Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 243081 від 27.06.2021 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про стягнення з неї грошових коштів на загальну суму 11\~374,73 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» за кредитним договором № 3818663 від 06.12.2020 року, укладеним з ТОВ « 1 Безпечне агенство необхідних кредитів», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами». Позивач вважає,\~що виконавчий\~напис не\~відповідає вимогам\~ст.\~ст.\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~приватний нотаріус\~не переконався\~у безспірності\~заборгованості позивача\~перед відповідачем,\~у нотаріуса\~були відсутні\~повноваження на\~вчинення виконавчого\~напису на\~кредитному договорі,\~який не\~відносився до\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~також нотаріус\~не визначив\~чи не\~минув встановлений\~строк для\~вчинення виконавчого\~напису. У зв`язку з вказаними обставинами просить задовольнити вимоги позову та стягнути судові витрати. На виконання вимог п.п. 2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 26.01.2022 справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та задоволено клопотання позивача про витребування доказів у справі.(а.с.16-18) Позивачка [PERSON] надала до суду заяву в який позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити, прохала суд розглядати справу у її відсутність.(а.с.9) Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» позовні вимоги в частині про визнання виконавчого напису № 243081\~від 27.06.2021\~року,\~що видав\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євген\~Михайлович про\~стягнення з\~неї грошових\~коштів на\~загальну суму\~11\~374,73\~грн.\~на користь\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~Управління активами»\~за кредитним\~договором №\~3818663\~від 06.12.2020\~року,\~укладеним з\~ТОВ «\~1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів»,\~правонаступником якого\~є товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія Управління\~активами» таким, що не підлягає виконанню визнав повністю, а в частині стягнення судового збору частково лише 496 грн за подання позову та 248,10 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайович, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення Укрпошти за № 2840000970404 від01.02.2022, яке повернулося на адресу суду з довідкою «Укрпошти» про причини повернення/досилання, з відміткою графи «адресат відсутній за вказаною адресою».(а.с.24) Третя особа Компаніївський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив, заяв та клопотань на адресу суду не надсилав. Відповідно до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», діючи як правонаступник, звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 243081 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 11\~374,73 грн. на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. (а.с.14) Постановою начальника Компаніївського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було відкрите виконавче провадження № 68242702 з примусового виконання виконавчого напису № 243081 від 27.06.2021.(а.с.13). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Частиною 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст.\~1\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями\~постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662\~внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2\~Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~на час їх застосування визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2\~статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та банком у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 27.06.2021 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору вчиненого у простій письмовій формі. На вимогу суду, приватним нотаріусом не були наді копії документів на підставі,яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останньою суду не надано. Отже, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим № 2430810 від 27.06.2021 приватний нотаріус керувався не чинними положеннями Закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №61-154 св18 та в постанові Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №12-5гс21. На підставі ст.\~141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved