Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивач \~ [PERSON] \~звернувся з\~позовною заявою\~до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 липня 2012 року вони\~з відповідачкою\~уклали шлюб, який зареєстрували\~у Відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Гусятинського\~районного управління\~юстиції Тернопільської\~області,\~відповідний актовий\~запис за\~№37. Від даного шлюбу у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між ними не склалися, вони перестали розуміти один одного, сім`я фактично розпалася. Більше року, разом не проживають та не підтримують сімейні стосунки не підтримують. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Ухвалою суду від 1 червня 2022 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно письмової заяви, поданої через канцелярію суду 12.07.2022 року, щодо можливого примирення з відповідачкою заперечив, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, а справу слухати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] ,\~ через канцелярію суду подала письмову заявою, згідно якої миритись з позивачем не бажає, позовні вимоги визнала повністю та просила справу розглядати в її відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 14.07.2012 року уклали шлюб, який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області, відповідний актовий запис №37, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно видане 14 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області.(а.с.6) Сторони по справі являються батьками [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 20 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області. (а.с.7) Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 26 листопада 2018 року в справі № 761/33261/16-ц. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При таких обставинах справи суд вважає, що підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved