Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві зазначив, що 16 квітня 2021 року він позичив відповідачу [PERSON] строком на два місяці грошові кошти в сумі 6000 доларів США зі сплатою 5 відсотків місячних за користування коштами, що підтверджується письмовою розпискою відповідача. У вказаний строк відповідач свої зобов`язання не виконав. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення коштів, однак повернути кошти не бажає. У зв`язку з цим, він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. На момент звернення до суду відповідач винен йому суму позики в розмірі 177600 гривень (6000 доларів США * 29,6 грн. (курс НБУ за 1 долар), Також, просить стягнути 5% місячних за користування коштами, що становить 106560 гривень (6000 доларів США * 29,6 грн. (курс НБУ за 1 долар*5%*12 місяців), \~ \~ \~ \~Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 284160 гривень за договором позики від 16 квітня 2021 року за №б/н. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно письмової розписки\~ від 16 квітня 2021 року за №б/н відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] в борг 6000 доларів США строком на два місці зі сплатою 5% в місяць за користування коштами. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2\~ст. 1046 ЦК України\~договір є укладеним з моменту передання грошей. Згідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,\~ незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення суми позики є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми позики та сплати процентів. Згідно ст..611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження № 14-10цс18). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання по договору позики від 16 квітня 2021 року за №б/н і його заборгованість перед [PERSON] за договором позики від 16 квітня 2021 року за №б/н станом на 7 квітня 2022 року становить 195360 гривень, з яких 177600 гривень - сума основного боргу, 17760 гривень сума 5% місячних за користування позикою. Суд не погоджується із розміром відсотків за користування позикою, нарахованих позивачем в розмірі 106560 гривень, оскільки позивач невірно ототожнює проценти за користування позикою (5% в місяць) протягом дії договору позики (тобто до 16 червня 2021 року) з процентами після спливу строку позики, які в силу ч.2 ст. 625 ЦК України становлять 3% в рік, оскільки інший розмір процентів саме після спливу строку позики, сторонами в договорі позики не визначено. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов в межах заявлених позовних вимог слід задовольнити частково і стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 195360 гривень заборгованості за договором позики від 16 квітня 2021 року за №б/н, а в решті позовних вимог відмовити. Оцінивши наведені письмові докази, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 10000 гривень. Судові витрати в частині сплаченого судового збору слід розділити між сторонами.

Outcome: partial