Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.02.2022 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. №6601 від 24.05.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заборгованості в розмірі 36883,44 грн, а також понесених позивачем судових витрат. Виконавчий напис здійснено на підставі кредитного договору №94082842000 від 21.09.2018 року. \~ \~ \~ \~У своїй заяві позивач стверджує, що виконавчий напис було вчинено не у відповідності до закону. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було перевірено безспірність вимог стягувача. У виконавчому написі вказано, що кредитний договір №94082842000 було укладено 21.09.2018 року, проте вказаний договір був фактично укладений 10.10.2017 року та у системі АСВП разом із виконавчим написом ТОВ «ФК «Кредит Капітал» приєднано кредитний договір від 10.10.2017 року. Строк дії вказаного договору закінчився 10.04.2019 року, тому нарахування відсотків за період з травня 2020 року по травень 2021 року суперечить чинному законодавству. \~ \~ \~ \~У відповідності до Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінети Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. \~ \~ \~ \~Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, треті особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №6601, яким остання пропонує звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №94082842000 від 21.09.2018 року, укладеним з АТ «УкрСибБанк», правонастпником всіх прав та обов`язків якого за договором факторингу №168 є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.05.2020 року по 10.05.2021 року. Сума заборгованості становить 36083,44 грн, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 28160,12 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 7923,32грн, прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценком Д. Ю. від 19.01.2022 року відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №6601, виданого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. 10.10.2017 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір №94082842000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Сума кредиту за договором становить 12\~566,00 грн, для особистих потреб на придбання товару, що зазначений у п. 3.14 цього договору. Згідно копії довідки АТ «УкрСиббанк» №57-2-03/33-13 від 02.02.2022 року простроченої заборгованості за кредитним договором №94082842000 від 10.10.2017 року станом на 02.02.2022 року про основному боргу та процентам немає. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 Відповідно до п. 2 вказаного Переліку: кредитні договори,\~за якими\~боржниками допущено\~прострочення платежів\~за зобов`язаннями. Для\~одержання виконавчого\~напису додаються: а)\~оригінал кредитного\~договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на підставі якого нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, який з 22.02.2017 року визнаний у судовому порядку незаконним та нечинним. Крім того, суд звертає увагу, що позивачем надано довідку АТ «УкрСиббанк» про відсутність заборгованості №94082842000 від 10.10.2017 року, проте відповідачем жодних заперечень щодо позовної заяви не надано, крім клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заявляючи про дійсність і безспірність своїх вимог до позивача, відповідач не надав суду жодних доказів на їх підтвердження, тому суд приймає рішення на підставі поданих позивачем доказів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору. 25.01.2022 року між [PERSON] та адвокатом Фурсенко С. С. буо укладено договорі прро надання правничої допомоги. Згідно копії акту наданих/виконаних робіт від 02.01.2022 року адвокатом були надані наступні послуги: представництво клієнта в суді 2000,00 грн, складання позовної заяви 2000,00 грн, складання клопотання про зупинення виконавчого провадження (забезпечення позову) 1000,00 грн, а всього 5000,00 грн. Відповідно до заяви від 07.05.2022 року позивач поросить стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, клопотання про забезпечення позову та понесені витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 6488,60 грн. 27.06.2022 року відповідачем подано заяву про зменшення витрат на правничу допомогу. Сума та вид виконаної роботи є неспівмірним та не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. Розмір витрат не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, часом який був витрачений на виконання робіт адвокатом. Предмет позову у справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу нормативно правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи. В матеріалах справи наявна квитанція від 02.02.2022 року про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн з подання позовної заяви до суду. Проте, до суду не надходило клопотання [PERSON] про забезпечення позову, також відсутні докази сплати судового збору за подання такої заяви. Тому, стягненню з відповідача підлягає сума судового збору у розмірі 992,40 грн, яка підтверджена належними доказами. Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн, слід зауважити що адвокат Фурсенко С. С. у судове засідання жодного разу не з`явилася, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на представництво клієнта в суду у розмірі 2000,00 грн. Також, враховуючи, що клопотання про забезпечення позовної заяви до суду не подавалося, немає підстав для стягнення витрат за її складання у розмірі 1000,00 грн. Щодо витрат на складання позовної заяви у розмірі 2000,00 грн, суд вважає, що вказані витрати є завищені, оскільки вказана категорія справ не є складною, не потребує витрачання значного часу на її складання, не потребує вивчення великого обсягу нормативно правових актів, тому вважає можливим задовольнити частково у розмірі 1000,00 грн.

Outcome: approved