Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем уклала юридичний шлюб 19 лютого 1994 року у виконавчому комітеті Щедрогірської сільської ради Ратнівського району Волинської області, актовий запис № 05.Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є те,що втратили взаєморозуміння та мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки в зв`язку з чим шлюбні стосунки між ними вже два роки фактично припинені,проживають окремо. Стверджує, що шлюб носить формальний характер, що суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення. Просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 20 червня 2022 року відкрито провадження у справі. Позивачка [PERSON] звернулася із письмовою заявою про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує повністю,настоює на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі,позовні вимоги визнає. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За нормами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Установлено та стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Щедрогірською сільською радою Ратнівського району Волинської області,що між [PERSON] та [PERSON] 19 лютого 1994 року укладено шлюб, який зареєстрований Щедрогірською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №05. Усторін по справі під час шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про ї народження серії [NUMBER] , виданого Річицькою сільською радою Ратнівського району Волинської області,актовий запис № 48 від 03.11.2008 року. Із письмових заяв сторін слідує, що на примирення не згодні, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов, заперечень не скористався, позов визнав, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачкою, як підставах для розірвання шлюбу. За приписами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При цьому, суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved