Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 17.11.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., зареєстрований в реєстрі за № 4407 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Преміум-актив» суми боргу в розмірі 84213,32 грн., а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, копію виконавчого напису, копію рахунку вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, копію заявки-договору на отримання кредиту, позивач дізнався про вчинення вказаного виконавчого напису. Вважає, що підстав для вчинення вказаного виконавчого напису не було, виходячи з наступного. Як вбачається, державний виконавець відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого напису №4407 від 17.11.2021 про стягнення на користь ТОВ «фінансова компанія «Преміум-Акти» заборгованості у розмірі 84213,32 грн. з боржника [PERSON] , вчинений Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., крім того, мінімальні витрати виконавчого провадження та виконавчий збір. Однак, вказані факти та обставини виконавчого напису не відповідають дійсності. Позивач не отримував позики на підставі нотаріально посвідчених кредитних договорів. Не отримував від стягувача письмових вимог про усунення порушення виконання зобов`язання, не погоджував їх. Строк давності для стягнення минув. Вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, т.я. він не містить доказів, які підтверджують укладення нотаріально посвідченого кредитного договору, відсутнє підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем. А розрахунок боргу, здійсненний стягувачем щодо наявності грошового зобов`язання боржника за позикою, процентах річних та комісії, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог стягувача до боржника. 03.05.2022 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких булло здійснено виконавчий напис №4407 від 17.11.2021 та відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового збору. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 24.05.2022 представником відповідача надано відзив на позовну заяву. В якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. В обґрунтування своїє позиції зазначив, що 09.02.2018 між [PERSON] та АТ «АКБ «Конкорд» було укладено кредитний договір №20.09.000061 відповідно до якого останнім було отримано кредитні кошти у сумі 20204,00 грн. на строк 24 місяці. Згідно умов кредитного договору позивач уклав кредитний договір під 82% річних та повинен був погашати кредитну заборгованість, щомісячно починаючи з 09.03.2018 по 10.02.2020 згідно графіку. Проте зобов`язання належним чином не виконав. 23.12.2020 АТ «АКБ «Конкорд» уклало Договір про надання фінансових послуг факторингу №23/12-1 відповідно до якого ТОВ «ФК «Преміум-актив» отримало право вимоги за кредитним договором «20.09.000061 від 09.02.2018 на суму 82713,32 грн., що складається із заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) 20204,00 грн, заборгованості по відсоткам 62\~509,32 грн, заборгованості по комісії 0,00 грн, 22252,31 заборгованості по відсоткам. Після отримання права вимоги ТОВ «ФК «Преміум Актив» додаткових нарахувань не здійснювало. Згода боржника не зміну кредитора не вимагається. 25.03.2021 ТОВ «ФК «Преміум Актив», як новий кредитор направило на адресу зазначену позивачем у кредитному договорі повідомлення вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, яка було вручена позивачу 26.03.2021. Крім того, позивачу було запропоновано реструктуризацію боргу, шляхом списання майже 50% боргу. За умовами реструктуризації було запропоновано сплатити 40\~408,00 грн. одним платежем або розбити цю суму на декілька платежів. Проте позивач відмовився від запропонованих умов. Крім того, зазначає, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 26.11.2014, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів та зобов`язаннями. З оскаржуваного виконавчого напису вбачається безспірність заборгованості, оскільки позивач не здійснив жодного погашення кредитної заборгованості. Крім того, представник відповідача просив розглянути справу без його участі, за наявними матеріалами справи. 30.06.2022 представником позивача надано відповідь на відзив, в якому зазначила, що відзив є необґрунтованим, не доведеним належними та допустимими доказами, які підтверджують безспірність заборгованості. Відсутні докази отримання вимоги позивачем від відповідача. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують. , не заперечують проти заочного розгляду справи. У судове засідання представник відповідача не з`явився, у відзові на позов зазначив про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання треті особи не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Враховуючи заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проводиться без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. ст.\~13,\~76,\~80,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що 09.02.2018 між [PERSON] та АТ «АКБ «Конкорд» було укладено кредитний договір №20.09.000061 відповідно до якого останнім було отримано кредитні кошти у сумі 20204,00 грн. на строк 24 місяці. Згідно умов кредитного договору позивач уклав кредитний договір під 82% річних та повинен був погашати кредитну заборгованість, щомісячно починаючи з 09.03.2018 по 10.02.2020 згідно графіку 17.11.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 4407 про стягнення суми боргу в розмірі 82\~713,32 грн., що складається з: заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) - 20204,00 грн.; заборгованості по відсоткам 62509,32 грн. з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум- Актив», правонаступника на підставі договору №23/12-1 від 23.12.2020 про відступлення прав вимоги Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд». Крім того, стягнуто витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса у розмірі 1\~500,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 84213,32 грн. 23.12.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторією Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67987099 з виконання виконавчого напису № 4407 від 17.11.2021, про стягнення суми боргу в розмірі 82713,32 грн., боржник: [PERSON] , стягував Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум-Актив». Відповідно до\~ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Просудову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні»№2 від 31.01.1992\~при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідно до положень ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус. Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою КМУ\~№ 662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження №44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17 (провадження №61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Укладений між АТ «АКБ «Конкорд» та [PERSON] від 09.02.2018 року №№20.09.000061, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, враховуючи, що нотаріус Кобельницький С.І. при вчиненні виконавчого напису діяв в порушення норм ч. 2\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, підчас видачі оскаржуваного виконавчого напису нотаріус керувався визнаним не чинним законодавством, що в свою чергу є підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказане дає підстави для задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.05.2022 відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового збору. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі частина перша статті 82 ЦПК), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору при ухвалені судового рішення. На підставі наведеного, згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати, по оплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved