Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ? ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №95194407000 від 25 лютого 2019 року у сумі 31 070,17 грн, судових витрат зі сплати судового збору у сумі 2 270,00 грн та 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 лютого 2019 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі ? ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір №95194407000 про надання споживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 25 199,00 грн на строк до 25 лютого 2020 року. Позивач зазначає, що за період користування кредитними коштами, позичальником здійснено часткові платежі погашення основаної суми кредиту, але заборгованість у повному обсязі не погашена, загальна сума якої становить 26 952,18 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) ? 25 199,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги ? 253,18 грн, заборгованість з комісії у сумі 1 500,00 грн. При цьому, позичальник просить стягнути з відповідача три проценти річних у сумі 1 178,48 грн та інфляційні втрати у сумі 2 939,51 грн. За твердженням\~позивача право\~вимоги за\~кредитним договором\~№95194407000\~від 25\~лютого 2019\~року,\~укладеним між\~ПАТ «УкрСиббанк»\~та [PERSON] \~на підставі\~договору факторингу\~№147\~перейшло до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Інвестохіллс Веста»\~(далі\~? ТОВ\~«ФК «Інвестохіллс\~Веста»),\~а від\~останнього на\~підставі договору\~факторингу №26-09/19/2\~перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 січня 2022 року відкрито провадження у справі №536/1837/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином ? засобами рекомендованого повідомлення поштового зв`язку. При цьому відповідач не повідомив причини неявки, до суду не звертався із заявою про відкладення розгляду справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ? ЦПК України) суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом установлено, що 25 лютого 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір №95194407000 про надання споживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користуванням кредиту відповідно до умов договору. Пунктом 3.1 договору визначено, що сума кредиту за договором становить 25 199,00 грн. Відповідно до пункту 3.3 вказаного договору кредит надається позичальнику для особистих потреб у сумі 24 860,00 грн на придбання товару ? мобільний телефон та у сумі 339,00 грн на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні кредиту. За умовами пункту 3.6 позичальник зобов`язується повернути кредит, плату за кредит та інші платежі до 25 лютого 2020 року. Розмір ануїтетного платежу становить 2 100,00 грн з моменту укладення договору до 26 грудня 2019 року, а з 27 грудня 2019 року розмір ануїтетного платежу становить 2 730,00 грн. Процентна ставка за договором встановлюється у розмірі 0,00001 проценти річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін установлюється процентна ставка у розмірі 7,00001 проценти (пункти 3.7-3.10 договору). ПАТ «УкрСиббанк» виконав свої зобов`язання за договором №95194407000 від 25 лютого 2019 року та виплатив позичальнику [PERSON] кредитні кошти в сумі 25 199,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №0604007068 від 25 лютого 2019 року. 25 вересня 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір факторингу №147, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №95194407000 від 25 лютого 2019 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 26 вересня 2019 року між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №26-09/19/02, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №95194407000 від 25 лютого 2019 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] . На виконання вказаних договорів додано до позовної заяви платіжні доручення, акти приймання-передачі права вимоги та реєстри боржників до вказаних договорів факторингу. Згідно із пунктами 1, 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України (далі ? ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (частина 2 статті 512 цього Кодексу). Положеннями статті 514 ЦК України встановлено обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов`язанні. Так, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги за кредитним договором №95194407000 від 25 лютого 2019 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк». У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором кредиту виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15 вересня 2021 року становить 26 952,18 грн з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) ? 25 199,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги ? 253,18 грн та заборгованість з комісії ? 1 500,00 грн. Крім того, позивач вважає, що позичальником прострочено грошове зобов`язання щодо поверненню кредитних коштів, а тому просить стягнути з відповідача на підставі статті 625 Цивільного кодексу України три проценти річних у сумі 1 178,48 грн та інфляційні збитки у сумі 2 939,51 грн. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу статті 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~частини 1\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі №910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 погодилась з цим висновком. Докази, які б підтверджували часткову або повну сплату заборгованості відповідачем у матеріалах справи відсутні. Правом на подання заперечень проти позову та доказів на спростування заявлених позовних вимог відповідач не скористався. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial