Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

30.06.2022 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 5 000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] аліменти на дружину [PERSON] у розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один місяць у розмірі 5 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позов мотивує тим, що 30.07.2021 між сторонами зареєстровано шлюб, від спільного подружнього життя народився син - [PERSON] , [INFO] , який є малолітнім, проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. 30.06.2022 позивачем подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що між нею та відповідачем склались неприязні відносини, що призвели до роздільного проживання. Дитина знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Позивач вказує, що в даний час тимчасово не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за сином [PERSON] на досягнення ним трирічного віку з 09.04.2021 по 09.04.2024. Перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики та отримує допомогу у розмірі 860 грн. в місяць. Доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя дитини, придбання продуктів харчування, одягу та предметів першої необхідності, підтримання його фізичного, інтелектуального та культурного розвитку. Зазначає, що на потреби кожного місяця витрачає на продукти харчування по 200 грн. в день * 30 днів = 6 000 грн., одяг - 2 000 грн., лікування та оздоровлення - 2 000 грн., в місяць витрати на дитину становлять - 10 000 грн. На даний час відповідач працює неофіційно проводить ремонтні роботи будинків, має регулярний дохід, оскільки інших утриманців та стягнень по виконавчих листах у відповідача немає, він має можливість надавати щомісячні аліменти (а.с.1-3). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.06.2022 справа передана головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.11-12). Ухвалою суду від 01.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.15). 19.07.2022 відповідачем подано відзив, відповідно до якого, позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, що становить 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В частині стягнення аліментів на утримання дружини позов не визнає, а тому просить у задоволенні цієї вимоги повністю відмовити. Відповідач зазначає, що доходів не отримує, нерухоме майно на праві власності у нього відсутнє, проживає у складних матеріальних умовах. Вказує про неможливість працевлаштуватись, оскільки в країні введено воєнний стан, він доглядає рідного брата, якому встановлено другу групу інвалідності та допомагає й доглядає за бабою і дідом. Вважає, що позивачем жодним чином не обґрунтовано визначений нею розмір аліментів в сумі 5 000 грн., не надано доказів того, що вона щомісячно витрачає на дитину такі кошти. Відповідач у відзиві просив розгляд справи здійснювати без його участі. 20.07.2022 позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. 05.10.2019 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження, виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 09.04.2021 серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №744 (а.с.8). Згідно довідки про доходи, виданої Департаментом соціальної політики 30.06.2022 №1462, [PERSON] , знаходиться на обліку в Департаменті соціальної політики і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини, всього за період з січня 2022 року по червень 2022 року у сумі 5 160 грн., по 860 грн. у місяць (а.с.6). Згідно відомостей Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 13.07.2022 №0915-22-03765 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 13.07.2022 [PERSON] за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року інформація про доходи відсутня. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. У силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2 201 гривня, з 1 грудня - 2 272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 618 гривень, з 1 липня - 2 744 гривні, з 1 грудня - 2 833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує вік сторін та дітей, потреби дітей щодо належного утримання. Згідно з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач в процесі розгляду справи не довела можливість відповідачем сплачувати аліменти в розмірі по 5 000 грн. щомісячно на дитину. Разом з тим відповідач вказав про можливість сплачувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №304826083 від 13.07.2022 на [PERSON] не зареєстровано право власності на нерухоме майно. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , 1994 року народження, Олешанською сільською радою від 13.07.2022, виявлено, що він не працює, не отримує соціальну допомогу, та не має пільг. Умови проживання задовільні. Причина звернення складне матеріально фінансове становище. Наявність складного матеріально-фінансового становища на яке посилається відповідач, суд не приймає до уваги, оскільки, відповідач зобов`язаний організовувати своє життя відповідно до своїх можливостей, в тому числі з врахуванням аліментних зобов`язань. Також, відповідач до відзиву додав посвідчення видане УСЗН Тлумалької РДА серії [NUMBER] від 02.05.2018 на [PERSON] , 2000 року народження, який є інвалідом з дитинства ІІ групи, суд не бере таке до уваги, оскільки належних та допустимих доказів, що він бере участь в утриманні брата, є його опікуном, суду не надано як і не надано доказів утримання баби та діда, на що посилається відповідач у відзиві. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи. Що стосується вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного. За змістом положення статті 84 СК України дружина має право на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Суд звертає увагу, що у СК України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. При цьому, суд при прийнятті рішення враховує прожитковий мінімум та кошти, що необхідні на життєві потреби особи. Слід зазначити, що аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Суд при прийнятті рішення в кожному конкретному випадку має виходити із матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Як встановлено судом, позивач не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною, їй матеріально важко утримувати себе. Відповідач відповідних коштів на утримання дружини добровільно не надає. За наведених обставин, враховуючи потреби позивача та те, що їх спільний з відповідачем син проживає разом з матір`ю, остання не в змозі працевлаштуватися, так як доглядає за дитиною, що не досягла трирічного віку, її доходів, які складаються з одноразової допомоги при народження дитини (860 грн. у місяць) не достатньо для самостійного утримання, відповідач є молодою, працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років, суд дійшов переконання, що розмір аліментів, який просить стягнути позивач з відповідача на своє утримання є завищеним, та поставить відповідача в скрутне матеріальне становище. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Відтак, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в цій частині частково, стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у сумі 1 000 грн., оскільки така сума є розумною та обґрунтованою, саме у даній справі, буде достатньою та яку слід стягувати з відповідача. Усі інші доводи і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні та не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до вимог ст. ст. 79, 191 СК України аліменти на дружину та дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивач звернулась із позовом до суду, а саме з 30 червня 2022 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 992 гривні 40 копійок судового збору на користь держави. На підставі та

Outcome: approved