Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача [PERSON] до [PERSON] , зазначивши третьою особою ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп», в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої майнової шкоди у розмірі 56\~810,79 грн. та витрати щодо сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02 жовтня 2020 року о 09 годині 40 хвилин по вул. Полтавський шлях, 115 в м. Харкові водій [PERSON] керував автомобілем марки «ТОYОТА Саmrу», реєстраційний номер [NUMBER] , перед розворотом не врахував дорожньої обстановки та не надав дорогу зустрічному автомобілю марки «NISSAN Теапа», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача, та скоїв зіткнення з ним. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди його транспортному засобу були заподіяно механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.10.2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності №639/6402/20 у вчинені зазначеної ДТП було визнано винним [PERSON] . Вказана постанова набрала законної сили. Таким чином, завдання відповідачем матеріальної шкоди належному позивачу транспортному засобу внаслідок ДТП є преюдиційним фактом і, на думку позивача, не підлягає доказуванню. Згідно висновків щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 183/03-21 від 23 березня 2021 року вартість матеріального збитку, якого зазнав належний позивачу транспортний засіб марки «NISSAN Теапа», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті ДТП складає 28 803,49 грн., а вартість відновлювального ремонту - 69 385,79 грн. Вартість проведеної оцінки матеріального збитку автомобіля марки «NISSAN Теапа», реєстраційний номер [NUMBER] склала 2\~000, 00 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» по 10.04.2021 року згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201202802. Відповідно до листа № 8271 від 15.10.2020 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» повідомило, що розрахунок суми страхового відшкодування: 12\~575,00 грн. Належна позивачу сума страхового відшкодування 12\~575,00 грн. перерахована згідно його заяви на реквізити АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим позивачем страховим відшкодуванням становить 56 810,79 грн. (169 385,79 грн. 12\~575,00 грн. = 56 810,79 грн.). У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.06.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ПрАТ «УСК\~«Княжна вієнна\~іншуранс груп»\~про відшкодування\~шкоди,\~завданої внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди.Призначено судове засідання. Разом з тим, представником відповідача [PERSON] [PERSON] на адресу суду подано відзив на позов, в якому останній зазначив, що позивач надав тільки звіт про оцінку матеріального збитку, але не надав доказів що транспортний засіб позивача\~ще не\~відремонтований.\~Якщо транспортний\~засіб позивача,\~на дату\~подання позову,\~вже відремонтований,\~то позивач\~повинен довести\~фактичні витрати,\~які він\~поніс на\~його ремонт.\~Разом з\~тим,\~оцінювачем до\~звіту додане\~Посвідчення про\~підвищення кваліфікації\~оцінювача від\~24.11.2017\~року.\~Дане посвідчення\~діє до\~24.11.2019\~року.\~Оцінка майна\~була проведена\~оцінювачем 06.10.2020\~року,\~коли оцінювач\~не пройшов\~підвищення кваліфікації,\~і проходження\~оцінювачем не\~рідше одного\~разу в\~два роки\~підвищення кваліфікації\~є обов`язковою\~вимогою закону.\~Крім того,\~оцінка вартості\~матеріального збитку\~була розрахована\~оцінювачем на\~дату оцінки\~04.10.2020\~року,\~а повинна\~була бути\~розрахована на\~дату коли\~була заподіяна\~шкода транспортному\~засобу - 02.10.2020 року. Шкода транспортному засобу була заподіяна під час дорожньо-транспортної пригоди 02 жовтня 2020 року, що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м Харкова від 30.10.2020 року у справі №639/6402/20. Визначання розміру матеріального збитку, який заподіяний внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повинен бути проведений на дату ДТП. Згідно звіту про оцінку дата оцінки - 06.10,2020 року, а не 02.10.2020 року (дата дорожньо-транспортної пригоди). Таким чином, на думку представника відповідача, висновок про вартість матеріального збитку є некоректним, не відповідає вимогами закону та не може бути використаний. Також, Звіт про оцінку не підписаний та не скріплений печаткою суб`єкта оціночної діяльності що є порушенням нормативного-правового акту щодо порядку оформлення звіту. Оцінювачем прийнято рішення про заміну пошкоджених складових частин: заміна крила, бампера тощо, але не обґрунтував чому неможливо було провести їх ремонт. Оцінювач в\~висновку вказує про вартість відновлюваного ремонту, але звіт про оцінку не містить його розрахунку. Відповідач не погоджується з розрахунком, так як позивач не вірно зазначив суму відновленого ремонту транспортного засобу та суму збитків (страхове відшкодування). На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить залишити позов без розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Санжаревського Ігоря Анатолійовича про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 639/3938/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса». Провадження на час проведення експертизи зупинено. Окрім того, 31.01.2021 року на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова з Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» надійшло\~повідомлення про\~повернення матеріалів\~цивільної справи\~№639/3938/21\~та ухвали\~Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова від\~12.10.2021\~року без\~виконання оскільки,\~у термін\~45\~календарних днів\~оплата за\~експертизу відповідачем\~-\~ [PERSON] \~проведена не\~булла та\~ухвалою суду\~від 08.02.2022\~року поновлено\~провадження у\~справі №639/3938/21\~за позовною\~заявою\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ПрАТ «УСК\~«Княжна вієнна\~іншуранс груп»\~про відшкодування\~шкоди,\~завданої внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди.Призначено судове засідання. У судовому засіданні позивача [PERSON] та його представник [PERSON] надали вступне слово, в якому позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Санжаревський І.А. надав вступне слово, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на викладені у відзиві обставини. В подальшому відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися, представник відповідача надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність. Представник третьої\~особи ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази по справі та матеріали адміністративної справи № 639/6402/20, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що 02 жовтня 2020 року о 09 годині 40 хвилин по вул. Полтавський шлях, 115 в м. Харкові водій [PERSON] керував автомобілем «TOYOTA Camry», д.н.з. [NUMBER] , перед розворотом не врахував дорожньої обстановки та не надав дорогу зустрічному автомобілю «NISSAN Teana», д.н.з. [NUMBER] , та скоїв зіткнення з ним. Внаслідок ДТП були завдані механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.10.2020 року у адміністративній справі №639/6402/20 [PERSON] \~визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює\~340,00 гривень. Постанова набрала чинності 10.11.2020 року. Зазначеною постановою встановлено, що 02\~жовтня 2020\~року о\~09\~годині 40\~хвилин по\~вул.\~Полтавський шлях,\~115\~в м.\~Харкові водій\~ [PERSON] \~керував автомобілем\~TOYOTA\~Camry,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~перед розворотом\~не врахував\~дорожньої обстановки\~та не\~надав дорогу\~зустрічному автомобілю\~NISSAN\~Teana,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~та скоїв\~зіткнення з\~ним.\~Внаслідок ДТП\~були завдані\~механічні пошкодження,\~чим завдано\~матеріальні збитки.Факт вчинення\~ [PERSON] \~адміністративного правопорушення\~підтверджується протоколом\~про адміністративне\~правопорушення серії\~ДПР18\~№ 348888\~від 02.10.2020\~року,\~який був\~складений компетентною\~особою,\~його зміст\~відповідає вимогам\~ст.\~256\~КУпАП,\~схемою ДТП,\~письмовими поясненнями\~водіїв,\~а також\~наданими [PERSON] \~та оглянутими\~судом відеозаписами\~з камерами\~відеоспостережння ділянки\~вул.\~Полтавський Шлях\~у м.\~Харкові(а.с. 22). Згідно з висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 183/03-21 від 23.03.2021 року вартість матеріального збитку, якого зазнав належний позивачу [PERSON] транспортний засіб марки «NISSAN Теапа», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті ДТП складає 28 803,49 грн., а вартість відновлювального ремонту - 69 385,79 грн. Вартість проведеної оцінки матеріального збитку автомобіля марки «NISSAN Теапа», реєстраційний номер [NUMBER] склала 2\~000, 00 грн. (а.с.24-47). Разом з тим, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» по 10.04.2021 року згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201202802. Відповідно до листа № 8271 від 15.10.2020 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» повідомило, що розрахунок суми страхового відшкодування: 12\~575,00 грн. Належна позивачу сума страхового відшкодування 12\~575,00 грн. перерахована згідно його заяви на реквізити АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 23). Таким чином, відповідно різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим позивачем страховим відшкодуванням становить 56 810,79 грн. (169 385,79 грн. 12\~575,00 грн. = 56 810,79 грн.). На адресу відповідача [PERSON] 19.04.2021 року позивачем [PERSON] була направлена досудова претензія-вимога про стягнення за завдану майнову шкоду, однак, як вказав позивач, відповідач [PERSON] у зазначений термін не здійснив належних заходів до повного погашення заборгованості (а.с. 48-53). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За своєю правовою природою зобов`язання з відшкодування шкоди, завданої ДТП є деліктним зобов`язанням.\~Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо). Правило генерального делікту закріплено у ст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у ст. 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди. Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 (далі Постанова), передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної\~небезпеки, суди повинні керуватися положеннями ст.\~1166,\~1187 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2\~статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або\~утримання якого створює підвищену небезпеку. Виходячи зі змісту п. 4 вищезазначеної Постанови, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 11 вищевказаної Постанови, зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи. З моменту, коли сталася ДТП у позивача виникло право вимоги до безпосереднього заподіювача шкоди. Аналогічні правові позиції висловлені\~колегіями суддів Верховного Суду України у постановах від 11.11.2015 року по справі №6-309цс15 та від 14.09.2016 року по справі №6-725цс16, відповідно до яких зазначено, що\~право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди виникає з моменту, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано шкоди. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, позивач [PERSON] скориставшись своїм правом, обрав спосіб захисту, звернувшись з позовом саме до відповідача [PERSON] , як особи, винної у спричиненні шкоди. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). З огляду на вищевикладене, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів з власної ініціативи і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог. Так, судом, на підставі досліджених письмових доказів встановлено, що позивачем доведено спричинення йому матеріальної шкоди, завданої відповідачем [PERSON] внаслідок ДТП, що сталося 02.10.2020 року з вини [PERSON] в розмірі 56 810,79 грн. (169 385,79 грн. 12\~575,00 грн. = 56 810,79 грн.), що є різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим позивачем страховим відшкодуванням. При цьому не підтверджені жодними доказами доводи відповідача та його представника, які заперечували проти позову в повному обсязі у зв`язку з неправильним визначенням позивачем розміру шкоди, однак з клопотаннями про витребування будь-яких доказів до суду не звертались, самостійно таких доказів не надали, а посилання відповідача та його представника на законодавчі норми та вимоги підзаконних нормативних актів не спростовують наданих позивачем доказів. Оскільки обставини, на які посилається позивач у своїй позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов в повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн. (а.с.17). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved