Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

У липні 2018 року позивачі звернулися до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилалися на те, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Обслуговування будинку та внутрішньо будинкових мереж здійснює об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Печерська Панорама » (далі - ОСББ «Печерська Панорама»). 24 квітня 2018 року о 05:22 годині в квартирі позивачів сталося залиття гарячою водою та продовжувалось майже годину, внаслідок чого значний об`єм гарячої води знаходився в усіх кімнатах квартири. Позивачі одразу викликали працівників обслуговуючої організації, для усунення неполадок. Згодом на місце прибула комісія та склала акт залиття квартири [ADDRESS] , яким зафіксовано, що причиною залиття став розрив нижньої частини першої проектної водозапірної арматури на відгалуженні ввідного стояка гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться над квартирою позивачів. Також установлено що в квартирі відповідача відсутня міжповерхова гідроізоляція в ніші квартирі в місці проходження трубопроводів. Власнику квартири рекомендовано відновити дану гідроізоляцію. Згідно з актом від 17 травня 2018 року, складеним працівниками ОСББ «Печерська Панорама» про наслідки залиття квартири [ADDRESS] , яким було зафіксовано пошкодження, які були завдані внаслідок залиття. Згодом відповідач виконала роботи по встановленню гідроізоляції у своїй квартирі, однак зазначені роботи також завдали чергової шкоди позивачам, що також було зафіксовано в акті, складеному працівниками ОСББ. Для визначення вартості майнової шкоди, завданої внаслідок залиття, позивачі звернулись до ФОП [PERSON] , який визначив розмір збитків, завданих позивачам, що становлять 503 003,64 грн. Ураховуючи те, що причиною залиття став розрив нижньої частини першої проектної водозапірної арматури на відгалуженні ввідного стояка гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться над квартирою позивачів відповідальність за спричинену шкоду несе також обслуговуюча організація, якою є ОСББ «Печерська Панорама». На підставі викладеного, позивачі просили стягнути солідарно з [PERSON] та ОСББ «Печерська Панорама» на користь [PERSON] 251501,82 грн. Стягнути з [PERSON] та ОСББ «Печерська Панорама» на користь [PERSON] 251 501,82 грн. Стягнути з [PERSON] та ОСББ «Печерська Панорама» на користь позивачів судові витрати. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року справу передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. 11 грудня 2018 року справу передано на розгляд судді [PERSON] Ухвалою судді від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами загального позовного провадження. 14 січня 2019 року від представника ОСББ «Печерська Панорама» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що на підтвердження зазначених позивачами обставин позивачі надали докази, які не є належними доказами причин залиття, що сталася в квартирі [ADDRESS] . Так, складений 24 квітня 2018 року акт про залиття квартири не є підтвердженням причин завдання майнової шкоди у розумінні положень ст. 1166 ЦК України, оскільки не містить посилання на вину конкретної особи у розриві нижньої частини першої проектної водозапірної арматури на відгалуженні ввідного стояка гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] , а лише підтверджує сам розрив нижньої частини першої проектної водозапірної арматури на відгалуженні ввідного стояка гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] без зазначення причин пошкодження. Факт розриву нижньої частини першої проектної водозапірної арматури на відгалуженні ввідного стояка гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] підлягав дослідженню експертами з метою встановлення причини залиття. Комісією з обстеження [PERSON] (сину позивачів) передано пошкоджений ввідний кран і з`єднання із фільтром грубої очистки, що демонтовані 24 квітня 2018 року у квартирі [ADDRESS] з метою проведення відповідної експертизи. Однак позивачі не провели такої експертизи. Таким чином, ОСББ «Печерська Панорама» забезпечує функцію управління та утримання лише спільного майна багатоквартирного будинку, яким є зокрема сантехнічне обладнання всередині будинку, яке обслуговує більше однієї квартири (нежитлового приміщення) відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Вказана норма кореспондується із Порядком обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, де перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах житлового (нежитлового) приміщення не належить до внутрішньо будинкової системи. Що стосується першої проектної водозапірної арматури на відгалуженні ввідного стояка гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] , то він обслуговує виключно квартиру [ADDRESS] і знаходиться у її межі, а саме у ніші квартири відповідача [PERSON] , що підтверджуються актом від 24 квітня 2018 року та планами поверхів XIV та XV на [ADDRESS] , на яких знаходяться квартира позивача та відповідача. Посилання позивачів на п. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 є безпідставними, оскільки вказані правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг - виконавцем, і фізичною та юридичною особою - споживачем, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, якими не є відносини між позивачами та ОСББ, оскільки виконавцем послуг з гарячого водопостачання є КП «Київтеплоенерго», з яким позивачі та відповідач уклали відповідні договори про надання послуг з централізованого постачання гарячої води. Крім того, згідно зі статутом ОСББ «Печерська Панорама» предметом діяльності ОСББ є, зокрема, забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном, забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території, а також сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості. 24 січня 2019 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що саме на балансоутримувача, виконавця житлово-комунальних послуг, покладено обов`язки із утримування в належному технічному стані, технічного ремонту, обслуговування та ремонту внутрішньо будинкових мереж будинку [ADDRESS] , зокрема внутрішньобудинкової системи постачання гарячої води до точки розподілу - першої запірної арматури на відгалуженні від стояка включно у квартирі [PERSON] . Таким чином, підстави для стягнення з [PERSON] шкоди, завданої залиттям квартири позивачів відсутні. В судовому засіданні представник позивачів подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив про те, що згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи майнова шкода, яка необхідна для відновлення покриття підлоги та ремонту дверних полотен становить 295 657 грн. За таких обставини представник позивачів просив зменшити позовні вимоги та стягнути солідарно з [PERSON] та ОСББ «Печерська Панорама» на користь [PERSON] 147828,50 грн. Стягнути з [PERSON] та ОСББ «Печерська Панорама» на користь [PERSON] 147828,50 грн. Вирішити питання про зайво сплачену суму судового збору у зв`язку зі зменшенням позовних вимог. 09 квітня 2019 року від представника відповідача - [PERSON] надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 19 липня 2019 року клопотання представника відповідача задоволено, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: - що стало причиною залиття квартири [ADDRESS] , що сталося 24 квітня 2018 року? - якщо причиною залиття квартири [ADDRESS] , що сталося 24 квітня 2018 року, є розрив нижньої частини першої проектної водозапірної арматури на відгалуженні ввідного стояка гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] , то що саме стало причиною розриву водозапірної арматури у квартирі [ADDRESS] ? - чи була станом на 24 квітня 2018 року перша запірна арматура на відгалуженні від стояка гарячої води, що знаходилась в квартирі [ADDRESS] , прорив якої можливо став причиною залиття квартири [ADDRESS] , внутрішньобудинковою системою гарячого водопостачання відповідальність за яку несе виконавець надання послуг з постачання гарячої води? - чи передбачено проектно-технічною документацією на будинок [ADDRESS] наявність міжповерхової гідроізоляції в ніші квартири [ADDRESS] в місці проходження трубопроводів, якщо так, то чи було власником вказаної квартири самовільно демонтовано таку гідроізоляцію та чи могло стати причиною залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулося 24 квітня 2018 року відсутність міжповерхової гідроізоляції в ніші квартири [ADDRESS] в місці проходження трубопроводів? - чи є залиття квартири [ADDRESS] , що сталося 24 квітня 2018 року результатом дій/ бездіяльності власників розташованої поверхом вище квартири [ADDRESS] ? - яким є розмір матеріальної шкоди (збитків), завданої власникам квартири [ADDRESS] , внаслідок залиття, яке сталось 24 квітня 2018 року? Провадження у справі зупинене. 07 серпня 2019 року від представника позивачів надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 19 липня 2019 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] та [PERSON] залишено без задоволення. Згідно із розпорядженням керівника апарату Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року у зв`язку зі смертю судді [PERSON] справу передано на повторний авто розподіл. 10 листопада 2021 року до суду надійшов висновок експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та трасологічної експертизи у даній справі від 29 жовтня 2021 року. 15 листопада 2021 року справу передано на розгляд судді Бусик О.Л. Ухвалою судді від 15 листопада 2021 року відновлено провадження у справі, справу прийнято до провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 17 лютого 2022 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи на вирішення якої поставити питання: - чи сприяла збільшенню розміру шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивачів наявність міжповерхової гідроізоляції в ніші квартири позивачів в місці проходження трубопроводів, яка не передбачена проектно-технічною документацією на будинок? Ухвалою суду від 17 лютого 2022 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. 17 лютого 2022 року від представника позивачів надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій представник позивачів, посилаючись на результати проведеної судової будівельно-технічної експертизи, просив стягнути солідарно з [PERSON] та ОСББ «Печерська Панорама» на користь [PERSON] та [PERSON] по 178154,45 грн, а всього 356308,90 грн. В судовому засіданні 17 лютого 2022 року було допитано експерта [PERSON] , яка зазначила, що висновок експертів від 29 жовтня 2021 року №2790/20-43/2791/20-31/2792/20-31/2170/21-43 відповідає на всі поставлені судом питання. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, при цьому зазначив, що відмовляється від заяви про зменшення позовних вимог та просить розглядати справу в межах заявлених вимог в розмірі 503 003,64 грн. Позов просив задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача - ОСББ «Печерська Панорама» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд установив, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 20 липня 2012 року. 24 квітня 2018 року о 05:22 годині в квартирі позивачів сталося залиття гарячою водою. Згідно з актом від 24 квітня 2018 року про залиття квартири [ADDRESS] , який складений працівниками ОСББ «Печерська панорама» було встановлено, що причиною залиття є розрив нижньої частини першої проектної водозапірної арматури на відгалуженні ввідного стояка гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться над квартирою позивачів. Також установлено що в квартирі відповідача відсутня міжповерхова гідроізоляція в ніші квартирі в місці проходження трубопроводів. Власнику квартири рекомендовано відновити дану гідроізоляцію. Згідно з кошторисом від 09 липня 2018 року №18-048-1, складеним директором ТОВ «Люкспаркет» вартість матеріалів та робіт по заміні паркету в квартирі [ADDRESS] становить 503 003,64 грн. Згідно з висновком за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 28 вересня 2018 року №04/2018, складеного судовим будівельно-технічним експертом Бойченко О.С на замовлення представника позивачів адвоката Маселка Р.А. відшкодування майнової шкоди, що необхідне для відновлення покриттів підлоги та ремонту дверних полотен в приміщеннях квартири [ADDRESS] , після залиття рідиною від 24 квітня 2018 року, станом на 26 вересня 2018 року складає 295657 грн. Згідно з висновком експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та трасологічної експертизи від 29 жовтня 2021 року №2790/20-43/2791/20-31/2792/20-31/2170/21-43, призначеної ухвалою суду у цивільній справі № 760/18729/18-ц вартість майнової шкоди, завданої позивачам внаслідок залиття квартири становить 356308,90 грн. Можливою причиною залиття стало розрив нижньої частини першої проектної водозапірної арматури на відгалуженні ввідного стояка гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться над квартирою позивачів. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), ступінь її вини у розумінні статті 1193 ЦК України. При цьому, встановлення прямого причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи. Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У частині третій статті 12 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі випадків наявності підстав звільнення від доказування. Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права. Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір. Судовим розглядом встановлено, що залиття квартири позивачів відбулося внаслідок того, що в квартирі [ADDRESS] , яка розташована вище поверхом квартири позивачів стався розрив нижньої частини першої проектної водозапірної арматури на відгалуженні ввідного стояка гарячого водопостачання, що встановлено актом від 24 квітня 2018 року та висновком експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та трасологічної експертизи у цивільній справі № 760/18729/18-ц від 29 жовтня 2021 року. Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідно до статті 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; дотримання вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Системний аналіз зазначених положень законодавства у взаємозв`язку із положеннямистатті 1166 ЦК Українидає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані, своєчасно усувати недоліки у його роботі, а також самовільно не втручатися у внутрішньобудинкову систему водопостачання або водовідведення. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником. У зв`язку з чим, слід дійти висновку про наявність вини власника квартир [ADDRESS] у завданні шкоди позивачам, оскільки [PERSON] не спростовано обставин, на які посилаються позивачі та не спростовано її вину, суд приходить до висновку про порушення прав позивачів з боку відповідача та стягнення з неї суми заподіяних збитків в сумі 356308,90 грн. На підставі наведеного, слід дійти висновку про відсутність вини ОСББ «Печерська Панорама» у завданні шкоди позивачам, що є підставою для відмови позивачам в позові до ОСББ «Печерська Панорама». Ураховуючи те, що майнова шкода, завдана позивача внаслідок залиття квартири в сумі 356308,90 грн підлягає стягненню з [PERSON] , відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 3563,08 грн слід також стягнути з [PERSON] . В той же час, що під час звернення до суду з позовом [PERSON] сплатив судовий збір, виходячи з суми позову в розмірі 503003,64 грн, тому частина судового збору в сумі 1466,92 грн підлягає компенсації йому в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року). На підставі викладеного,

Outcome: partial