають непрацездатна (пенсіонерку) матір та син, на користь якого відповідач сплачує аліменти. Доказів на підтвердження даного факту відповідач до матеріалів відзиву не долучив. Згідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1ст. 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, є гарантією її прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Згідно ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний та може надавати щомісячне утримання на свої малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 листопада 2021 року та до досягнення повноліття дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved