Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до Запорізької міської ради, [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Акціонерне товариство «ПриватБанк», про встановлення факту родинних відносин, про визнання угоди дійсною, про визнання права власності на 1/2 частку будинку, легковий автомобіль, грошові вклади з відсотками у порядку спадкування за заповітом Позов обґрунтовано наступним чином. [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які померли. Під час народження старшого сина [PERSON] родина проживала у м. Баку республіки Азербайджан, він був зареєстрований у органі реєстрації актів громадянського стану, яким було видане свідоцтво про народження, у якому помилково вказане прізвище « [PERSON] » як прізвище у матері, але без приставки « [PERSON] », крім того, у [PERSON] часто видавали документи, у яких змінювали кінець прізвища «ян» на «ов» або на «ц». Ні батьки, ні брат [PERSON] ніколи не звертали на це увагу, не надавали значення. Фактично у Азербайджані вважається, що це одне і теж прізвище. При народженні позивача та народженні брата [PERSON] прізвище у свідоцтві про народження записано як прізвище батька « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвами про народження. Родина позивача була біженцями із Азербайджану у 1988 році, багато документів родини, були залишені вдома, який було пограбовано. [INFO] брат позивача [PERSON] помер, що підтверджуються свідоцтвом про його смерть. У свідоцтві про його смерть вказано прізвище « [PERSON] ». За своє життя брат склав заповіт на ім`я [PERSON] від 11.02.2015 р., яким заповів усе своє майно, яке належить йому та буде належати на день його смерті. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сохою О.Б., та зареєстрований у реєстрі за № 80. Після смерті брата [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частку будинку [ADDRESS] , яка належала йому на праві власності, що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомого майна № 1103 від 20.10.1995 року, легковий автомобіль ЗАЗ DAEWOO Т 13110 2004 року випуску державний номер [NUMBER] , сірого кольору, № шасі [NUMBER] та грошові заощадження у АТ КБ "Приватбанк". У заповіті прізвище брата вказано [PERSON] . 23.01.2021 року позивач звернувся до Дніпровського районного у м. Запоріжжя відділу державної РАЦС з питання отримання документів про народження брата [PERSON] [INFO] із м. Баку для підтвердження того, що вони є рідними братами, однак відповідь не отримав. Та обставина, що позивач по справі - [PERSON] [INFO] і померлий [PERSON] [INFO] були рідними братами підтверджується, фактом спільного проживання з братом у будинку [ADDRESS] , у період з грудня 1997 року по серпень 2018 року, а також підтверджується сімейними світлинами. Факт родинних відносин з Ашотом також підтверджується Ордером на житло, виданий батькові [PERSON] № [NUMBER] від 13.12.1983 року на родину, у якому вказані батьки [PERSON] , [PERSON] , брати [PERSON] , [PERSON] , а також обліково-послужною карткою від 15.11.1977 року, у якій вказані батьки, брати [PERSON] 1958 р.н., [PERSON] 1951 р.н. та адреса проживання: [ADDRESS] . Позивачу необхідно встановити факт родинних відносин визнавши, що померлий [PERSON] , [INFO] , місто народження Баку республіки Азербайджан доводився йому, [PERSON] [INFO] місто народження Баку республіки Азербайджан, рідним братом для звернення до ГУДПС у Запорізькій області Вознесенівської ДПІ Дніпровського району у зв`язку із оформленням спадщини після померлого. За згодою між бувшими співвласниками, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було визначено нумерація квартир у спірному будинку: [PERSON] та [PERSON] квартира [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] квартира [ADDRESS] . 20 жовтня 1995 року між відповідачами гр. [PERSON] , гр. [PERSON] через брокерів [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] був укладений договір №1103 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований ТОВ Запорізька Універсальна Біржа «Україна» ЛТД, яка на даний час припинила свою діяльність. Згідно вказаного договору братом [PERSON] , була придбана 1/2 частка (11/100 і 39/100 частин) будинку [ADDRESS] , (рішенням Запорізької міської ради № 109 від 19.02.2016 року вулиця була перейменована на вулицю Трансформаторників). Будинок розташований на земельній ділянці площею 1864 кв.м., яка виділена на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів від 17.11.83 р. за № 307/8. 20.10.1995 року у відповідності до п.1 та п.2 Договору брат купив квартиру [ADDRESS] , що відповідала 1/2 частки будинку та складалась з: коридору №2-1, житлової кімнати №2-2, житлової кімнати №2-3, житлової кімнати №2-4, кухні №2-5, ванної №2-6, коридору № 2-І, комори №2-11, з господарськими побудовами та спорудами, що підтверджується вищезазначеним Договором купівлі-продажу та технічним паспортом від 24.10.1995 р. Договір купівлі-продажу №1103 від 20.10.1995 року зареєстрований Універсальною біржею "Україна" ЛТД та записаний у реєстрову книгу ОП ЗМБТІ за № 3/23. р/н [NUMBER] , що підтверджується реєстраційним посвідченням Запорізького МБТІ від 24.10 1995 року, копія якого додається. Інша 1/2 частка спірного будинку на теперішній час належить відповідачці, [PERSON] , яка є спадкоємицею [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за заповітом від 11 лютого 2015 року після смерті брата [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч.5 незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] після смерті брата [PERSON] відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сохи О.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом у встановлений законом строк, у відповідності до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України. Інших спадкоємців за заповітом немає, спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку немає, інший брат [PERSON] не претендує на спадщину. Оформити спадщину в нотаріуса позивач не може оскільки Постановою нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сохи О.