Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання права власності на частку спадкового майна та частку в майні члена бувшого колгоспного типу двору з підстав зазначених у позові. Просять задоволити позов. Позивачі в судове засідання не прибули, однак надали заяви з проханням слухати справу у їхній відсутності. Позов підтримують, просять такий задоволити. Представник відповідача - Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області та третьої особи - Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленнями про вручення повідомлення, однак повідомили про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності. У звязку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ст. 4 ч. 1 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи чи інтереси фізичних осіб,права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом. Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків,встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що позивачі народилися в [ADDRESS] в житловому будинку, який станом на 30.06.1991 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був - [PERSON] та членами двору були: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] , дочка; - [PERSON] , [INFO] , дочка; - [PERSON] , [INFO] , син; - [PERSON] , [INFO] , син; - [PERSON] , [INFO] , син, що підтверджено випискою з погосподарської книги виданої виконкомом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області за № 83 від 28.06.2021 року (а.с. 9). Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року.Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки,що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності двору було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства, а саме постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв.Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5 Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Оскільки, всі члени колгоспного двору станом на 30.06.1990 року та станом на 15.04.1991 року не втратили право на частку в майні, то усі мали право на рівну частку в майні двору, а саме по 1/7 частині кожен. З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Дев"ятирською сільською радою вбачається, що [PERSON] , він же і голова колгоспного двору помер [INFO] (а.с.7). Про спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON] , позивач [PERSON] звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу № 264/2021. Із спадкової справи № 264/ 2021 наданої Жовківською ДНК на виконання ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 11.05.2022 року вбачається, що за заявою [PERSON] відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] за законом. Згідно довідок, які долучено до спадкової справи, заборон та арештів на майно померлого немає. З рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22.09.2021 року у (а.с.13) вбачається, що позивачці - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відстуності правовстановлюючого документу на спадкове майно та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності в порядку спадкування на частку померлої в будинку. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого КП ЛОР "Червоноградським МБТІ" (а.с. 14-17) вбачається, що загальна площа будинку в [ADDRESS] становить 60,6 кв.м, житлова 30,4 кв.м, допоміжна 30,2 кв.м з господарськими будівлями. Про те, що померлий [PERSON] є чоловіком позивачки [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.8) долученого до позовної заяви. . Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка - голови колгоспного двору. Спадщина нею прийнята, оскільки вона проживала разом з ним на день смерті і вела з ним спільне господарство, що стверджено довідкою за № 89 від 13.07.2021 року (а.с. 12), а відтак, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, в тому числі на його частку у майні колгоспного двору. Крім того, як вбачається з виписок із погосподарської книги усі позивачі станом на 30.06.1990 року були членами колгоспного типу двору, а тому мають право на 1/7 частки в майні двору в [ADDRESS] , яку можуть зареєструвати відповідно до ст. 27 п.9 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за рішенням суду. Слід зазначити, що такий член колгоспного двору як [PERSON] , [INFO] (дочка голови колгоспного двору) змінила дівоче прізвище " [PERSON] " у звязку із одруженням на " [PERSON] ". Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку. Зібрані по справі докази та оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .

Outcome: approved