Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

07.06.2022 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено наступне. 05.07.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z41.375.70131, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 7 006 грн. 00 коп., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами договору кредиту та додатками до даного договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно з п.п. 1.3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 0,0100 % річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.4 договору кредиту за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі згідно із Графіком щомісячних платежів за кредитним договором від початкової суми кредиту. Згідно з п. 5.7 договору кредиту, реальна процентна ставка складає 194,0000%. Банк на виконання умов договору кредиту надав відповідачу грошові кошти у сумі 2 552 грн. 00 коп. строком на 05.07.2020 року, а відповідач [PERSON] відповідно зобов`язалася повернути його разом іншими платежами (відповідно до Додатку № 1 до договору кредиту) згідно з умовами цього Договору. 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу № 12/90. Відповідно до п. 2.1 договору факторингу AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Отже до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу № 12/90 перейшло право за договором № Z41.375.70131 від 05.07.2017 року, що укладено між AT «Ідея Банк» та [PERSON] . У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором кредиту № Z41.375.70131 від 05.07.2017 року, заборгованість [PERSON] станом на 03.12.2020 року відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за договором становить 19 808 грн. 06 коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 6 610 грн. 20 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 803 грн. 40 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 10 063 грн. 44 коп.; заборгованості за 3%річних за користування кредитом - 565 грн. 85 коп.; заборгованості за інфляційними витратами - 1 7 65 грн. 17 коп., тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп., судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. 00 коп. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.07.2022 року до канцелярії суду від представника відповідача - адвоката Сопіна А.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Профіт Капітал», посилаючись на те, що предметом позову позивача є стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № Z.41.375.70131 від 05.07.2017 року. Проте ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не було враховано, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2018 року по справі № 331/3504/18-ц було визнано недійсним кредитний договір № Z41.375.70131 від 05.07.2017 року укладений між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк». Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, у позовній заяві просив у випадку неявки позивача або його представника розглядати справу без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Свої інтереси довірила представляти адвокату Сопіну А.С., який надав заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника. Позовні вимоги заперечує в повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що 05.07.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z41.375.70131. Відповідно до п. 1.1 договору кредиту № Z41.375.70131 від 05.07.2017 року, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 7 006 грн. 00 коп., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) згідно з умовами цього договору. Позивач на виконання умов договору кредиту надав відповідачу грошові кошти у сумі 7 006 грн. 00 коп., строком до 05.07.2020 року, а [PERSON] відповідно зобов`язалася повернути його разом іншими платежами (відповідно до Додатку № 1 до договору кредиту) згідно з умовами цього договору. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z41.375.70131 від 05.07.2017, виданої АТ «Ідея Банк», станом на 10.01.2022 року наявна заборгованість у розмірі 19 808 грн. 06 коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 6 610 грн. 20 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 803 грн. 40 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 10 063 грн. 44 коп.; заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 565 грн. 85 коп.; заборгованість за інфляційними витратами - 1 765 грн. 17 коп. 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем по справі укладено договір факторингу № 12/90. Відповідно до п. 2.1 даного договору AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Отже до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу № 12/90 перейшло право за договором № Z41.375.70131 від 05.07.2017 року, що укладено між AT «Ідея Банк» та [PERSON] . Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2018 року кредитний договір № Z41.375.70131 від 05.07.2017 року, укладений між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] визнано недійсним, оскільки судом було встановлено, що [PERSON] на час його укладення не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати. Заочне рішення суду набрало законної сили. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі , встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. В звязку з вищевикладеним, суд відмовляє в задоволенні позову ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № Z41.375.70131 від 05.07.2017 року, у загальному розмірі 19 808 грн. 06 коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 6 610 грн. 20 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 803 грн. 40 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 10 063 грн. 44 коп.; заборгованості за 3%річних за користування кредитом - 565 грн. 85 коп.; заборгованості за інфляційними витратами - 1 7 65 грн. 17 коп., оскільки, як встановлено судом, згідно із заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2018 року, яке набрало законної сили, кредитний договір № Z41.375.70131 від 05.07.2017 року визнано недійсним. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed