Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

У липні 2022 року заявник звернулась до суду із вище вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка с. Тайкі, Ємельчинського р-ну, Житомирської обл. Однак зареєструвати факт смерті своєї матері у встановленому законом порядку, вона не може, оскільки органами державної реєстрації актів цивільного стану України не приймаються до уваги документи про смерть, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті її матері потрібно заявнику для отримання свідоцтва про смерть. Заявник в судове засідання не з`явилась, до суду надала письмову заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, заяву підтримує у повному обсязі. Представник Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заяви не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали заяви, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] у м. Кадіївка (Стаханов), Луганської області, померла [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка с. Тайкі, Ємельчинського р-ну, Житомирської обл., причина смерті хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз. Заявник [PERSON] , [INFO] , являється дочкою, померлої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого Ворошиловградським палацом одруження 29.08.1975 року, актовий запис №1010, [PERSON] 29 серпня 1975 року уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу змінила своє прізвище з ? [PERSON] ? на ? [PERSON] ? (а.с. 8). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 квітня 2022 року, лікарського свідоцтва про смерть №103 від 31.03.2022 року та довідки про причину смерті до форми №106/у №103 від 31.03.2022 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка с. Тайкі, Ємельчинського р-ну, Житомирської обл., померла [INFO] в м. Кадіївка (Стаханов), Луганської області, причина смерті\~ хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз (а.с. 5, 6). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного\~Суду\~України\~№5\~від\~31\~березня\~1995\~року\~Про\~судову практику\~у\~справах\~про встановлення\~фактів,\~що\~мають\~юридичне значення вказано, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаютьсяневідкладно з моменту надходженнявідповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішенняу справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. За змістом статті 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Згідно ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою). Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого намібійського винятку, який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд вважає можливим, як виняток, взяти до уваги відомості, зазначені у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 02 квітня 2022 року, лікарському свідоцтві про смерть №103 від 31.03.2022 року та довідці про причину смерті до форми № 106/у №103 від 31.03.2022 року. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , громадяники України, уродженка с. Тайкі, Ємельчинського р-ну, Житомирської обл., яка померла [INFO] у\~м.\~Кадіївка (Стаханов),\~Луганської області у віці 95 років.

Outcome: approved