Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

26 жовтня 2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом звернулася [PERSON] , з проханням: визначити їй додатковий строк в три місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] в м. Макіївка. На даний час цей населений пункт перебуває на окупованій території , в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2019 року було встановлено факт, що [PERSON] помер [INFO] в м. Макіївка. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2021 року виправлено описку в рішенні суду. Після набрання ухвалою суду від 03.06.2021 року законної сили позивач звернулась до Бориспільської міської нотаріальної контори із заявою про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . Однак, позивачу було відмовлено у зв`язку з пропуском строку на усунення недоліків та рекомендовано звернутися до суду. Поважними причинами пропуску строку позивач зазначає, що її батько помер на тимчасово окупованій території, і для того, щоб отримати свідоцтво про смерть відповідно до вимог чинного законодавства позивач зверталася до суду із заявою про встановлення факту, а це зайняло багато часу. Також вона тривалий час доглядала за своїм чоловіком, який після тривалої хвороби помер [INFO] . Позивач дуже переживала смерть чоловіка та батька, залишилась одна з дітьми в чужому місті. Також, позивач була не обізнана щодо терміну встановленого для подання заяви на прийняття спадщини, тому своєчасно не звернулась до нотаріуса. З цих підстав позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. 15 червня 2021 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, натомість позивача подала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримує та просить задовольнити. Від відповідача Бориспільської міської ради Київської області надійшов лист, відповідно до якого просить прийняти рішення за наявними матеріалами справи у відповідності до вимог чинного законодавства та просить справу слухати без участі їхнього представника. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Приписами ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть від 14 листопада 2017 року за № 1811 (а.с. 17). Родинні відносини між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13 березня 1969 року (а.с.23). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2019 року було встановлено факт, що [PERSON] помер [INFO] в м. Макіївка (а.с. 13). 03 червня 2021 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області виправлено описку в рішенні суду від 03 жовтня 2019 року (а.с. 15). 17 червня 2021 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 16). Після отримання вказаного свідоцтва про смерть [PERSON] позивач звернулась до Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Однак, у відповідь їй було повідомлено, що позивач пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 12). Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша\~статті 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з частиною другою\~статті 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~статті 1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Позивач у термін, встановлений\~статтею 1270 ЦК України, не звернулася до нотаріальної контори за оформленням та отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Поважними причинами пропуску строку визначеного для прийняття спадщини позивач зазначає те, що її батько помер на тимчасово окупованій території, і для того, щоб отримати свідоцтво про смерть відповідно до вимог чинного законодавства позивач зверталася до суду із заявою про встановлення факту, а це зайняло багато часу. Крім того, позивач тривалий час доглядала за своїм чоловіком, який після тривалої хвороби помер [INFO] . Позивач дуже переживала смерть чоловіка та батька. Також, позивач була не обізнана щодо терміну встановленого для подання заяви на прийняття спадщини, тому своєчасно не звернулась до нотаріуса. На підтвердження вищевказаного позивачем надано копії довідки огляду МСЕК [PERSON] (а.с. 26), індивідуальної програми реабілітації інваліда № 377 (а.с. 25), довідки сімейного лікаря від 16.03.2017 року (а.с. 27), свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 28). З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Крім того, суд вважає, що оскільки спадкова справа до майна померлого [PERSON] не відкривалася, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці не встановлені, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, в інший спосіб, крім як звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та відновити своє порушене право позивач не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved