Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] . Вказаний позов мотивований тим, що 06.02.2010 між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.06.2012 шлюб з відповідачем розірвано. [PERSON] не бачиться та не спілкується з сином, не бере участь у його вихованні, матеріально не допомагає дитині, його станом здоров`я не цікавиться. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.02.2015 визначена участь [PERSON] у вихованні сина. Разом з тим, відповідач зазначене рішення суду не виконує. Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24.01.2018 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задоволено. 24.07.2019 [PERSON] подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24.01.2018. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2019 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено; скасовано заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2018 в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2020 цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав передано на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.07.2020 прийнято до розгляду справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, та призначено підготовче судове засідання. 17.08.2020 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки він регулярно сплачує аліменти на утримання сина, бажає брати участь у його вихованні, проте, позивачка створює йому у цьому перешкоди. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.04.2021 по вищевказаній цивільній справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судове засідання з`явився, заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Служби у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації - Касянчук М.В., позовні вимоги підтримала, оскільки 08.12.2021 комісія з питань захисту прав дитини Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду наступні показання: [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та її новим чоловіком, перед судом дізнався, що [PERSON] є його біологічним батьком, проте, останній з ним не спілкується. [PERSON] своїм батьком вважає вітчима, підтримує матір [PERSON] та також хоче, щоб біологічного батька [PERSON] позбавили батьківських прав. Суд, заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 30.08.2017 Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2011. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2012 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.01.2016 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04.10.2017 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11.01.2016 скасовано та постановлено нове, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовлено. Позивач зазначає, що відповідач аліменти на утримання сина не сплачує. Разом з тим, як вбачається з довідки Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 26.07.2019 №05-545 [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] аліменти за період з 01.01.2015 по 30.06.2019 у розмірі 57703,73 грн. Відповідно до довідки з Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 26 Шевченківського району м. Києва від 22.02.2016 № 6 [PERSON] прийнятий до закладу у 2013 році. Батько не відвідує дитину, не приводить та не забирає його з дошкільного закладу, не бере участі у батьківських зборах та інших заходах. З довідки лікаря-педіатра від 24.01.2015 вбачається, що дитину на прийоми до лікаря приводить мати - [PERSON] . З довідки від 05.04.2016 вбачається, що [PERSON] проходить службу в поліції на посаді старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві. Згідно характеристики з місця роботи [PERSON] зарекомендувала себе позитивно, юридично грамотна, сумлінний та дисциплінований працівник. Відповідно до характеристики з місця проживання від 20.01.2016 № 9 [PERSON] проживає в смт. Велика Димерка. За час проживання зарекомендувала себе позитивно. Працює в правоохоронних органах м. Києва, одна виховує сина. З акту обстеження житлових умов від 20.01.2016, складеного депутатом Великодимерської селищної ради, вбачається, що неповнолітній [PERSON] має окрему кімнату, а також всі необхідні матеріально-побутові речі для нормального проживання та виховання. Відповідно до акту обстеження житлового-побутових умов проживання дитини від 04.12.2017, наданого Службою у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, для дитини створені належні умови для проживання, розвитку, відпочинку, навчання. З висновку органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 03.01.2018 № 101-40/03 вбачається, що орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Тотожного висновку від 08.12.2021 №101-9342/02 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , дійшла комісія з питань захисту прав дитини Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, у якому зазначила, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров`я. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 №3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд наголошує, що виконання батьківських обов`язків не обмежується лише матеріальним забезпеченням дитини, важливим фактором є спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, виявлення інтересу до її внутрішнього світу, створення умов для отримання нею освіти. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав, відтак позов підлягає задоволенню. На виконання приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved