Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача - адвокат Ярославська Оксана Миколаївна в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення від права на спадкування та внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом. В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Вільшанської селищної ради: кадастровий номер 3524355100:03:000:0138, площею 4,77 га та кадастровий номер 3524355100:03:000:0083, площею 5,24 га. До нотаріальної контори у встановлений законом строк позивачка подала заяву про прийняття спадщини. Після подання заяви їй стало відомо, що її племінницями - відповідачами по справі було також подано заяви про прийняття спадщини в порядку ст. 1266 ЦК України, так як брат позивачки [PERSON] , їх батько, помер [INFO] . 18 квітня 2019 року приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменком Ф.С. позивачці видано свідоцтво № 271 про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки, площею 4.77 га та свідоцтво № [NUMBER] про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки, площею 5.24 га. Інша частина земельних ділянок була розподілена між [PERSON] та [PERSON] , відповідно кожній по ј частині. Позивачка не згодна з тим, що її племінниці - онуки спадкодавця мають право на частки земельних ділянок з огляду на таке. Рідний брат позивачки - [PERSON] , який проживав в м. Кропивницький разом зі своєю сім`єю помер [INFO] . У нього залишились дві доньки [PERSON] та [PERSON] - рідні онучки її покійної матері, які після смерті батька жодного разу не навідали свою бабу, оскільки мали острах, що вона захоче прийняти після смерті свого сина обов`язкову частку у спадщині, яка складалася з квартири в м. Кропивницькому. Вважає, що відповідачки навмисно ввели в оману нотаріуса та оформили спадщину лише на себе. На телефоні дзвінки вони не відповідали, а потім і зовсім змінили номер телефону. Взагалі відповідачки не бачили свою рідну бабу більше 15 років. Останні роки свого життя мати позивачки сильно хворіла, починаючи з 2015 року постійно перебувала під наглядом лікарів та потребувала догляду зі сторони родичів. З 2016 по 2018 роки покійній матері позивачки викликалась швидка в зв`язку зі скаргами останньої на постійні болісні відчуття в області серця, головні болі, а також болі в суглобах. Мати позивачки померла у віці 81 рік, що вказує на її похилий вік, незадовільний стан здоров`я та неспроможність своїми силами забезпечувати умови свого життя. Також спеціалістом по соціальному захисту населення Вільшанської селищної ради Кіровоградської області 27.12.2017 року був складений акт обстеження житлово - побутових умов сім`ї [PERSON] , у якому зокрема було зазначено, що остання проживає в с. Осички, Вільшанського району Кіровоградської області, так як доглядає стареньку матір, яка не може себе самостійно обходити. Вважає, що вказане підтверджує факт знаходження спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік та тяжку хворобу. Зазначає, що ухилення відповідачів повністю підтверджується їх пасивною поведінкою по відношенню до [PERSON] . Відповідачки жодного разу не провідали її, не надали ніякої допомоги та повністю проявили бездіяльність по відношенню до неї. Також умисні дії відповідачів спрямовані на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю полягають і у тому, що прийнявши спадщину після смерті батька, покійного брата позивачки, відповідачі швидко продали квартиру, змінили місце проживання та засоби зв`язку, не повідомивши про це спадкодавця. Тобто вказане свідчить, що відповідачки зовсім розірвали зв`язок зі спадкодавцем. Позивачка навіть не мала змоги повідомити племінницям про смерть їхньої баби. Хто та за яких обставин їм повідомив невідомо. Вважає, що приїхавши на похорон до баби, відповідачки цілеспрямовано приїхали заволодіти спадщиною, оскільки відразу пішли до нотаріуса. Крім того відповідачки не надали жодної матеріальної допомоги позивачці на витрати пов`язані з похованням спадкодавця. Позивачка, яка доглядала свою стареньку матір сама потребувала допомоги, оскільки є інвалідом і не могла забезпечити повною мірою догляд за своє матір`ю та відповідно допомога від відповідачок їй була необхідна, так як спадкодавець була лежачою та потрібні були значні зусилля та допомога в її догляді. Вважає, що факт ухилення від допомоги спадкодавцеві, а також знаходження спадкодавця у безпорадному стані повністю підтверджується матеріалами справи. У зв`язку з наведеним, просить: \~ \~ \~ \~ - усунути [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - внести зміни до Свідоцтва про право на спадщину за законом № 271 виданого 18.04.2019 приватним нотаріусом Науменком Ф.С на ім`я [PERSON] , зазначивши, що [PERSON] має право на 1/1 частку земельної ділянки кадастровий номер 3524355100:03:000:0138 площею 4,7662 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільшанської селищної ради Кіровоградської області; - внести зміни до Свідоцтва про право на спадщину за законом № 270 виданого 18.04.2019 приватним нотаріусом Науменком Ф.