Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області в особі представника Буц Богдани Олександрівни, \~звернулася в суд з позовною заявою до\~ [PERSON] де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Тересвянська селищна рада Тячівського району Закарпатської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних ресурсів. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.05.2019 року у справі про аміністративне правопорушення № 307/1103/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4. ст. 85 КУпАП. Судом встановлено, що 11 березня 2019 року близько 16 години 15 хвилин [PERSON] перебуваючи на річці Апшиця в околиці села Грушово Тячівського району ловив рибу забороненим засобом «сіткою-павук», в результаті чого зловив рибу річкову - підуст звичайний - 20 штук, чим порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за що передбачена ч.4 ст.85 КУпАП, та наніс збитки рибному господарству України на суму 680 грн. 00 коп. (шістсот вісімдесят гривень). Посилаючись на положення ч.6 ст. 82 ЦПК України, відповідно до якої постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, вказує на вчинення правопорушення, що привели до наслідків щодо завданої шкоди, саме відповідачем. В обґрунтування розміру завданої [PERSON] внаслідок незаконного вилову риби шкоди, посилається на проведений розрахунок, відповідно до якого сума завданої шкоди становить 680 гривень. На пропозицію направлену 23.09.2019 [PERSON] , Закарпатським рибоохоронним патрулем щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у сумі 680 гривень, для досудового врегулювання спору, відповідач не відреагував та збитки не відшкодував. Посилаючись на положення ст.ст.13, 145 Конституції України, ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», ст. 22, 324 ЦК України, просить суд стягнути з [PERSON] , на користь Тересвянської територіальної громади Тячівського району Закарпатської області 680 грн. заподіяної шкоди. Також просить стягнути на користь Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області, суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 1 квітня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2022 року позовну заяву залишено без руху. У зв`язку з усуненням позивачем 7.06.2022 недоліків, постановленою в судовому засіданні 10.06.2022 ухвалою відновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 6.07.2022. Представник позивача в судове засідання не з`явився, так як надіслав до\~\~суду клопотання в якому просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим відповідно до п.п.1,4 ч.8 ст. 128 ЦПК України про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами за №№9050001292145 та 9050001311646 повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.05.2019 року у справі №307/1103/19 провадження №3/307/361/19, [PERSON] [INFO] , мешканця [ADDRESS] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 85 ч.4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. З вказаної постанови вбачається, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.03.2019 р., о 16 год.15хв. на річці Апшиця, на околиці с. Грушово, здійснював лов риби забороненим засобом сіткою-павуком, розміром 1.5 х 1.5, в результаті чого зловив двадцять риб виду підуст, загальною вагою 0.5 кг. (а.с. 23). Згідно розрахунку розміру шкоди, завданої рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства та охорони водних біоресурсів проведеного відповідно до постанови КМУ від 21.11.2012 №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», загальна сума збитків складає 680 гривень (а.с. 24). З листа №28-07/602/19 від 23.09.2019 року та квитанції про сплату поштового відправлення, вбачається, що Державним агентством рибного господарства у Закарпатській області надсилало відповідачу [PERSON] за адресою місця його реєстрації пропозицію щодо сплати 680 грн., суми завданої шкоди (а.с.25). \~ \~ \~ \~Згідно довідки виконкому Тересвянської селищної ради від 28.03.22 року, відповідач [PERSON] [INFO] не проживає за адресою в [ADDRESS] , яка зазначена як місце його проживання в протоколі про адміністративне правопорушення. (а.с. 33) \~ \~ \~ \~При цьому листом ГУ ДМС України в Закарпатській області від 30.03.2022, надісланим на запит суду, підтверджено реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.35). Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 85 КУпАП\~передбачено відповідальність осіб за порушення правил використання об`єктів тваринного світу. Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за №6, Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, вказує на вчинення правопорушення що привели до наслідків щодо завданої шкоди, саме відповідачем. Факт заподіяння шкоди відповідачем [PERSON] шляхом здійснення незаконного лову риби, встановлено постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.05.2019 року у справі №307/1103/19 провадження №3/307/361/19, яка згідно проставленої на ній відмітки 30.05.2019 набрала законної сили. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків, у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про тваринний світ»\~риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього\~Закону. Згідно зі\~статтею 34 Закону України «Про тваринний світ»\~користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ»\~передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до вимог частини першої\~статті 63 Закону України «Про тваринний світ»\~порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно з вимогами\~статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229 (у редакції наказу Державного агентства рибного господарства України від 27 листопада 2019 року №504 (зі змінами). Закарпатський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагентства, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Закарпатського рибоохоронного патруля поширюються на Закарпатську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Відповідно до\~статті 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених\~Конституцією України\~та законами України. Згідно із частиною першою\~статті 13 Конституції України\~земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Відповідно до частини третьої\~статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси) є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області). Одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про наявність в Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області правових підстав для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] як особи, яка заподіяла збитки рибному господарству України та Тересвянській селищній раді Тячівського району Закарпатської області. Тобто, стягнення шкоди, завданої забороненим виловом риби, на користь територіальної громади, де знаходиться відповідний об`єкт водного фонду та на територію якого поширюються повноваження відповідного рибоохоронного патруля, не суперечить вимогам чинного законодавства. Крім цього, відповідно до постанови Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 541/307/17, визнано\~\~законною можливість стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь місцевої ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, водних та інших природних ресурсів повинна були відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (в даному випадку випадку Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області). А тому, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області 680 грн. 00 коп. (шістсот вісімдесят гривень) заподіяної шкоди. Судові витрати слід покласти на відповідача [PERSON] .

Outcome: approved