Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

у квітні 2021 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.07.2015 р. по 01.02.2020 р. у розмірі : основного боргу -17108,47 грн., інфляційні нарахування у розмірі - 3314,85 грн.; 3% річних у розмірі -1182,99 грн., а загалом просить стягнути 21606 грн. 31 коп. та витрати понесені ним по сплаті судового збору 2270 грн. В ході розгляду справи позивач 26.01.2022 року подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій вказує, що у зв`язку із сплатою відповідачем основного боргу, він зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідачаінфляційні нарахування у розмірі - 3314,85 грн.; 3% річних у розмірі -1182,99 грн. та витрати понесені ним по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. (а.с.191-192). Свої вимоги позивач мотивує тим, що житловий будинок [ADDRESS] , ввійшов до державного житлового фонду, та був віднесений до комунальної власності територіальної громади міста Києва та переданий до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. Позивач вказує, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», утворене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, власником - територіальною громадою міста Києва від імені якої, в межах визначених законодавством повноважень, виступає Київська міська рада. Відповідач [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 246528776 від 02.03.2021. Квартира [ADDRESS] , загальною площею 44,8 м2, що підтверджується довідкою наданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу». Позивач вказує, шо надавав у період з 01.07.2015 р. по 01.02.2021 р. відповідачу послуги по утриманню будинку [ADDRESS] . Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідач не здійснює оплату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим за період з 01.07.2015 р. по 01.02.2021 р. утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги, з урахуванням інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних на загальну суму 21606,21 грн. Ця сума заборгованості складається з: основного боргу - 17108,47 грн., інфляційні нарахування у розмірі - 3314,85 грн.; 3% річних у розмірі - 1182,99 грн. Позивач вказує, що ході розгляду справи в суді по квартирі було сплачено основний борг. Належна відповідачу на праві власності квартира є частиною житлового будинку, а тому відповідач спільно з власниками квартир у житловому будинку зобов`язаний брати участь у витратах на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій пропорційно загальною площі нежитлового приміщення. Відповідно до рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» та у зв`язку з припиненням повноважень, на підставі рішення Голосіївської районної в місті Києві ради від 19.10.2010 № 41/10 «Про передачу майна» Голосіївська районна в місті Києві рада передала майно територіальної громади Голосіївського району міста Києва зі свого балансу на баланс Комунального підприємства «Дирекція з управління обслуговування житлового фонду Голосіївського району». Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 24.06.2004 року N 1875-ІУ, який діяв в період до 10 червня 2018року, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Виконавцем послуг є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Учасниками відносин у сфері житлово- комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 24.06.2004 року № 1875-ІУ, який діяв в період до 10 червня 2018року, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій це житлово-комунальна послуга, яка за функціональним призначенням полягає у виконанні комплексу робіт направлених на задоволення потреб споживача щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту житлового будинку, а також утримання прилеглої до нього, прибудинкової території. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. 10 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-УІІІ (Закон), яким регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.Розділом VI. Прикінцеві та перехідні положення Закону встановлено, що Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІУ визнається таким, що втратив чинність з дня введення в дію «нового» Закону (тобто, з 01.05.2019), крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом (тобто з 10.06.2018). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09.06.2018року визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа -суб`єкт підприємницької діяльності, який за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників та підписується на умовах, затверджених зборами співвласників і є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Форма та зміст (умови) типового договору були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (діяла до13.09.2018року). Договір на надання послуг утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У зв`язку з прийняттям Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09.06.2018року, Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджувалися розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.04.2015 № 442 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 № 668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)». До 11.06.2018 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» надавало послуги за тарифом встановленим розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 № 668, а вже з 11.06.2018 розмір вартості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які фактично продовжує надавати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до визначення співвласниками нового управителя та узгодження вартості послуг, складається з витрат підприємства по кожному будинку окремо в межах надходжень, не збільшується та залишається на рівні цін 2018 року. Власник, наймач (орендар) квартири, які володіють та користуються житловими квартирами та фактично отримують житлово-комунальні послуги, зобов`язані: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил тощо. Позивач зазначає, що відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України, уніфікований публічний Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (Договір), складений комунальними підприємствами, в тому числі і КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на основі типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (що діяла до 13.09.2018) було опубліковано в засобах масової інформації, а саме в газеті Київської міської ради «Хрещатик» № 99 (4695) від 14.07.2015. Отримання житлово-комунальних послуг мешканцями будинків або їх оплата є актом приєднання до договору. Виконавцем послуг з утримання будинків КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», були підготовлені та укладалися із споживачами договори на надання послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок щодо укладення договору двосторонній. Відповідач не уклав з виконавцем типовий договірпро надання послуг з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій, не сплачує виставлені рахунки за фактично спожиті послуги та допускає створення заборгованості. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ухвалою від 05.04.2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. відкрито провадження з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі, без повідомлення сторін (а.с. 158-159). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач подала відзив на позовну заяву, у якому вказує, що позов по заборгованості не визнає так як право власності набула у лютому 2021 року і фактично послугами відповідача не користувалася. Вказує що в неї немає обов`язку відповідати по боргах за житлово-комунальні послуги попередні х власників квартири (а.с.173-176). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій це житлово-комунальна послуга, яка за функціональним призначенням полягає у виконанні комплексу робіт направлених на задоволення потреб споживача щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту житлового будинку, а також утримання прилеглої до нього, прибудинкової території. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2021 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.22). Позов про стягнення заборгованості з відповідача за утримання будинку і споруд та прибудинкових територій позивачем заявлений за період з 01.07.2015 року по 01.02.2020 року, тобто за період коли відповідач ще не була власницею квартири та не користувалася житлово-комунальними послугами. Відповідач не була зареєстрована за адресою надання послугу квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відповідною довідкою (а.с.157). Стаття 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає обов`язки співвласників багатоквартирного будинку.Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Тлумачення наведеної норми права надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не вказано в договорі купівлі-продажу. Вищезазначене узгоджується із правовими висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2020 року по справі № 686/6276/19, де визначено, що новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Оскільки відповідач набула право власності на квартиру з 23.02.2021 року, а позов про стягнення заборгованості з відповідача за утримання будинку і споруд та прибудинкових територій позивачем заявлений за період з 01.07.2015 року по 01.02.2020 року, тобто за період коли відповідач ще не була власницею квартири та не користувалася житлово-комунальними послугами, то немає підстав для стягнення з відповідача сум інфляційних нарахувань та 3% річних за відповідний період. З наданої відповідачем на підтвердження сплати основного боргу довідки про рух по особовому рахунку (а.с.193) не вбачається що борг визнаний та сплачений саме відповідачкою [PERSON] , а не попереднім власником квартири [PERSON] , до якої позивач надсилав претензії з вимогою про сплату боргу (а.с.23-24). Позивачем не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України, факту наявності у відповідача зобов`язань перед ним по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги, заборгованості по інфляційним втратам та трьом процентам річних. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач не довів свої позовні вимоги та у задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed