Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

У травні 2022р. представник [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 75934, вчинений 31.05.2021р. приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості, загальний розмір якої становить 106834,68 грн. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що 31.05.2021р. приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 75934, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] за період з 10.05.2016р. по 28.05.2021р. включно, на загальну суму 106834,68 грн. При цьому у виконавчому написі нотаріусом було допущено описку, а саме зазначено дату кредитного договору № 200038850 укладеного між позивачем [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» - 10.05.2016р. Згідно примірника наявного у позивача дата укладення кредитного договору № 200038850 зазначена 28.05.2014р. Зазначила, що нотаріусом порушено положення Закону України «Про нотаріат» і порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки приватний нотаріус вчинив виконавчий напис без документів, що підтверджують безспірність суми боргу. Кредитний договір № 200038850 від 28.05.2014р. не був посвідчений нотаріусом. А іншого договору за номером 200038850, який був би укладений між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» немає. Вчиняючи 31.05.2021р. виконавчий напис № 75934, приватний нотаріус Остапенко Є.М. неправомірно керувався п. 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017р. № 23. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27.05.2022 року справу прийнято до розгляду та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу та третім особам запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач та треті особи у встановлений строк відзив на позовну заяву не надали, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявили, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.05.2014 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено кредитний договір № 200038850, згідно якого позивач отримав кредитну картку з лімітом 10 000,00 грн. рахунок карти [NUMBER] /а.с.36/. Листом б/н від 12.02.2020р. позивачу було повідомлення про те, що між ТОВ ФК «Плеяда» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір факторингу № 1905 від 19.05.2016, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним за кредитним договром № 200038850 від 28.05.2014, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] /а.с.28/ Приватними нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 31.05.2021 року було вчинено виконавчий напис № 75934 відповідно до якого задоволено вимоги ТОВ «ФК «Авансар», якому ТОВ «ФК «Фагор» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 27/05/2020-4 від 27.05.2020р.,якому в свою чергу ТОВ «ФК «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу№ 1905 від 19.05.2016р., відступлено право вимоги за кредитним договором № 200038850 від 10.05.2016р., укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] та стягнуто з позивача за період з 10.05.2016р. по 28.05.2021р. включно суму у розмірі 28 628,47 грн. заборгованість за тілом кредиту; 76 456,21 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 900,00 грн. - заборгованість за нарахованою пенею, загальна заборгованість становить 106 834,68 грн./а.с.33/. Згідно реєстраційного номеру ВП № 68764791 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Борейком М.В. 23.02.2022 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 75934 від 31.05.2021 року/а.с.21-23/. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як вбачається із матеріалів справи надана нотаріусу заява (оферта) № 200038850 позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. На підставі викладеного, суд вважає що позові вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 992,40грн.

Outcome: approved