С на ім`я [PERSON] , зазначивши, що [PERSON] має право на 1/1 частку земельної ділянки кадастровий номер 3524355100:03:000:0083 площею 5,2436 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільшанської селищної ради Кіровоградської області. Крім цього, просить покласти на відповідачів судові витрати. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зменшення судового збору. Позовну заяву залишено без руху та запропоновано доплатити судовий збір за подання позовної заяви (Т.1 а.с.45 48). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~05 жовтня 2021 року позивач усунула недоліки позовної зяави (Т.1 а.с.53-54). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи визначено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 11 листопада 2021 року (Т.1 а.с.56 57). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 11 листопада 2021 року підготовче засідання було відкладено на 25 листопада 2021 року у зв`язку із заявленим клопотанням представника позивача про витребування доказів (Т.1 а.с.67 68). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 25 листопада 2021 року підготовче засідання було відкладено на 12 січня 2022 року у зв`язку із заявленим клопотанням відповідача [PERSON] (Т.1 а.с.193-194). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~23 грудня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , у якому в задоволенні вказаного позову просить відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , матір її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входили земельні ділянки, розташовані на території Вільшанської селищної ради, площею 4,77 га та площею 5,24 га. Вона та [PERSON] на законній підставі подали приватному нотаріусу Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменку Ф.С. заяви про прийняття спадщини за законом в порядку ст. 1266 ЦК України. На підставі поданих документів приватним нотаріусом їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Зазначає, що вказані в позовній заяві твердження не відповідають дійсності, а посилання позивача на безпорадний стан померлої [PERSON] не підтверджено належними доказами. Письмових доказів того, що [PERSON] проходила лікарське обстеження із зазначенням її стану здоров`я та лікарських рекомендацій щодо догляду у 2016-2018 роках, позивач не надала. Копія виписки із історії хвороби стаціонарного хворого №8979 не стосується жодним чином стану здоров`я померлої [PERSON] та перебування її у безпорадному стані. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дійсно, [PERSON] мала певні проблеми зі здоров`ям, які обумовлені її похилим віком, проте в безпорадному стані вона не перебувала. Щодо тверджень позивача з приводу ухилення відповідачів від надання спадкодавцеві допомоги, вважає, що вони не відповідають дійсності, неправдиві та не підтверджені жодним доказом. Зазначає, що вона та її сестра [PERSON] приїжджали до бабусі на свята та по можливості в інші дні. Мають свої сім`ї та проживають в м. Кропивницький. Місце проживання бабусі, [PERSON] , було дуже віддаленим, тому часто навідувати бабусю у них не було можливості. Кожного разу, коли вони приїжджали до бабусі в гості, допомагали їй. Бабуся до останніх днів життя могла ходити самостійно та обходити себе, і як звичайна людина похилого віку все ж потребувала допомоги. Вказує, що номери телефонів вже тривалий час не змінювалися, і твердження позивача з приводу зміни засобів зв`язку, як навмисного ухилення від надання спадкодавцеві допомоги не підтверджено жодним доказом. Зазначає, що позивач по справі вже тривалий час має негативне відношення до неї та [PERSON] , та неодноразово, з моменту смерті [PERSON] , намагається будь-якими способами зменшити їх частку в спадщині та усунути від спадщини, отриманої на законних підставах. Так, в 2019 році донька позивачки зверталася до Вільшанського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до неї, [PERSON] та [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права на спадкування зі спадкоємцями першої черги та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03.10.2019 року по справі №384/342/19, відмовлено в задоволені даного позову. Зазначене рішення оскаржувалося в Кропивницькому апеляційному суді, однак за результатами апеляційного перегляду було залишено без змін. З огляду на викладене, у задоволенні позовної заяви [PERSON] просить відмовити в повному обсязі (Т.1 а.с.205 208). \~ \~ \~ \~12 січня 2022 року підготовче засідання було відкладено на 17 лютого 2022 року у зв`язку із заявленим клопотанням представника позивача (Т.1 а.с.223). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~17 лютого 2022 року підготовче засідання відкладено на 16 березня 2022 року у зв`язку з витребуванням доказів (Т.1 а.с. 243 244). 16 березня 2022 року підготовче засідання відкладено на 02 червня 2022 року за клопотанням відповідача [PERSON] (Т.2 а.с.4). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~02 червня 2022 року підготовче засідання відкладено на 24 червня 2022 року у зв`язку з неявкою учасників справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 20 липня 2022 року (Т.2 а.с.49). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 20 липня 2022 року оголошено перерву у судовому засіданні до 28 липня 2022 року за клопотанням представника відповідачів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, суду пояснила, що її мати [PERSON] хворіла з 2013 року, а з 2016 по 2018 рік була лежачою та не вставала з ліжка. Всі медичні довідки долучені до матеріалів справи, інша медична документація в неї відсутня. За матір`ю вона доглядала з 2013 року, після того як та впала та травмувалася. З 2016 року за [PERSON] доглядала [PERSON] , яка запрошувала відповідачів навідати бабусю, інформувала їх, що остання потребує допомоги, однак вони відмовлялися у зв`язку з тим, що доглядають своїх дітей. Після того як відповідачі продали квартиру, вони змінили адресу, а нові адреси їй були невідомі. Листів позивач відповідачам не писала. Зазначила, що з відповідачами особисто зв`язок не підтримувала, їм телефонувала її донька [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В судовому\~засіданні представник\~позивача адвокат Бабкова О.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що матеріалами справи повністю підтверджується факт перебування спадкодавця, [PERSON] , в безпорадному стані через похилий вік та тяжку хворобу, у зв`язку з чим остання потребувала сторонньої допомоги, яку їй надавала позивач. Саме своєю бездіяльністю та пасивною поведінкою відповідачі ухилялися від надання підтримки та допомоги спадкодавцю, хоча усвідомлювали свій обов`язок та мали можливість його виконувати, але не вчиняли необхідних дій. Звернула увагу, що [PERSON] та [PERSON] є працездатними особами молодого віку, не мають інвалідності на відміну від позивача, яка є інвалідом ІІІ групи та має ряд захворювань. Жодною із відповідачів не було надано доказів, які б підтверджували неможливість на той час надавати допомогу спакодавцю, або ж навпаки, документів та доказів, які б підтвердили факт надання такої допомоги. Всі свідки, допитані в судовому засіданні, підтвердили факт перебування спадкодавця в безпорадному стані та її потребу в сторонній допомозі, яку їй надавала лише позивач, а не відповідачі, яких свідки не бачили у бабусі протягом тривалого часу. На її думку, в матеріалах цивільної справи №384/342/19 знайшов підтвердження той факт, що саме [PERSON] доглядала свою матір [PERSON] та надавала їй необхідну допомогу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Представник відповідачів\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~ адвокат\~ Юрах\~В.М.\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги не\~визнав, просив відмовити у задоволенні позову, суду пояснив, що надані позивачем докази є непереконливими. Відповідачі по можливості приїжджали до спадкодавця та спілкувалися з нею. Вони не ігнорували жодним чином контакти з [PERSON] , однак і в [PERSON] , і в [PERSON] на той час були малолітні діти та скрутний матеріальний стан, у зв`язку з чим вони не мали змоги фінансово допомагати спадкодавцю. На його думку, допитані в судовому засіданні свідки були упередженими щодо стану спадкодавця, а враховуючи те, що наявні в матеріалах справи медичні висновки носять рекомендаційний характер, відсутні об`єктивні докази перебування спадкодавця у безпорадному стані, що також було закріплено і в рішенні Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2019 року. Вважає, що усунення відповідачів від права на спадкування за таких обставин буде несправедливим. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступних висновків.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Осички Вільшанського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 24 квітня 2018 року Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с.10). 18 лютого 1984 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , повторно виданого 12.04.2018 Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (Т.1 а.с.84). Також судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Осички Вільшанського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 березня 1959 року Осичківською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с.128). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 лютого 1984 року Ленінським відділом ЗАГС м. Кіровоград, [PERSON] народилася [INFO] в м. Кіровоград. У даному свідоцтві її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с.126). 08 листопада 2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у м. Кіровоград, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 08 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (Т.1 а.с.127). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 червня 1986 року Кіровським відділом ЗАГС м. Кіровоград [PERSON] народилася [INFO] в м. Кіровоград. У даному свідоцтві її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с.133). 16 грудня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (Т.1 а.с.134). [PERSON] помер [INFO] в с. Мошорине Знам`янського району Кіровоградської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2011 року міським відділом по державній реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області (Т.1 а.с.129). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] померла [INFO] в с. Осички Вільшанського району Кіровоградської області (Т.1 а.с.8). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Також встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №164042332 від 18.04.2019 [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 343240, виданого Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 01 серпня 2002 року, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 3524355100:03:000:0083, площею 5,2436 га., яка розташована на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області (Т.1 а.с.150). Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №164042627 від 18.04.2019 [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за №1011, виданого 25.09.2012 державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ткачовою Ю.О., належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 3524355100:03:000:0138, площею 4,77 га., яка розташована на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області (Т.1 а.с.151). Зі спадкової справи № 71/2018, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Науменка Ф.С. 10 травня 2018 року звернулася дочка [PERSON] . При цьому, у вказаній заяві вона зазначила, що інших спадкоємців немає (Т.1 а.с.79). Поряд з цим, 14 травня 2018 року до приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Науменка Ф.С. із заявами про прийняття спадщини звернулися онуки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , батько яких син спадкодавця [PERSON] помер [INFO] (Т.1 а.с. 122, 130). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №271, виданого 18 квітня 2019 року приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Науменком Ф.С., спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на Ѕ частку, та згідно зі статтею 1266 ЦК України її онуки: [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , батько якої [PERSON] помер [INFO] на ј (одну четверту) частку, і [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , батько якої [PERSON] помер [INFO] на ј (одну четверту) частку. Спадщина, на яку видано вказане свідоцтво складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 3524355100:03:000:0138 загальною площею 4,7662 га., яка розташована на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, і належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Вільшанською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 25 вересня 2012 року за реєстровим №1011 (Т.1 а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом №270, виданим 18 квітня 2019 року приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Науменком Ф.С., спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на Ѕ частку, та згідно зі статтею 1266 ЦК України її онуки: [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , батько якої [PERSON] помер [INFO] на ј (одну четверту) частку, і [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , батько якої [PERSON] помер [INFO] на ј (одну четверту) частку. Спадщина, на яку видано вказане свідоцтво складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 3524355100:03:000:0083 загальною площею 5,2436 га., яка розташована на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, і належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №343240, виданого Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 01 серпня 2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №44 (Т.1 а.с.12). 25 квітня 2019 року за реєстровими №№ 292 та 294 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки на ім`я [PERSON] (Т.1 а.с.178, 184) та за реєстровими №№ 293, 295 - на ім`я [PERSON] (Т.1 а.с. 180, 186). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 27 грудня 2017 року, спеціалістом І категорії по соціальному захисту населення Вільшанської селищної ради Шевчук Людмилою Володимирівною та спеціалістом з юридичних питань та земельних відносин Довгань Олександром Івановичем проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] . У даному акті зазначається, зокрема, що [PERSON] зі своєю сім`єю зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На даний час проживають без реєстрації за адресою с. Осички Вільшанського району Кіровоградської області, так як доглядає стареньку матір, яка не може себе самостійно обходити (Т.1 а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи, а саме за даними записів у копії медичної картки амбулаторного хворого, додому до [PERSON] 10 травня 2016 року, 07 серпня 2017 року та 12 січня 2018 року було здійснено виклик лікаря з приводу болісних відчутів в області серця, головних болей, болей в суглобах, запаморочення, безсоння. [PERSON] оглядалася медиком та отримувала рекомендації щодо лікування. Разом з цим, відповідно до запису в медичній картці, кожного разу від госпіталізації вона відмовлялася (Т.1 а.с.14 16). Більш того, 12 березня 2018 року у даній медичній картці зроблено запис про те, що [PERSON] спостерігалася в ЦРЛ з 21 листопада 1989 року. Лікувалася амбулаторно. Від стаціонарного лікування відмовлялася. Померла вдома. Причиною смерті зазначена старість (Т.1 а.с.18). Відповідно до копії висновку лікарсько-консультативної комісії № 178/2015 від 12.04.2015 року ТОВ «Медаком», [PERSON] , 1937 року народження, клінічний діагноз «артроз колінних суглобів правої та лівої ноги (обмежена дієздатність та функції ніг). Рішення комісії: у зв`язку із станом здоров`я, плановим лікуванням та подальшою реабілітацією потребує постійного догляду зі сторони родичів (Т.1 а.с. 19). Згідно з копії виписки з історії хвороби стаціонарного хворого №8979, [PERSON] 29 червня 2016 року було проведено тотальне ендопротезування лівого кульшового суглобу. Поступила на лікування вона 28 червня 2016 року, виписана 08 липня 2016 року. У рекомендаціях зазначено щодо обмеження фізичного навантаження, ходьба з милицями не наступаючи на ногу 1, 5 місяця, потім ходьба з милицями поступово навантажуючи, наступаючи на ногу 1,5 місяця (Т.1 а.с.21). Відповідно до копії консультативного заключення Київського міського ортопедичного центру ендопротезування, хірургії та реабілітації Київської міської клінічної лікарні №12 від 17.10.2016 року, [PERSON] встановлено діагноз: лівобічний коксартроз 4 ст. Фіброзний анкілоз. Ревізійний ендопротез лівого кульшового суглобу. ФНС 2 ст. (Т.1 а.с 20). Згідно з наданою копією квитанції до прибуткового ордеру №54 від 13 березня 2019 року, позивач оплатила 2670 грн. 00 коп. витрат на поховання [PERSON] (Т.1 а.с. 236). Відповідно до копії накладної від 21 червня 2021 року вартість пам`ятника для [PERSON] та [PERSON] та його встановлення разом з доставкою становить 22900 грн. 00 коп. (Т.1 а.с. 237). Згідно з наданою до суду копією розписки без дати, [PERSON] заплатила 2000 грн. за викопану на кладовищі яму для [PERSON] (Т.1 а.с.238). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивачка переїхала з смт. Вільшанка проживати в с. Осички в 2013 році для того, щоб доглядати хворих батьків. Вона надавала їм допомогу та купувала ліки. Мати була лежачою. Позивач є інвалідом, їй було важко, але вона працювала в селі та сапала соняшники, оскільки пенсії не вистачало на прожиття. Після смерті батьків, вона на кладовищі встановила на могилах обеліски та доглядала за ними. Вона зі своїми дітьми постійно ходила в поминальні дні на кладовище. Інших онуків він жодного разу не бачив, щоб вони приходили на кладовище та здійснювали догляд за могилою. Позивач доглядала та хоронила батьків і сама несла фінансові витрати. В селі розповідали, що онуки не відвідували свою бабусю та відмовилися від неї, оскільки не мають коштів і часу щоб приїхати до неї. Коли бабуся була здоровою, то відповідачі приїжджали до неї в гості. [PERSON] та [PERSON] після смерті їх батька в селі не бачив. Чи допомагали вони бабусі грошима йому не відомо. Проживає за 150 метрів від будинку [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона 15 років проживає в с. Осички по сусідству з будинком покійної [PERSON] . За життя батьків позивач разом із дітьми часто приїжджали до них, допомагали обробляти город та заготовляли дрова на зиму. В 2013 році до неї прийшла односельчанка, яка відвідувала [PERSON] , та повідомила що їй ніхто не відчиняє. Двері були зачинені, а [PERSON] впала в веранді будинку. Після цього позивач переїхала з смт. Вільшанка до неї жити та доглядати її, купувала їй ліки та все необхідне. Коли позивач захворіла та поїхала до м. Київ на операцію, за [PERSON] здійснювала догляд її онука [PERSON] , донька позивача. Зі слів позивача племінниці відмовилися приїхати та доглянути свою бабусю. Їх вона бачила лише один раз на похороні [PERSON] , на подальших поминальних обідах їх не було. [PERSON] розповідала, що у неї є онуки [PERSON] і [PERSON] , і вона за ними сумувала. Матеріальної допомоги вони бабусі не надавали, а вона в свою чергу передавала їм продукти харчування з села, бо вони проживали в м. Кіровоград. Позивач скаржилася, що племінниці матеріально не допомагали їй коштами на лікування та поховання покійної. [PERSON] після хвороби з 2013 року не виходила з будинку. Діти позивача приїжджали та допомагали їй доглядати бабусю. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він з 2012 року проживає з донькою позивача, [PERSON] , з 2014 року вона є його дружиною. З 2012 року вони один раз на місяць приїжджали з м. Київ до позивача, щоб їй допомагати. В 2016 році у них народилася дитина і дружина переїхала проживати в с. Осички до матері, оскільки потрібно було доглядати і позивача, яка є інвалідом, і [PERSON] , яка хворіла. Коли позивач підвернула ногу, їй потрібно було їхати до м. Київ на операцію. Його дружина [PERSON] особисто при ньому повідомила по телефону відповідачів, що потрібно приїхати і доглянути бабусю та надати матеріальну допомогу, а вони відмовилися приїхати з невідомих йому причин. Матеріальної допомоги племінниці не надавали, по телефону з [PERSON] не спілкувалися, по веденню господарства не допомагали. Бачив племінниць один раз на похороні [PERSON] .. Бабуся дружини була лежачою і не могла самостійно пересуватися, потребувала сторонньої допомоги. Зі слів позивача та його дружини йому відомо, що у м. Кропивницький племінниці продали квартиру свого покійного батька, з отриманих коштів бабусі нічого не передавали. У його дружини два брати [PERSON] і [PERSON] та сестра [PERSON] , які завжди допомагали бабусі та по черзі проживали в с. Осички в її будинку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона з самого дитинства проживала по сусідству з [PERSON] , дуже часто ходила до неї в гості та провідувала її. Коли остання захворіла, позивач доглядала її. Відповідачі ніколи не приїжджали до неї, не відвідували її, допомоги не надавали, а були лише на похороні. Квартиру свого батька [PERSON] вони продали і жодних коштів [PERSON] не дали. Позивач з пенсії встановила батькові та матері пам`ятники, робила поминальні обіди. Коли приходила до [PERSON] , то вона плакала і казала, що дуже хотіла б побачити онучок, а вони навіть не телефонували до неї і не цікавилися як у неї справи. Коли позивач підвернула ногу, при ній [PERSON] , донька позивача, по телефону повідомила відповідачам, що потрібно приїхати і доглянути бабусю, а вони відмовилися. [PERSON] розповідала, що зверталася до онучок з проханням про фінансову допомогу і вони їй відмовили, оскільки не мали змоги допомогти. Всі фінансові витрати несла позивач та її діти. [PERSON] був земельний пай, який вона здавала в оренду та отримувала зерно. Після смерті сина [PERSON] , його доньки сказали, що відмовляються від спадкової землі. У [PERSON] не було мобільного та стаціонарного телефону. Якщо у неї виникала необхідність зателефонувати комусь, то поряд були позивач та її діти, які давали їй телефон. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає на сусідній вулиці поряд із позивачем, яка була її однокласницею. Знає, що позивач переїхала з смт. Вільшанка в с. Осички щоб доглядати матір, яка була похилого віку. Також в село часто приїжджали доньки позивача. Племінниць позивача вона в селі не бачила. Щодня, проходячи повз будинок, бачила вивішену білизну. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживала по [ADDRESS] , на відстані близько кілометра від будинку [PERSON] . Часто проходила біля її будинку та заходила до неї в гості. У 2013 році [PERSON] впала та після цього позивач переїхала до неї, щоб доглядати її. У її будинку було три кімнати і веранда. [PERSON] скаржилася, що телефонувала до відповідачів із запрошенням приїхати до неї, але вони не приїжджали і не допомагали їй. Відповідачі приїхали лише на похорон, а до цього і після вона їх не бачила, приїжджали лише в дитинстві. Доглядали [PERSON] позивач та її доньки [PERSON] та [PERSON] . Коли позивач впала і зломала ногу, [PERSON] доглядали її доньки, а з м. Кіровограда відповідачі не приїхали і не надали жодної допомоги. Їй відомо, що [PERSON] отримувала пенсію та один раз на рік орендну плату за земельні паї її та покійного чоловіка. У [PERSON] не було мобільного телефону. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в [ADDRESS] , що знаходиться на сусідній вулиці від будинку [PERSON] .. У 2013 році [PERSON] упала та після цього потребувала допомоги. Їй відомо, що позивач та її діти доглядали за матір`ю позивача та саме позивач несла матеріальні витрати, а відповідачів вона не бачила. Вона з чоловіком часто приходила і допомагали позивачці, оскільки [PERSON] потребувала допомоги. [PERSON] говорила, що відповідачі не приїжджають, а інші онуки приходять і доглядають її. Відповідачів бачила лише один раз на похороні [PERSON] , а до того не бачила їх взагалі. Земельними паями та пенсією [PERSON] розпоряджалася сама. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона з дитинства проживає в с. Осички, далеко від будинку [PERSON] . Вона була на похороні [PERSON] та не пам`ятає, щоб бачила там відповідачів. Вона не бачила, щоб відповідачі приїжджали та допомагали [PERSON] , а позивача вона бачила там постійно. Не пам`ятає, з якого часу позивач почала жити біля своєї матері та доглядати за нею. [PERSON] розповідала їй, що вона телефонувала до старшої двоюрідної сестри [PERSON] та просила приїхати, щоб доглянути бабусю, оскільки її мати, [PERSON] захворіла, однак їй відмовили у грубій формі. Коли вона приходила, то [PERSON] вже була лежачою і не виходила на вулицю. Вважає, що догляд за лежачою людиною потребує багато витрат. Ірина розповідала, що вона залишила чоловіка проживати в м. Київ, а сама поїхала допомагати матері доглядати бабусю. Вона працювала поштаркою в селі та спілкувалася з [PERSON] , оскільки приносила їй пенсію. При зустрічах [PERSON] скаржилася, що давно не бачила онук і сумує за ними. [PERSON] була лежачою близько трьох років, точно не пам`ятає. Пам`ятає, що останні дні перед смертю [PERSON] було дуже важко. У [PERSON] телефону не було, але поряд була донька та онука з телефоном. Відносини між двоюрідними сестрами були складні, вони сварилися, але вона вважає, що вони могли всі разом проживати у будинку бабусі та знайти спільну мову. Розмір пенсії бабусі складав близько 1800 грн., яку вона отримувала особисто. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вона товаришує більше 20 років і вони з нею постійно спілкуються. При розмовах вона постійно скаржилася на хвору бабусю, яку немає кому доглядати, оскільки її мати, [PERSON] , також хворіла, а [PERSON] була лежачою. У її присутності вона телефонувала сестрам у м. Кіровоград, щоб вони приїхали допомагати, а вони відповіли що у них немає часу приїхати. Іншого разу коли вона телефонувала, то відповідачі не взяли слухавку, це було близько 4,5-5 років тому. Ірина розповідала, що на догляд та лікування потрібні кошти і вони пропонували приїхати сестрам автобусом. [PERSON] залишила свою сім`ю і з дитиною приїхала доглядати бабусю. Коли [PERSON] захворіла, то позивач кожного дня їздила до неї, а потім переїхала проживати до неї. Коли захворіла позивач, то [PERSON] доглядали [PERSON] та її сестра [PERSON] . Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. \~ \~ \~ \~ Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. \~ \~ \~ \~ У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Частиною 1 статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з частиною п`ятою статті 1224\~ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача. Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224\~ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", правило абзацу другого частини третьої статті 1224\~ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Правило частини п`ятої статті 1224\~ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224\~ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування. Сам факт наявності у спадкодавця ряду захворювань та перебування у зв`язку з цим у безпорадному стані, без установлення наявності передбачених законом фактів ухилення відповідачів від надання йому допомоги та потреби спадкодавця саме в їх допомозі, не дає підстав для усунення онуків спадкодавця від права на спадкування. Аналогічні висновки щодо тлумачення і застосування частини п`ятої статті 1224\~ЦК України викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 453/968/17 (провадження № 61-17623св19) та від 14 лютого 2022 року у справі № 296/12034/18 (провадження № 61-15140св20). Правовою підставою позову позивач вказує частину п`яту статті 1224\~ЦК України та обґрунтовує позов тим, що відповідачі ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, яка через похилий вік та хворобу була у безпорадному стані. Однак, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про безпорадний стан спадкодавця, а копія висновку лікарсько-консультативної комісії № 178/2015 від 12.04.2015 року ТОВ «Медаком» та копія амбулаторної картки [PERSON] , що містяться в матеріалах справи, мають лише рекомендаційний характер. Не є доказом безпорадного стану [PERSON] і надана позивачем копія акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 27 грудня 2017 року. Будь-яких доказів перебування [PERSON] на лікуванні, обліку у лікаря певної спеціалізації та проходження нею лікарського обстеження із зазначенням стану здоров`я та лікарських рекомендацій щодо її догляду у 2015-2018 роках позивачем до суду не було надано, а про неможливість подання таких доказів та необхідність їх витребування позивач та її представник не заявляли. Доводити факт безпорадного стану лише поясненнями позивача та свідків є недостатнім з огляду на те, що безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах, проте у вказаний в позовній заяві період [PERSON] у медичних закладах не перебувала та не лікувалася. Сам по собі факт надання допомоги позивачем спадкодавиці [PERSON] не є підставою для задоволення позову, а надані позивачкою медичні документи підтверджують лише хворобливий стан [PERSON] , проте не вказують на її безпорадний стан. Усі допитані свідки у своїх показах зазначали про те, що позивачка доглядала свою матір, а в той час коли сама хворіла, [PERSON] доглядали доньки позивачки. Покази допитаних свідків не є беззаперечними доказами ухилення відповідачів від надання допомоги [PERSON] .. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Поряд з цим, суд критично оцінює покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] щодо ненадання відповідачами допомоги спадкодавцю, оскільки жоден із свідків особисто не телефонував їм, не спілкувався з ними та не повідомляв їх про необхідність надати таку допомогу, а тому суд вважає, що вказана інформація відома свідкам лише від позивача та її дочки [PERSON] , які безпосередньо заінтересовані в усуненні відповідачів від права на спадкування. Також суд враховує, що свідок [PERSON] є подругою дочки позивачки - [PERSON] . При цьому, суд не бере до уваги покази свідка [PERSON] , оскільки він є чоловіком рідної доньки позивачки [PERSON] , а тому є заінтересованим у вирішенні спору на користь позивача. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що донька позивачки [PERSON] зверталася у 2019 році до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, визнання права на спадкування зі спадкоємцями першої черги та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2019 року у задоволенні вказаного позову відмовлено (Т.1 а.с.211-214). Згідно з постановою Кропивницького апеляційного суду від 29 січня 2020 року рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2019 року залишено без змін (Т.1 а.с.215-217). Враховуючи наведене, суд не бере до уваги копію консультативного заключення Київського міського ортопедичного центру ендопротезування, хірургії та реабілітації Київської міської клінічної лікарні №12 та копію виписки із історії хвороби стаціонарного хворого №8979, [PERSON] , [INFO] , оскільки вони жодним чином не стосуються стану здоров`я померлої [PERSON] та перебування її у безпорадному стані. Оцінку вказаним доказам та висновку лікарсько-консультативної комісії № 178/2015 від 12.04.2015 року ТОВ «Медаком» надано у рішенні Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2019 року. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Матеріали справи\~не містять\~будьяких доказів\~того,\~що позивач\~ зверталася до відповідачів за допомогою та того, що допомоги, яку надавала позивач і її дочка було недостатньо і спадкодавець потребувала допомоги саме від відповідачів. Поряд з цим, належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] потребувала матеріальної допомоги від своїх онуків [PERSON] та [PERSON] та що саме на них лягав обов`язок по догляду за спадкодавцем, як це вимагає ч.5 ст. 1224 ЦК України, за умови отримання її від інших осіб, позивачем суду не надано. Не надано позивачем і доказів наявності у [PERSON] та [PERSON] матеріальної й фізичної змоги надавати таку допомогу своїй бабусі. Отже, позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів у підтвердження того, що спадкодавець потребувала допомоги саме від відповідачів - онуків, тоді як таку допомогу спадкодавець уже в повній мірі отримувала від [PERSON] та онуки [PERSON] . Відсутні такі і на підтвердження ухилення відповідачів від надання бабусі допомоги саме при можливості її надання, як одного з обов`язкових елементів можливості задоволення вказаного позову судом. Також суд зазначає, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Проте, у ході розгляду справи винна поведінка відповідачів також не встановлена. Суд звертає увагу на те, що жодним доказом по справі не підтверджується та обставина, що позивач зверталася до відповідачів з проханням надати спадкодавцю допомогу у будь-якій формі, оскільки зі змісту позовної заяви та пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що вона особисто з відповідачами не спілкувалася та письмових листів їм не направляла. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримувала пенсію та мала у власності дві земельні ділянки площею 5,24 га та 4,77 га., які передала в оренду та отримувала орендну плату, що свідчить про наявність у неї власних коштів на своє утримання. Надання позивачем допомоги на лікування та догляд за [PERSON] , понесення витрат на її поховання та встановлення пам`ятника, не є підставою для позбавлення відповідачів права на спадкування. Разом з цим, суд зазначає, що позивач вправі скористатися своїм правом на відшкодування таких витрат відповідно до ст. 1232 ЦК України, згідно з якою спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно з ч.1 ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про своїх батьків, проявляти про них турботу та надавати допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Статтею 203 СК України передбачено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Отже, суд враховує і те, що позивач [PERSON] доводилася рідною донькою [PERSON] , а тому у відповідності до вимог ст. 51 Конституції України, ст.ст. 172, 202, 203 Сімейного кодексу України саме на ній лежав обов`язок щодо утримання матері, яка була непрацездатною і потребувала допомоги і саме вона зобов`язана була піклуватися про неї та надавати їй допомогу. Слід також зазначити, що спадкодавець [PERSON] за життя заповіту не склала, про що свідчать матеріали спадкової справи. Як встановлено судом, спадкодавець хоча і потребувала допомоги у зв`язку із похилим віком та хворобливим станом, проте не перебувала саме у безпорадному стані та не потребувала допомоги саме від відповідачів, а останні не вчиняли умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, біля якої проживала позивач та її дочка. З огляду на викладене, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів суд дійшов переконливого висновку, що позивачем не доведено того, що відповідачі свідомо ухилялися від надання допомоги спадкодавцю при можливості її надання, а також, що спадкодавець [PERSON] перебувала у безпорадному стані та потребувала допомоги саме [PERSON] та [PERSON] , які проживали у м. Кропивницький, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2)\~у разі відмови в позові - на позивача;\~3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: dismissed