В. від 12.05.21 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у зв`язку із тим, що у відповідності до ст.227 ЦК УРСР в редакції 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен був нотаріально посвідчений, якщо хоча б одна з сторін є громадянином, невиконання цієї вимоги веде до недійсності договору, до того ж не підтверджено факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем. Позивач просить встановити факт родинних відносин, визнавши, що померлий [PERSON] , [INFO] , місто народження Баку республіки Азербайджан доводився [PERSON] [INFO] місто народження Баку республіки Азербайджан рідним братом, визнати угоду - договір №1103 від 20 жовтня 1995 року купівлі - продажу 1/2 частки будинку [ADDRESS] між відповідачами [PERSON] , [PERSON] через брокерів [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] , зареєстровану ТОВ Запорізька Універсальна Біржа «Україна» ЛТД та записаний у реєстрову книгу ОП ЗМБТІ за № 3/23. р/н 5568 дійсною, визнати за [PERSON] [INFO] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на 1/2 частку будинку [ADDRESS] , легковий автомобіль ЗАЗ DAEWOO Т 13110, 2004 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , сірого кольору, № шасі [NUMBER] , грошові заощадження у АТ КБ «Приватбанку» р/р [NUMBER] у сумі 5845,21 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали уточнені позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та розгляд зазначеної цивільної справи повідомлені належним чином, клопотань про розгляд справи без їхньої участі до суду не надходили. У попередньому судовому засіданні представник Запорізької міської ради поклалась на розсуд суду у вирішенні вказаної справи. Третя особа [PERSON] зазначила, що позов отримувала, ознайомлена, покладається у вирішенні цивільної справи на розсуд суду. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис 695, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з відповіддю Дніпровського районного у м. Запоріжжя ВДРАЦС ПСМУМЮ (м. Дніпро) станом на 05.02.2021 року відповідь або довідка про народження [PERSON] з компетентних органів Азербайджанської Республіки не надходило. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис 1437, [PERSON] помер [INFO] . 20 жовтня 1995 року між відповідачами гр. [PERSON] , гр. [PERSON] через брокерів [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] був укладений договір №1103 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований ТОВ Запорізька Універсальна Біржа «Україна» ЛТД, яка на даний час припинила свою діяльність. Згідно вказаного договору братом позивача [PERSON] , була придбана 1/2 частка (11/100 і 39/100 частин) будинку [ADDRESS] . Договір зареєстрований ОП ЗМБТІ за № 3/23. р/н 5568. [PERSON] складений заповіт 11.02.2015 року на користь [PERSON] щодо усього майна, що внесено в реєстр за №80. [PERSON] звернувся із заявою 15.01.2021 року до приватного нотаріуса ЗМНО Соха О.Б. про прийняття спадщини за заповітом після померлого брата [PERSON] , [INFO] . Постановою нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сохи О.В. від 12.05.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку із тим, що у відповідності до ст.227 ЦК УРСР в редакції 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен був нотаріально посвідчений, якщо хоча б одна з сторін є громадянином, невиконання цієї вимоги веде до недійсності договору, до того ж не підтверджено факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ЗАЗ DAEWOO Т 13110, 2004 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , сірого кольору, № шасі [NUMBER] , знаходиться у власності [PERSON] . Відповідно до відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 17.11.2021 року за № 20.1.0.0.0/7-211116/18664 у [PERSON] відкритий рахунок р/р [NUMBER] у сумі 5845,21 грн. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] . Підтвердженням родинних відносин є також спільні сімейні фотокартки. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за N 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна". Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" N 9 від 06.11.2009 року встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України(2004 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Отже, в даному випадку на момент переходу права власності правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР. Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Статтею 47 УРСР (в редакції 1963 року) встановлено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року N 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Зі змісту договору купівлі-продажу №1103\~від 20.10.1995\~року,\~зареєстрованого Універсальною\~біржею «Україна»\~ЛТД, вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. У відповідності до вимог ст. 227 ЦК України підлягає реєстрації в органах технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. До 01.01.2013 року виникнення права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією. Державна реєстрація здійснювалася за фактом права власності, яке вже виникло. В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції. Отримавши державну\~реєстрацію в\~ТОВ «ЗМБТІ»\~права власності\~на 1/2 частку будинку [ADDRESS] , яка придбана за договором купівлі-продажу, держава цим самим визнала право власності на спірну квартиру, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах. З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави вважати даний договір дійсним. Положення\~ст. 392 ЦК України\~передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, у постанові від 23.12.2014 р. у справі № 3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом\~ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документа. З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved