Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення коштів та просить суд стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» 67 366,59 грн. - депозитного вкладу, 15 937,66 грн. компенсація з суми вкладу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 24.03.2016 по 30.06.2018, 4327,66 грн. компенсацію трьох процентів річних від простроченої суми за період з 24.03.2016 по 30.06.2018, а всього - 87 362,99 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.09.2012 між ним та Кредитною спілкою «КС Володар» договір №355.3 «Гарант» про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого, він як член кредитної спілки вносить кошти на депозитний рахунок, а Кредитна спілка «КС Володар» зобов`язалась виплачувати йому проценти зі ставкою 28% річних, а також повернути депозитний вклад разом з нарахованими відсотками не пізніше 24.03.2016. Вказує, що на виконання умов договору, він зробив депозитний вклад на загальну суму 67 366,59 грн. Однак, з жовтня 2015 року по березень 2016 року проценти по вкладу Кредитна спілка «КС Володар» не виплачувала, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість по сплаті процентів у розмірі 7594,35 грн. Окрім того, на порушення умов договору Кредитною спілкою «КС Володар» станом на 24.03.2016 депозитний вклад у розмірі 67 366,59 грн. повернуто не було. Зазначає, що згідно листа Кредитної спілки «КС Володар» від 01.07.2016 № 01/07.2016, у кредитної спілки були труднощі з поверненням його коштів. 20.07.2016 мiж ним і Кредитною спілкою «КС «Володар» була укладена письмова угода - Додаток № 1 до вищевказаного договору № 355.3 від 24.09.2012 «Гарант». Даним Додатком № 1 до договору передбачено графік повернення коштів на загальну суму 66 366,59 грн. у період з серпня 2016 року по 31.08.2017: щомісяця по 5000 грн., в серпні 2017 року (до 31.08.2017) 6366,59 грн. Однак на порушення зазначеного вище додатку № 1 вiд 20.07.2017 до договору № 355.3 від 24.09.2012 «Гарант» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, Кредитна спілка «КС Володар» заборгованість виплатила лише частково, а саме: до червня 2017 р. на погашення заборгованості за процентами виплачено 4700 грн., 16.04.2018 виплачено 8798,71 грн., з яких 2894,28 грн. на виплату відсотків. Таким чином, на теперішній час у Кредитної спілки «КС Володар» з 24.03.2016 iснує заборгованість в сумі 67 366,59 грн. за тілом депозитного вкладу, 15 937,66 грн. за індексом інфляції та 4 327,74 по виплатах 3% річних за вкладом. Враховуючи наведене, просив задовольнити позов. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін. 28.08.2018 до суду надійшов відзив, в якому представник Кредитної спілки «КС Володар» зазначає, що визнає позов лише частково, посилаючись на те, що 20 липня 2016 року між Кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] було укладено Додаток № 1 до Договору «Гарант» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № ДВ-355.3 від 24.09.2012, за яким сторони дійшли згоди щодо повернення депозитного внеску частинами згідно графіка. При цьому, починаючи з 31 серпня 2016 року і до 28 серпня 2018 року відповідачем було повернуто [PERSON] наступні суми: - 1000,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Видатковий касовий ордер від 29.12.2016; - 500,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Видатковий касовий ордер від 03.02.2017; - 500,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Видатковий касовий ордер від 09.03.2017; - 7 298,71 грн (виплата відсотків) - Платіжне доручення № 544 від 16.04.2018; - 1 500,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Платіжне доручення № 50 від 04.06.2018; - 525,26 грн (виплата відсотків) - Платіжне доручення № 219 від 05.07.2018; - 11 166,59 грн (основна сума залученого депозиту) - Платіжне доручення № 218 від 05.07.2018; - 8 000,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Платіжне доручення № 263 від 19.07.2018; - 10 000,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Платіжне доручення № 459 від 16.08.2018. Станом на 27 серпня 2018 року депозитний внесок за депозитним договором № ДВ-335.3 від 24.09.12 становить 32 013 (тридцять дві тисячі тринадцять) грн. 78 коп., з яких 32 000 грн - внесок, а 13, 78 грн. - відсотки, що підтверджується Довідкою по депозитному внеску [PERSON] 28.08.2018 до суду надійшли пояснення на позовну заяву, в яких представник Кредитної спілки «КС Володар» зазначає, що Кредитною спілкою «КС Володар» викладені в позовнiй заяві вимоги [PERSON] не визнаються з наступних підстав. Так, 24 вересня 2012 року між Кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] укладено Договір № 355.3 «Гарант» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. 20 липня 2016 року між Кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] укладено Додаток № 1 до Договору «Гарант» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № ДВ-355.3 від 24.09.2012, за яким сторони дійшли згоди щодо повернення депозитного внеску частинами згідно графіка. Починаючи з 31 серпня 2016 року і до 18 січня 2019 року відповідачем здійснювалися наступні виплати на користь [PERSON] : - 1000,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Видатковий касовий ордер від 29.12.2016; - 500,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Видатковий касовий ордер від 03.02.2017; - 500,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Видатковий касовий ордер від 09.03.2017; - 7 298,71 грн (виплата відсотків) - Платіжне доручення № 544 від 16.04.2018; - 1 500,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Платіжне доручення № 50 від 04.06.2018; - 525,26 грн (виплата відсотків) - Платіжне доручення № 219 від 05.07.2018; - 11 166,59 грн (основна сума залученого депозиту) - Платіжне доручення № 218 від 05.07.2018; - 8 000,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Платіжне доручення № 263 від 19.07.2018; - 10 000,00 грн (основна сума залученого депозиту) - Платіжне доручення № 459 від 16.08.2018; - 32 030,15 грн. (основна сума та нараховані відсотки) - платіжне доручення № 1406 від 18.01.2019. Зазначені виплати здійснювалися у готівковій формі або грошовим переказом на картковий рахунок позивача. Станом на 12.03.2019 депозитний внесок позивача за депозитним договором № ДВ-335.3 від 24.09.2012 КС «КС Володар» погашено в повному обсязі, що підтверджується Розрахунком суми заборгованості по депозитному вкладу (внеску) члена Кредитної спілки «КС Володар» [PERSON] . згiдно договору ДВ - 355 від 24.09.2012 станом на 12 березня 2019 року. Враховуючи наведене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 09 лютого 2020 року залучено до участі у справі [PERSON] у якості правонаступника позивача [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, про причини неявки суд до відома не поставили. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 24 вересня 2012 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «КС «Володар» було укладено договір №ДВ-355.3 «Гарант» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, що за своєю природою є договором банківського внеску. (а.с. 8-10) 24.09.2012 [PERSON] вніс на депозитний рахунок вклад у сумі 5 000,00 грн., 04.01.2013 - 5000,00 грн., 14.03.2013 - 2500,00 грн., 24.04.2013 - 13500,00 грн., 17.09.2013 - 4000,00 грн., 21.10.2013 - 21000,00 грн., 28.01.2014 - 5000,00 грн., 14.02.2014 - 5000,00 грн., 29.04.2014 - 4000,00 грн., 13.10.2015 - 2366,59 грн. В подальшому 20 липня 2016 року сторонами укладено Додаток до Договору №ДВ-355 від 24.09.2012, відповідно до якого сторони дійшли згоди щодо повернення депозитного внеску частинами згідно визначеного графіка. Термін повернення вкладу було продовжено до 31.08.2017. (а.с. 16). Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.07.2018 Виконавчим комітетом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що 25.07.2018 складено відповідний актовий запис №39. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно наданого [PERSON] суду Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] Сьомою київською державною нотаріальною конторою 18.12.2018 було заведено спадкову справу № 730/2018 (номер у спадковому реєстрі 63516499). Згідно виданого 31.01.2019 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори в рамках спадкової справи № 730/2018, зареєстрованого в реєстрі за №4-100, Свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна гр.. [PERSON] , 1951 р.н., який помер [INFO] , є його брат [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтва, складається з: - грошових вкладів з відповідними вiдсотками та компенсаціями, що знаходяться в ТВБВ № 10026/066 на рахунках № [NUMBER] (0,00 грн.), [NUMBER] (211,45 грн.), [NUMBER] (2445,85 грн.), [NUMBER] (9257,20 грн.), в ТВБВ № 10026/072 на рахунку № [NUMBER] (1246,75 грн.), в ТВБВ № 10026/0192 на рахунку № [NUMBER] (1053,55 грн.), які належали померлому, що стверджується довідкою, виданою ПАТ «Державний ощадний банк України» від 22 сiчня 201 року № 46/12-05/874/1758БТ. - грошових вкладів з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ «Перший Інвестиційний Банк» на карткових рахунках № [NUMBER] (166,56 грн.), [NUMBER] (51,39 грн.), які належали померлому, що стверджується довідкою, виданою АТ «Перший Інвестиційний Банк» від 23 січня 2019 року № 09/БТ/2-89. - грошової суми у розмірі 3223 (три тисячі двісті двадцять три) гривні 54 копійки, яка належала померлому, що стверджується довідкою, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві 10 січня 2019 року № 6130/04. Оскільки [PERSON] помер, до участі у справі залучено правонаступника - [PERSON] . Як вбачається [PERSON] звернувся до суду з позовом в порядку глав 48,71 ЦК України, правовідносини ж, що виникли між сторонами Кредитною спідкою «КС Володар» та правонаступником [PERSON] - [PERSON] , на даний час регулюються главами 84, 87 ЦК України. Суд зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК та ЦК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19). Отже, зважаючи на характер спірних відносин, належному способу захисту інтересу позивача відповідає позовна вимога пред`явлена в порядку глав 84,87 ЦК України Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам закону. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, підстави для задоволення вимог позивача про стягнення депозитного вкладу, компенсації з суми вкладу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох процентів річних від простроченої суми, відсутні.

Outcome: dismissed