Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

14.06.2022 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). Свій позов мотивує тим, що 05.12.2017 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта»» укладений договір № АМ/0702563, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля "Камаз 4514" д.р.н. [NUMBER] . 10 вересня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Камаз 4514" д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ Sеns», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Локачинського районного суду Волинської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, залишення місця дорожньо - транспортної пригоди). Пошкоджений автомобіль «ЗАЗ Sеns», д.н.з. [NUMBER] був застрахований за договором страхування в ПрАТ "СК "ПЗУ Україна", яким було сплачено страхове відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля. Після чого, ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» із вимогою про виплату страхового відшкодування на підставі договору АМ/0702563. ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі страхового акта №ОЦВ-Р-19-32-13866/1 від 20.03.2020 року було сплачено 7166,33 грн. Згідно п. "в" ст. 38.1.1 Закону України "Про страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Представник позивача зазначає, що стороною позивача вживалися заходи досудового врегулювання, боржнику [PERSON] надсилалась регресна вимога та досудове попередження. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 7166,33 грн та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст.16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про страхування», страхування може бути добровільним або обов`язковим. Згідно з ч.1 ст.16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою, страховик бере на себе зобов`язання, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату страхувальнику або ін. особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати ін. умови договору. Судом встановлено, що 05.12.2017 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта»» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: Поліс № АМ/0702563, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Камаз 4514" д.р.н. [NUMBER] (а.с.5). Із постанови Локачинського районного суду від 06.12.2018 року вбачається, що 10.09.2018 року о 15:50 у с. Затурці [PERSON] керував автомобілем марки "КАМАЗ", д.н.з. [NUMBER] , з причіпом СЗАП, д.н.з. [NUMBER] , під час руху був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль "ЗАЗ Сенс", д.н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 "б", 13.1 Правил дорожнього руху України. Крім того, 10.09.2018 року о 15:50 у с. Затурці [PERSON] керував автомобілем марки "КАМАЗ", д.н.з. [NUMBER] , з причіпом СЗАП, д.н.з. [NUMBER] , був причетний до ДТП, місце якої залишив, не повідомивши працівників поліції, чим порушив п. 2.10 "а" Правил дорожнього руху України. Вищевказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.\~122-4\~ КУпАП\~\~ та\~ накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн (а.с.15). Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в ст.27 Закону України «Про страхування» передбачено, згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому, відповідно до п. "в" ст. 38.1.1 Закону України "Про страхування цивільно\~\~- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Пошкоджений автомобіль «ЗАЗ Sеns», д.н.з. [NUMBER] був застрахований за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 123708 від 17.01.2018 року в ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" (а.с.11-13). ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" страхове відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля нараховане на підставі: Акту огляду транспортного засобу від 14.09.2018 року, Страхового акта № UA2018091000066/L14/01 від 21.09.2018 року, розрахунку страхового відшкодування до страхового акта, Калькуляції від 17.09.2018 року та 19.09.2018 року, було сплачено, що вбачається з платіжного доручення № 21023 від 21.09.2018 року, платник ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" сплатив суму в розмірі 7676,33 грн страхового відшкодування за дог.№ 123708 від 17.01.2018 року (а.с.16-21). Після чого, ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» із вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди щодо Полісу №АМ/0702563, згідно регресної вимоги №1644/19 від 10.09.2019 року (а.с.10). Як вбачається з Платіжного Доручення №15533 від 26.03.2020 року ПАТ «НАСК «Оранта» сплатила страхове відшкодування, згідно регресної вимоги №1644/19 від 10.09.2019 року в сумі 7166,33 грн (за мінусом 500 грн. франшизи згідно Полісу №АМ/0702563) (а.с. 6). Матеріалами справи також підтверджується, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання, а саме: ПАТ «НАСК «Оранта» зверталася до [PERSON] з Регресною Вимогою на суму 7166,33 грн та досудовим попередженням від 23.07.2020 року №08-03-14/6953 (а.с. 8,9). Оскільки страховик ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" виплатила страхове відшкодування на користь страхової компанії, що відшкодувала збитки іншому учаснику дорожньо - транспортної пригоди за участю [PERSON] , то на підставі ст.\~38.1.1 Закону України "Про страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", має право вимоги до [PERSON] , як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, що підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , яка набрала законної сили. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «НАСК «Оранта» - 7166,33 понесених витрат на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2481,00 грн. судових витрат.

Outcome: approved