Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Спеціалізованого Трускавецького санаторію «Батьківщина» про скасування наказів, поновлення на роботі та відшкодування заподіяної моральної шкоди. Свої позовні вимоги, після їх неодноразового уточнення обґрунтовує тим, що він працював в Спеціалізованому Трускавецькому санаторію «Батьківщина» на посаді завідувача урорологічним відділенням та по сумісництву лікарем-урологом на 0,25 ставки. Згідно наказу №31-к від 11.05.2021 року «Про оголошення догани», йому як завідувачу урологічного відділення, «за халатне ставлення до своїх службових обов"зків, незадовільне надання медичних послуг відпочивальнику [PERSON] , що призвело до написання скарги 19.03.2021 року» - оголошено догану. Він з наказом не згідний, оскільки належним чином виконував покладені на нього обов`язки, на робочому місці завжди знаходиться в тверезому стані. Відповідно до листа Львівської обласної організації профспілки працівників соціальної сфери України №21 від 29.04.2021 року, Президія Ради обласної організації Профспілки одноголосно прийняла рішення відмовити у наданні згоди на притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Крім того,\~22.07.2021\~року директор\~санаторію прийняв\~наказ №55-к\~про оголошення\~догани йому,\~як завідуючому\~урологічним відділенням за\~неналежне виконання\~своїх обов`язків,\~а саме:\~халатне ставлення\~до службових\~обов`язків\~у вигляді\~відсутності контролю за веденням\~облікової документації\~та за\~роботою медичних\~працівників в\~урологічному відділенні. При цьому, до Президії Ради обласної організації Профспілки, адміністрація санаторію за одержанням згоди на притягнення його до дисциплінарної відповідальності не зверталась. Тому він просить визнати незаконним та скасувати даний наказ. В подальшому, наказом №58-к від 26.07.2021 року, адміністрацією санаторію відмінено наказ №55-к від 22.07.2021 року та направлено матеріали службового розслідування у Львівську обласну організацію профспілки працівників соціальної сфери України на погодження оголошення догани Голові профспілкового комітету санаторію «Батьківщина», завідувачу урологічного відділення [PERSON] . З даним наказом він ознайомлений не був. 27.07.2021 року Львівська обласна організація профспілки працівників соціальної сфери України своїм листом за вихідним №58 надала згоду на застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани щодо [PERSON] за неналежне виконання посадових обов`язків, невиконання наказу від 03.06.2021 року та неналежний контроль за роботою лікарів урологічного відділення. Підставою був лист відповідача за №425 віл 23.07.2021 року, до якого приєднано наказ №36 від 03.03.2021 року. Позачергове засідання Президії Ради було проведено без його участі, про час та місце проведення даного засідання він своєчасно належним чином не повідомлявся, письмової заяви про проведення засідання без його участі він не подавав. 28.07.2021\~року відповідачем\~видано аналогічний\~по змісту\~із наказом\~№55-к\~від 22.07.2021\~року наказ\~№60-к,\~яким його\~притягнули до дисциплінарної відповідальності\~за одне\~і теж\~діяння.\~Про існування\~наказу №60-к\~від 28.07.2021\~року він\~дізнався лише\~05.11.2021\~року із\~відзиву відповідача.\~Оскільки він\~не був\~ознайомлений із\~наказом №58-к\~від 28.07.2021\~року про відміну наказу\~№55-к\~від 22.07.2021\~року,\~не знав\~про проведення 27.07.2021 року позачергового засідання Президії Ради Львівської обласної організації профспілки працівників соціальної сфери України, не був ознайомлений з наказом №60-к від 28.087.2021 року про оголошення йому догани, тому вважає його незаконним та просить його скасувати. З 15.11.2021\~року він\~перебував на\~лікуванні у\~зв`язку\~із тимчасовою\~втратою працездатності,\~при цьому,\~на його\~адресу було\~скеровано матеріали,\~у яких\~містились наказ\~№103-ОС\~від 15.11.2021\~року про\~звільнення його\~з посади\~завідувача урологічного\~відділення та\~наказ №104-ОС\~від 15.11.2021\~року про\~звільнення його\~з посади\~лікаря-уролога\~за сумісництвом\~на підставі\~п.3\~ст.40\~КЗпП України.\~Аналогічні документи\~було одержано\~ним 26.11.2021\~року цінним\~листом з\~описом через\~АТ «УКРПОШТА»\~з супровідним\~листом за\~№634\~від 15.11.2021\~року.\~В обох\~випадках,\~як підстава\~звільнення зазначається:\~накази про\~оголошення догани\~№31-к\~від 11.05.2021\~року та\~№60-к\~від 28.07.2021\~року,\~які оскаржені\~ [PERSON] ,\~в судовому\~порядку.\~Також,\~як на\~підставу звільнення,\~роботодавець покликається\~на скарги\~відпочивальників [PERSON] \~від 14.09.2021\~року,\~ [PERSON] \~ [PERSON] \~від 15.09.2021\~року,\~тобто на\~ті фактичні\~обставини,\~про які відповідачу було\~достовірно відомо\~уже станом\~на 15.09.2021року - по спливу двох місяців. Дані накази позивач вважає незаконними та просить їх скасувати і поновити його на роботі. Крім того позивач стверджує, що у зв"язку з незаконними діями відповідача він поніс моральні страждання, які оцінив у 30 000 грн. та які просить стягнути з відповідача, а також 20 000 грн. судових витрат. Представники відповідача подали суду відзив на позов, в якому позову не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Свої вимоги обґрунтували тим, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з роботи 15.11.2021 слугували ті обставин, що позивач двічі притягався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов"язків (наказ про оголошення догани №31-к від 11.05.2021; наказ № 60-к від 28.07.2021, скарги відпочивальників від 14.09.2021 та 15.09.2021). Позивач не виконав обов"язків, які передбачені посадовими інструкціями завідувача урологічного відділення та лікаря-уролога і не надав відпочивальнику [PERSON] належних послуг протягом строку його оздоровлення у санаторії. В зв`язку з чим останній звернувся 19.03.2021 до керівництва санаторію зі скаргою. По скарзі відпочивальника [PERSON] , за наказом керівника санаторію (наказ №27 від 23.03.2021) створено комісію щодо проведення службового розслідування по факту неправомірних дій позивача. В ході службового розслідування підтверджено факт того, що лікування [PERSON] почав проходити з 11.03.2021, так як потрапив на прийом до лікаря 10.03.2021 о 12-00 год. Медичні процедури були призначені без належного медичного обстеження та не в повному обсязі. І тільки з 13.03.2021 були призначені ті процедури, які [PERSON] мав би отримати з перших днів свого перебування в санаторії. Позивач при прийомі натякав [PERSON] , на оплату за надання додаткових процедур, і тільки призначив йому процедури з 13.03.2021, коли [PERSON] дав йому за ці призначені процедури 300 грн. [PERSON] як споживач послуг отримав їх неналежно, неякісно. Перебував у санаторії 10 днів і тільки протягом шести днів отримував процедури. Хоча в його путівку входила вартість отримання процедур з перших днів перебування у санаторії, а в результаті такого халатного ставлення позивача до службових обов`язків, призвело того, що відпочивальник втратив чотири дні проходження лікування. У березні місяці 2021 року Львівська область відносилася до зони «помаранчевої» рівня епідемічної небезпеки, яку спричинив СОVID-19. У зв"язку з тим, в cанаторії діяв наказ №63 від 05.10.2020 про зміни графіку прийому відпочивальників лікуючими лікарями та графіків роботи середнього та молодшого персоналу спального корпусу, в якому зазначено, що в зв`язку з лікуванням та обслуговуванням відпочивальників групи ризику в умовах адаптивного карантину, спричиненого СОVID-19, посилити лікарських контроль за станом здоров`я відпочивальників та вдвічі частіше проводити їх прийом лікуючими лікарями, а саме: перший прийом в день поступлення відпочивальника, але не пізніше 10-ої годин ранку наступного дня, якщо відпочивальник оформлений після 16 год в день приїзду. Якщо відпочивальник прибуде в санаторій після 16 год. перед вихідним днем лікуючого лікаря, первинний прийом має провести черговий лікар. Другий прийом - через два дні. Наступні прийоми - кожні 2-3 дні, залежно від стану здоров`я відпочивальників. Крім цього, наказом №25 від 01.03.2021 було посилено контроль за станом здоров`я відпочивальників, яким зобов`язано медичний персонал в тому числі лікуючих лікарів та завідувачів відділень здійснювати обходи заселених спальних номерів із записом про це в журналі обходів. Як виявилося під час службового розслідування позивач 09.03.2021 був відсутній на робочому місці. З цього приводу, в ході перевірки з"ясувалося, що 05.03.2021 позивачем на ім`я заступника директора з медичної частини [PERSON] була написана заява з проханням дозволити працювати у вихідний/святковий день 08.03.2021 року з наданням йому відгулу 09.03.2021. На заяві мається резолюція [PERSON] «начмед не заперечую». Дана заява не зареєстрована та не подана директору. Згідно п.1.3. посадової інструкції позивача, як завідувача урологічного відділення, завідувач урологічного відділення безпосередньо підпорядковується заступнику директора з медичної частини та директору санаторію. Заява мала б бути зареєстрована, на її підставі повинні були бути видані накази про дозвіл на роботу у вихідний/святковий день 08.03.2021 та наказ про надання вихідного дня для відпочинку [PERSON] 08.03.2021 не було жодних підстав для виходу його на роботу, так як це був вихідний/святковий день. Тим більше, що згідно графіку чергувань лікарів в санаторії, підписаним [PERSON] та затвердженим керівником санаторію, 08.03.2021 черговим лікарем була лікар [PERSON] . Тобто, враховуючи вищенаведене, позивач як лікуючий лікар мав провести прийом [PERSON] 09.03.2021 до 16 год. або на наступний день 10.03.2021 до 10-00 год. Однак, позивач в цей день (09.03.2022) мав вихідний як стало відомо, без поважних причин не був на роботі. За результати службового розслідування, 15.04.2021 було виявлено, що позивач порушив посадові інструкції та накази по СОVID-19, не надавши хворому [PERSON] вчасно медичної допомоги, тобто особа оплатила путівку за повну вартість за власні кошти за 10 повних днів включаючи медичне обстеження і лікування, а таке пройшов тільки протягом 6 днів в результаті халатного ставлення до своїх обов`язків позивача. 29.04.2021 Львівською обласною профспілкою прийнято рішення про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності позивача по вищенаведеному факту. Рішення Львівської обласної профспілки про відмову є не обґрунтованим, а тому керівником цілком законно, на підставі чітко доведеної вини [PERSON] (висновок від 11.05.2021 по матеріалах службового розслідування) прийнято рішення про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. 11.05.2021 позивача ознайомлено із наказом №31-к від 11.05.2021. Що стосується наказу №55-к від 22.07.2021. винесеним директором санаторію про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани завідуючого урологічним відділенням «за неналежне виконання своїх обов`язків у вигляді відсутності контролю за веденням облікової документації та за роботою медичних працівників в урологічному відділенні», то такий наказ скасовано. Підстава для цього - наказ №58-к від 26.07.2021, згідно якого, з метою дотримання норм та процедури притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та звільнення, згідно Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», вирішено направити матеріали службового розслідування у Львівську обласну організацію профспілки працівників соціальної сфери України на погодження оголошення догани Голові профспілкового комітету санаторію, завідувачу урологічного відділення [PERSON] . Позивача з даним наказом не ознайомлювали, а відтак такий наказ не має юридичної сили, із приводу даного питання спір відсутній. Наказом №60-к від 28.07.2021 позивачу оголошено догану як завідувачу урологічного відділення «за неналежне виконання своїх обов`язків у вигляді відсутності контролю за веденням облікової документації та за роботою медичних працівників в урологічному відділенні, що передбачено посадовою інструкцією». В ході перевірки виявлено відсутність медичних карт відпочивальників в урологічному відділенні в кількості 159 медичних карт: у завідувача урологічного відділення [PERSON] - 41 медична карта та у лікарів в урологічному відділенні [PERSON] -101 карта, [PERSON] - 7 карт та Шила - 10 карт. Неодноразово позивачу як завідувачу урологічного відділення, як лікарю-урологу наголошувалося надати пояснення, усунути недоліки, однак позивач відмовився надавати будь-які пояснення з цього приводу. 02.07.2021 складено акт адміністрацією санаторію про те, що наказ №36 від 03.06.2021 року [PERSON] не виконано та пояснення він відмовився надати. 23.07.2021 до Львівської обласної профспілки скеровано листа про надання згоди на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за вчинений проступок. 27.07.2021 Львівська профспілка дала згоду на притягнення позивача дисциплінарної відповідальності і тому на законних підставах наказом №60-к від 28.07.2021 за неналежне виконання своїх обов`язків, що виявилося в халатному ставленні до службових обов`язків у вигляді відсутності контролю за веденням облікової документації та за роботою медичних працівників в урологічному відділенні, що передбачено його посадовою інструкцією, [PERSON] оголошену догану. Позивача повідомлено про даний наказ та запропоновано ознайомитися, однак він відмовився від ознайомлення, про що складено відповідний акт від 28.07.2021 в присутності позивача. Підставами для винесення наказів № 103-ОС та № 104-ОС від 15.11.2021 про звільнення позивача є скарги, які надійшли від відпочиваючої [PERSON] , яка не могла попасти на прийом до лікаря-уролога [PERSON] та на дану ситуацію не відреагував завідувач урологічного відділення [PERSON] , до якого вона звернулася. Також 15.09.2021 поступили аналогічні скарги відпочивальників [PERSON] та [PERSON] щодо неможливості попасти на прийом протягом 6 днів з дня заїзду до лікаря [PERSON] , яким було запропоновано звернутись до завідувача урологічного відділення [PERSON] , до якого вони також не могли попасти на прийом протягом двох днів, внаслідок його постійної відсутності на робочому місці. В ході перевірки, встановлено, що [PERSON] взагалі не мав наміру надавати пояснення з цього приводу та жодним чином не відреагував на ситуацію, яка склалася. Він не тільки не виправив дану ситуацію, пов`язану з відсутністю свого підлеглого, але як лікар-уролог, завідувач урологічного відділення, також не виконав свої лікарські обов`язки. 16.09.2021 складено акти про відмову останнім надати письмові пояснення як завідувача урологічного відділення, лікаря-уролога з приводу даних звернень. Дирекцією санаторію 16.09.2021, 13.10.2021, 29.10.2021, 12.11.2021 скеровано до Львівської обласної профспілки листи щодо надання згоди на розірвання трудових відносин з позивачем [PERSON] як з завідувачем урологічного відділення і лікарем-урологом, згідно п.3 ст.40 КЗпП. Однак, відповіді не було отримано. Відповідно до викладеного, керівником було прийнято рішення про розірвання трудового договору з позивачем. 15.11.2021 о 08.55 год. [PERSON] адміністрацією санаторію в кабінеті заступника директора з медичної частини Наум`яка Л.М. було ознайомлено із наказом №103-ОС та наказом №104 -ОС від 15.11.2021 про звільнення його як завідувача урологічного відділення та як лікаря - уролога за сумісництвом на 0,25 ставки за систематичне не виконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, пункт 3 статті 40 КЗпП України. Однак, позивач відмовився від підпису щодо ознайомлення, мотивуючи це тим, що він на лікарняному. В судових засіданнях позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Представник позивача додатково пояснив, що підтримує все викладене у позовній заяві та заявах про зміну позовних вимог. Представник відповідача в судових засіданнях позову не визнала, просила відмовити в його задоволенні, додатково пояснила, що притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності відбувалося у чіткій відповідності до чинного законодавства, звільнення є підставним та законним. У судових засіданнях сторонами заявлялися клопотання про відкладення розгляду справи, долучення доказів, які задоволені судом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у Спеціалізованому Трускавецькому санаторії «Батьківщина» на посаді завідувача урорологічним відділенням та по сумісництву у цьому ж санаторії лікарем-урологом на 0,25 ставки. Крім того позивач був обраний Головою профспілкового комітету Спеціалізованого Трускавецького санаторію «Батьківщина». Згідно посадової інструкції завідувача урологічного відділення (лікаря-уролога) Спеціалізованого Трускавецького санаторію «Батьківщина», завідувач урологічного відділення, серед іншого: -організовує лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність відділення, співпрацює з іншими структурними підрозділами санаторію. - виконує функції лікаря-уролога відділення у межах навантаження на 0,5 посади лікаря-уролога. - забезпечує надання якісної медичної допомоги хворим. - здійснює контроль за своєчасним направленням хворих на лікувальні процедури та їх обстеження, про потребу додаткових обстежень та консультацій доповідає заступнику директора з медичної частини. - контролює чітке, правильне та своєчасне заповнення лікарями, середніми медичними працівниками медичної облікової документації. - несе відповідальність за стан роботи відділення та рівень медичного обслуговування хворих. -контролює правильність ведення і зберігання історій хвороби лікарями і після виписки здає звіт заступнику директора з медичної частини, а історії хвороби в медичну реєстратуру не пізніше місячного терміну після виїзду хворих. -здійснює контроль за правильним веденням медичної документації, готує та подає заступнику директора з медичної частини річні звіти. -готує відділення до акредитації. -забезпечує вчасну заміну тимчасово відсутніх працівників. В разі непланової відсутності лікаря особисто оглядає його хворих, а у випадках тривалої відсутності організовує своєчасну заміну. -виконує окремі службові доручення директора та його заступників. Згідно посадової інструкції лікаря-уролога Спеціалізованого Трускавецького санаторію «Батьківщина», лікар-уролог, серед іншого: - проводить прийом хворих не пізніше другого дня з часу їх поступлення. Повторний прийом хворих проводить на третій день, а надалі кожні пять днів. - контролює прийом хворими лікувальних процедур та мінеральних джерел. - чергує по санаторію згідно графіку чергувань затвердженого директором санаторію. - своєчасно оформляє документацію при виписці хворих з наданням рекомендацій для подальшого лікування. - своєчасно здає історії хвороби, не пізніше 15 днів після виїзду хворих, а також звіти завідувачу відділенням з відповідним письмовим оформленням. - веде лікарську документацію. - виконує окремі службові доручення свого безпосереднього керівництва. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом статті 5-1 Кодексу законів про працю України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. У відповідності до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (стаття 147 КЗпП України). Згідно ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення. З вказаної підстави працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково. Отже, для припинення трудових правовідносин з кожної конкретної підстави існує спеціальний порядок, якого роботодавець зобов`язаний дотримуватись для того, щоб звільнення було законним. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність у сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків, і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Саме роботодавець повинен довести, що застосування таких заходів дисциплінарного стягнення відбулося без порушення законодавства про працю, зокрема довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення. Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року по справі № 9901/743/18 (провадження № 11-914заі19). Згідно ч.ч.1-3 ст. 252 КЗпП України, працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок). Згідно ст. 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обгрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником. Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, щодо якого воно подано. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. У разі нез`явлення працівника або його представника на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах терміну, визначеного частиною першою цієї статті. При повторному нез`явленні працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. У разі, якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору дає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів профспілки згідно зі статутом. Орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі у триденний термін після його прийняття. У разі пропуску цього терміну вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору. Якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, дозвіл на його звільнення дає той профспілковий орган, до якого звернувся роботодавець. Рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обгрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обгрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Згідно ч.ч.1-3 ст. 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", працівникам підприємств, установ або організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок). Судом встановлено, що 15.04.2021 відпочиваючий [PERSON] написав скаргу на ім"я директора санаторію на дії позивача, який не надав йому вчасно медичної консультації та не призначив процедури, був в стані алкогольного сп"яніння та за свою роботу вимагав додаткової оплати. За призначені процедури [PERSON] заплатив [PERSON] 300 грн. 15.04.2021 дирекцією санаторію було скеровано лист до Львівської обласної профспілки щодо надання попередньої згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача. 29.04.20221 Львівською обласною профспілкою прийнято рішення про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності позивача. Не погодившись з висновком профспілки, відповідач провів службове розслідування та згідно висновку по матеріалах службового розслідування від 11.05.2021 притягнув завідувача урологічним відділенням [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. 11.05.2021 позивача ознайомлено із наказом №31-к від 11.05.2021. Дослідивши та проаналізувавши висновок комісії санаторію від 11.05.2021 по матеріалах службового розслідування, який був підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд приходить до висновку, що з висновку комісії санаторію від 11.05.2021 по матеріалах службового розслідування, не вбачається які службові обов"язки, передбачені посадовою інструкцією або правилами внутрішнього трудового розпорядку не виконав завідувач урологічного відділення санаторію [PERSON] та за що його необхідно притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. В свою чергу рішення Львівської обласної профспілки про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності [PERSON] є обґрунтованим та підставним, а тому наказ №31-к від 11.05.2021 про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності є безпідставним та таким, що винесений без згоди профспілкового органу, а тому підлягає скасуванню. Що стосується наказу №55-к від 22.07.2021. про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності як завідуючого урологічним відділенням «за неналежне виконання своїх обов`язків у вигляді відсутності контролю за веденням облікової документації та за роботою медичних працівників в урологічному відділенні», то такий наказ скасовано наказом №58-к від 26.07.2021, а відтак з приводу даного питання спір відсутній. Наказом №60-к від 28.07.2021 позивачу оголошено догану як завідувачу урологічного відділення «за неналежне виконання своїх обов`язків у вигляді відсутності контролю за веденням облікової документації та за роботою медичних працівників в урологічному відділенні, що передбачено посадовою інструкцією». Судом встановлено, що з метою підготовки до позачергової акредитації санаторію відповідно до вимог Порядку акредитації закладу охорони здоров`я, 03.06.2021 наказом №36, завідувачів відділень та лікуючих лікарів санаторію було зобов`язано забезпечити виконання вимог наказу МОЗ України №110 від 14.02.2012 щодо наявності медичної документації від моменту попередньої акредитації, яка стосується лікувального процесу санаторію. 15.03.2021 наказом №26 дирекцією санаторію оголошено посилення контролю за станом ведення лікарями історій хвороб відпочивальників санаторію, в одному із пунктів наказу зазначається про те, щоб зобов`язати лікарів санаторію здавати медичні карти відпочивальників, оформлені належним чином, протягом тижня після закінчення терміну чергового заїзду заступнику директора з медичної частини [PERSON] . Крім того, дирекцією санаторію винесено наказ №38 від 23.06.2021 про створення комісії з метою підготовки до акредитації санаторію по перевірці наявності та стану оформлення лікарями медичних карт відпочивальників за період 2019-2021. В ході перевірки виявлено, що найбільша кількість відсутніх медичних карт відпочивальників в урологічному відділенні в кількості 159 медичних карт: у завідувача урологічного відділення [PERSON] - 41 медична карта та у лікарів в урологічному відділенні [PERSON] -101 карта, [PERSON] -7 карт та Шила-10 карт. В матеріалах справи наявний акт від 02.07.2021 складений про те, що наказ №36 від 03.06.2021 року [PERSON] не виконано та пояснення не було надано. 27.07.2021 Львівська обласна організація профспілки працівників соціальної сфери України дала згоду на притягнення завідувача урологічним відділенням [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. 28.07.2021 наказом №60-к директор санаторію за неналежне виконання своїх обов`язків, що виявилося в халатному ставленні до службових обов`язків у вигляді відсутності контролю за веденням облікової документації та за роботою медичних працівників в урологічному відділенні, що передбачено посадовою інструкцією, оголосив догану завідуючому урологічним відділенням [PERSON] . Позивача повідомлено про даний наказ та запропоновано ознайомитися, однак він відмовився від ознайомлення, про що складено відповідний акт від 28.07.2021 в присутності позивача, копія якого знаходиться в матеріалах справи. З аналізу вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ № 60-к від 28.07.2021 є підставним та таким, що винесений з дотриманням вимог закону, оскільки до посадових обов"язків завідувача урологічним відділенням входить, зокрема, і контроль за правильністю ведення і зберігання історій хворіб лікарями відділення, контроль за правильністю ведення медичної документації, підготовка відділення до акредитації. Вказані обов"язки не були виконані позивачем, що зафіксовано адміністрацією санаторію, за наявності згоди Львівської обласної організації профспілки працівників соціальної сфери України, директор санаторію підставно притягнув [PERSON] до дисціплінарної відповідальності за невиконання посадових обов"язків, передбачених посадовою інструкцією, у виді догани, з чим і погоджується суд. Крім того, судом встановлено, що 14.09.2021 на ім"я директора санаторію "Батьківщина" поступила скарга відпочиваючої [PERSON] , яка 14.09.2021 не отримала консультацію лікаря [PERSON] у зв"язку з його відсутністю на робочому місці, а завідувач відділенням [PERSON] на ситуацію не відреагував. Також в матеріалах справи наявнаі скарги від 15.09.2021 [PERSON] та [PERSON] , які також скаржаться на відсутність лікаря [PERSON] на робочому місці та завідувача урологічним відділенням [PERSON] . Дані скарги зареєстровані адміністрацією санаторію. В матеріалах справи наявні акти від 16.09.2021 про відмову завідувача урологічним відділенням [PERSON] надати письмові пояснення з приводу скарг [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В ході перевірки, встановлено, що завідувач урологічним відділенням [PERSON] не відреагував по скаргах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та на ситуацію, яка склалася, а також як лікар-уролог - не виконав свої лікарські обов"язки по прийому відпочиваючих. Дирекцією санаторію 16.09.2021, 13.10.2021, 29.10.2021 та 12.11.2021 скеровано до Львівської обласної профспілки листи щодо надання згоди на розірвання трудових відносин з [PERSON] згідно п.3 ст.40 КЗпП, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Відповідь на дані звернення в матеріалах справи відсутні. Судом встановлено, що [PERSON] був з 22.09.2021 по 24.09.2021 у відпустці без збереження заробітної плати (підстава наказ №97 від 22.09.2021); з 27.09.2021 по 17.10.2021 у щорічній відпустці (підстава наказ №32-в від 09.09.2021); з 18.10.2021 по 29.10.2021 на лікарняному; з 01.11.2021 по 12.11.2021 на курсах тематичного удосконалення лікарів (наказ №82-к від 29.10.2021). Директором санаторію 15.11.2021 року винесено наказ №103-ОС про звільнення [PERSON] завідувача урологічного відділення за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов"язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України. Крім того, директором санаторію 15.11.2021 року винесено наказ №104-ОС про звільнення [PERSON] з посади лікаря-уролога за сумісництвом за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов"язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України. Згідно копії витягу з журналу обліку на роботу медичного персоналу Спеціалізованого Трускавецького санаторію "Батьківщина", яка знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] був на роботі 15.11.2021 року о 7.50 годині. Копії наказів та повідомлення про отримання трудової книжки було надіслано позивачу рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладень, яке останній отримав 26.11.2021 року. Також, згідно інформаційних довідок з електронної системи охорони здоров"я від 15.11.2021 та від 22.11.2021 року, копії яких знаходяться в матеріалах справи, [PERSON] перебував на лікарняному з 15.11.2021 по 26.11.2021. Згідно посадової\~інструкції завідувача\~урологічним відділенням,\~йомупідпорядковуються лікарі, середній та молодший персонал відділення. До посадових обов"язків завідувача урологічним відділенням входить, серед інших, керівництво відділенням, організація лікувально-профілактичної діяльності відділення, виконання функцій лікаря-уролога відділення у межах навантаження на 0,5 посади лікаря-уролога, забезпечення надання якісної медичної допомоги хворим, здійснення контролю за своєчасним направленням хворих на лікувальні процедури та їх обстеження, відповідальність за стан роботи відділення та рівень медичного обслуговування хворих, забезпечення вчасної заміни тимчасово відсутніх працівників, а в разі непланової відсутності лікаря особистий огляд його хворих, а у випадках тривалої відсутності організація своєчасної заміни. Вказані обов"язки не були виконані позивачем, що зафіксовано адміністрацією санаторію. В матеріалах справи наявні заяви [PERSON] від 20.09.2021 та [PERSON] від 20.09.2021, в яких вони відкликають свої скарги, які ними були написані 14.09.2021 та 15.09.2021, оскільки вже оглянуті лікарем [PERSON] . Однак суд не бере до уваги вказані заяви, оскільки порушення посадових обов"язків [PERSON] мало місце, що призвело до написання скарг відпочиваючих на ім"я директора санаторію. Згідно ч.ч.1-5 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником. Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. З огляду на вищевикладене, з врахуванням наказу №\~60-к\~від 28.07.2021\~про притягнення\~ [PERSON] \~до дисциплінарної\~відповідальності у\~виді догани,за наявності звернень до Львівської обласної організації профспілки працівників соціальної сфери України, беручи до уваги те, що згідно ч. 5 ст. 43 КЗпП України, виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору, то суд приходить до висновку, що директор санаторію підставно притягнув завідувача урологічним відділенням [PERSON] до дисціплінарної відповідальності за невиконання посадових обов"язків, передбачених посадовою інструкцією, у виді звільнення з посади завідувача урологічним відділенням санаторію. Що стосується\~звільнення позивача\~з посади\~лікаря-уролога\~по сумісництву,\~то законодавством не обмежується кількість підприємств, установ, організацій, де працівник може працювати за сумісництвом. Проте за будь-яких обставин одне місце роботи працівника має бути основним. Згідно листа Міністерства праці від 13.10.2004 №36-298 вбачається, що працівник не може працювати за сумісництвом не маючи при цьому основного місця праці. А отже, при звільненні працівника з основного місця праці відбувається і звільнення працівника за сумісництвом, оскільки сумісництво не можливе без основного місця праці. Враховуючи вищенаведене, позивача звільнено з 15.11.2021 наказом №103-ОС з посади завідувача урологічного відділення з основного місця праці та наказом №104-ОС з посади лікаря-уролога за сумісництвом 0,25 ставки на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, оскільки, умови, за яких робота для працівника вважається за сумісництвом, не відповідали б чинному законодавству. З аналізу вищевикладеного, суд приходить до висновку, що накази про звільнення позивача з посади завідувача урологічним відділенням, лікаря уролога № 103-ОС від 15.11.2021 та №104-ОС від 15.11.2021 є підставними, оскільки [PERSON] , як завідувач урологічного відділення Спеціалізованого Трускавецького санаторію "Батьківщина" притягався до дисциплінарної відповідальності згідно наказу № 60-к від 28.07.2021 за неналежне виконання своїх обов"язків, що виявилося в халатному ставленні до службових обов"язків у вигляді відсутності контролю за веденням облікової документації та за роботою медичних працівників в урологічному відділенні, що передбачено його посадовою інструкцією у виді догани, а також повторно, без поважних причин не виконав своїх обов"язків завідувача урологічним відділенням, лікаря уролога щодо організації лікувально-профілактичної діяльності відділення та виконання функцій лікаря-уролога відділення, покладених на нього посадовою інструкцією, що призвело до скарг відпочиваючих. Однак, суд приходить до висновку, що у зв"язку перебуванням позивача в день звільнення на лікарняному, накази підлягають виправленню в частині дати звільнення з 15.11.2021 на 29.11.2021. Що стосується стягнення з відповідача в користь позивача моральної шкоди, то згідно частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У пункті 5 своєї Постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого позивач при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для справи. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001р. «Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що спори про відшкодування фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; - у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК) та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад ст. 49 Закону "Про інформацію", ст. 44 Закону "Про авторське право і суміжні права"); - при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Будь-яких доказів на підтвердження того, що внаслідок дій відповідача [PERSON] поніс глибокі душевні страждання, що призвело до заподіяння йому моральної шкоди, позивач суду не надав, тобто позивач не довів суду, яку саме шкоду заподіяно [PERSON] діями відповідача. З врахуванням вищевикладеного, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Щодо розподілу судових витрат, то частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на його користь - усі понесені позивачем судові витрати. Від сплати судового збору позивач звільнений. В матеріалах справи наявний договір про представництво інтересів та надання правової допомоги від 15.06.2021 та додаток №1 до даного договору, згідно якого гонорар адвоката за виконану роботу, а саме: представництво інтересів в ході судового розгляду, підготовка позову, відповіді на відзив, підготовка адвокатських запитів, підготовка будь-яких клопотань чи звернень, одержання судового рішення та виконавчих листів, скерування виконавчих листів у ВДВС, участь у виконанні судового рішення, складає 20000 грн. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Дослідивши подані позивачем документи щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн., суд не може прийняти такі до уваги, оскільки не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України. Крім того, нарахування здійснено зокрема і за представництво клієнта в ВДВС, участь у виконанні судового рішення. Тому у суду відсутні належні докази для здійснення розподілу витрат на правову допомогу. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №642/4062/18 від 17.12.2020 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial