Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Свою заяву мотивує тим, що з 02.10.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя\~з відповідачем\~ не\~склалося,\~погляди сторін на життя та побудову сімейних відносин істотно відрізняються, з квітня 2020 року сторони\~шлюбних\~стосунків не\~підтримують, проживають окремо,\~ спільного господарства не ведуть примирення між\~ними неможливе, у зв`язку з чим позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 30.05.2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивачка у судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, правом відзиву не скористався, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02.10.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 113 (а.с.10). Сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.4). Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач зазначає, що сім`я з відповідачем не склалася та фактично припинила своє існування. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved