Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, відзиву не надали, просили розглянути справу за їх відсутності. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із позивачкою; довідки про реєстрацію місця проживання сторін у справі; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія договору купівлі-продажу нерухомості від 26.12.1994р.; копія державного акту серії ЯИ №948195 від 15.05.2020р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,0424 га, розташовану по [ADDRESS] , виділену для ведення індивідуального садівництва; копія державного акту серії ЯИ №948194 від 08.06.2010р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,0653 га, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія списку співвласників земельної ділянки до держакту серії ЯИ №948194; копія списку співвласників земельної ділянки до держакту серії ЯИ №948195; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.09.2021р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку та земельних ділянок від 18.09.2021р.; копія довідки виконкому Ренійської міськради від 14.01.2021р. про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; копія домової книги; копії свідоцтв про народження відповідачів; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 11.06.2022р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 10.06.2022р. (дата заведення спадкової справи 22.05.2021р.); копія заяви позивачки від 09.02.2021р. про прийняття спадщини; копія заяви [PERSON] від 09.02.2021р. про відмову від прийняття спадщини; копія заяви [PERSON] від 09.02.2021р. про відмову від прийняття спадщини; копія Інформаційної довідки за Спадкового реєстру (свідоцтво про право на спадщину не видавалось); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22.05.2021р. (заповіти, спадкові договори не укладались); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.05.2021р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є вдовою [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] його синами. За життя [PERSON] належало майно: Ѕ частина житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] (згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 26.12.1994р. №4606); Ѕ частина земельної ділянки площею 0,0424 га, розташованої по [ADDRESS] , виділеної для ведення індивідуального садівництва (згідно державного акту серії ЯИ №948195 від 15.05.2020р. на право власності на земельну ділянку); Ѕ частина земельної ділянки площею 0,0653 га, розташованої по [ADDRESS] , виділеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (згідно державного акту серії ЯИ №948194 від 08.06.2010р. на право власності на земельну ділянку). На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.05.2021р. (дата заведення спадкової справи 22.05.2021р.). Проте, незважаючи навіть на своєчасне звернення за прийняттям спадщини, оформити спадщину неможливо у зв`язку із тим, що у позивачки відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідачі звернулися до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь їх матері позивачки у справі. В даний час відповідачі\~ у справі на спадщину не претендують, не заперечують, щоб спадщину оформила позивачка. У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані житловий будинок, земельні ділянки, про що 18.09.2021р. нотаріусом було\~ винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат. Так як набуте за спадкуванням право власності позивачкою не було оформлено, вона не в змозі отримати дублікати державних актів про право власності на землю. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) державного акта на право власності на земельну ділянку при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі державного акту нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця. Щодо житлового будинку, то і його оформити як спадщину неможливо, оскільки чоловік позивачки не зереєстрував своє право власності на нерухомість належним чином у Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухомість. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельні ділянки, будинок (у їх відповідних частинах), як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідачі на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті чоловіка у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка також не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично та фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по своєчасній подачі заяви про прийняття спадщини та фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на земельні ділянки, житловий будинок, розпорядження щодо їх цільового використовування та збереження тощо). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на земельні ділянки та житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved