Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Представником позивача [PERSON] - адвокатом Керімовим А.З. подано до Дзержинського районного суду м. Харкова позовну заяву до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06 вересня 2008 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №548. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб, актовий запис №548. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинилися з липня 2021 року, у зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життєві ситуації та сімейне життя. Спільного господарства між позивачем та відповідачем не ведеться, майно, яке підлягає поліду, також відсутнє. В зв`язку з тим, що шлюбні відносини між сторонами по справі припинилися, позивач вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати, а подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо і буде суперечити інтересам позивача, просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Малолітня дитина проживає разом з позивачем і залишиться з ним проживати після розірвання шлюбу. Всі судові витрати, виниклі в зв`язку зі зверненням до суду з цим позовом, позивач просить залишити за собою та стягувати їх з відповідача не бажає. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Керімова А.З. надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, в разі неявки відповідача просив провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, про причини неявки та їх поважність суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Враховуючи, що у справі є достатні докази про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано 06 вересня 2008 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управляння юстиції, актовий запис №548, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06 вересня 2008 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управляння юстиції, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] ( а.с.5 ). У шлюбі у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 26 січня 2011 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с. 9). Позивачем зазначено, а відповідачем не заперечується та не спростовано, що шлюбні відносини між сторонами припинилися з липня 2021 року , у зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життєві ситуації та сімейне життя, спільного господарства сторони не ведуть, майно, яке підлягає поділу, відсутнє, малолітня дитина проживає разом з позивачем і залишиться з ним проживати після розірвання шлюбу. В зв`язку з тим, що шлюбні відносини між сторонами по справі припинилися, позивач вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати, а подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо і буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачем доказів в спростування позиції позивача та викладених ним обставин та наданих доказів в обгрунтування вимог позовної заяви, суду не надано, своїм правом приймати участь при розгляді справи та надати відзив на позовну заяву відповідач не скористалась, будь-яких заходів для явки до суду нею не вжито, не подано клопотань про відкладення розгляду справи чи письмових заперечень проти розірвання шлюбу, тощо. Відомостей про об`єктивну неможливість явки відповідача в судове засідання до суду не надходило та матеріали справи не містять. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно із ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, приймаючи до уваги позицію позивача, який не просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді сплаченого за подання до суду даної позовної заяви судового збору та витрати на правову правничу допомогу та просить всі ці витрати залишити за позивачем, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved