Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

29 листопада 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ПрАТ "УСГ" до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 22 травня 2019 року на 15 км. автодороги М-05 Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями "DAF" д.н.з [NUMBER] з напівпричепом "Schmits" [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем "Skoda" д.н.з. [NUMBER] , власником якого є ПІІ "Віп-Рент". Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області винним у зазначеній ДТП було визнано [PERSON] . Враховуючи те, що між власником автомобіля "Skoda" д.н.з. [NUMBER] та ПрАТ "УСГ" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, страхова компанія оплатила потерпілому вартість відновлюваного ремонту у розмірі 37 715,00 грн. З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ "АСК "Інго Україна", позивач звернувся до даної страхової з вимогою відшкодувати на його користь зазначену суму, однак, остання сплатила тільки частину страхового відшкодування - 25 216, 69 грн. Наразі позивач просить стягнути з [PERSON] , як винуватця ДТП, різницю завданої шкоди у розмірі 9 498, 31 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2021 року цивільну справу № 753/24214/21 передано судді Шаповаловій К.В.Фактично справу було передано судді 02 грудня 2021 року. 16 грудня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 24 лютого 2022 року на 11:00 год. Судове засідання призначене на 24 лютого 2022 року не відбулось, оскільки відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом судове засідання було призначено на 01 червня 2022 року на 11:00 год. Ухвалою суду від 01 червня 2022 року судове засідання було відкладено на 18 липня 2022 року на 10:00 год. у зв`язку із неявкою відповідача. У судове засідання 18 липня 2022 року сторони не з`явились. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, зазначено, що позовні вимоги він підтримує та просить задовольнити. Повістка адресована відповідачу повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Позовна заява з додатками, ухвала суду про відкриття провадження у справі та судові повістки відповідачу надсилались за місцем реєстрації: [ADDRESS] (а.с. 37). Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. 18 грудня 2017 року між ПІІ "Віп-Рент" та ПрАТ "УСГ" було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №28-0199-2700\\18-AVIS, предметом страхування якого є страхування транспортного засобу автомобіля "Skoda" д.н.з. [NUMBER] (а.с.4-15). 22 травня 2019 року на 15 км. автодороги М-05 Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями "DAF" д.н.з [NUMBER] з напівпричепом "Schmits" [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем "Skoda" д.н.з. [NUMBER] , власником якого є ПІІ "Віп-Рент" та яким на момент ДТП керував [PERSON] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/7059/19 від 11 липня 2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 22). Постанова набрала законної сили. У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. 23 травня 2019 року було складено акт огляду пошкодженого транопортного засобу "Skoda" д.н.з. [NUMBER] та визначено його пошкодження (а.с. 25). Огляд проводився за участі водія, який керував ТЗ на момент ДТП. Відповідно до рахунку ТОВ "Бровари Моторс" від 24 червня 2019 року №К332222968/К3С00000919, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля склала 34 715,00 грн (а.с. 26). 06 серпня 2019 року позивачем складено страховий акт №СТОКА-9402 та визначено суму страхового відшкодування в розмірі 34 715 грн (а.с. 28). Відповідно до вищевказаного страхового акту позивачем було перераховано кошти у розмірі 34 715,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №19649 від 06 серпня 2019 року з призначенням платежу: "страх. відшк. 28-0199-2700\\18-914 від 01.08.18 стр. акт СТОКА-9402 в 06.08.19 ПІІ "ВІП-Рент" ЄДРПОУ 25264533; Skodа Octavia - [NUMBER] (а.с.29). Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини другої статті 1187, частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до положень статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Водночас правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). За приписами п. 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як зазначалося вище, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/7059/19 від 11 липня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "DAF" д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] , була застрахована у АТ "СК "Інго", відповідно до страхового полісу АМ/4301561 (а.с.31). На цій підставі позивач звернувся до АТ "СК "Інго" з регресною вимогою про відшкодування суми страхової виплати. АТ "СК "Інго" відшкодувало позивачу частину виплаченого страхового відшкодування у розмірі 25 216,69 грн (а.с. 30). Несплачена позивачу сума збитків залишилась в розмірі -9 498,31 грн., а тому позивач просить суд стягнути зазначену суму з винуватця ДТП - [PERSON] . За вимогами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортних засобів з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частин першої, другої статті 22 та частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази згідно положень статей 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, з огляду на встановлені обставини, зважаючи на те, що відповідачем не спростовано доводи позивача та докази, надані ним на підтвердження заявлених вимог, суд вважає обгрунтованими, довединими та такими, що підлягають до задоволення вимоги ПАТ "СК "УСГ" до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації) у розмірі 9 498,31 грн. З огляду на результат розгляду справи суд на підставі положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved