Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача. 1.Виклад позиції позивача 24.06.2022 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою до Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 1,79 га, розташованої на території Мурафської сільської ради. Вона є спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 16.07.2001 року. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] їй відмовлено у оформленні у зв`язку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про наявність заповіту. [PERSON] вона обходила, коли остання хворіла, а також поховала після смерті, проте, про наявність заповіту їй не було відомо. Лише влітку 2022 року вона, прибираючи у будинку [PERSON] , серед документів останньої виявила заповіт на своє ім`я. Знайшовши заповіт, вона звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, але їй відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини вона вважає поважною. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] пропущеним нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці. Вважає, що спірні правовідносини регулюються ЦК України та при вирішенні спору покликається на норми ст.ст.1221-1223, 1262, 1268, 1270, 1272 ЦК України. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не прибула, будучи повідомленою про його дату, час та місце належним чином (а.с.19). 08.07.2022 року позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує щодо ухвалення судом рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с.25). . 2. Виклад позиції відповідача Відповідач Мурафська сільська рада, до територіальної підпорядкованості якої відноситься с. Клекотина Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області, відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 24.06.2022 року, не подала. 27.06.2022 року від сільського голови Літвіненка О.М., повноваження якого підтверджуються рішенням №2 від 18.11.2020 року 1 сесії 8 скликання Мурафської сільської ради «Про результати виборів сільського голови і визнання його повноважень», згідно з яким визнано повноваження його як Мурафського сільського голови, а також посвідченням №1, на електронну адресу Шаргородського районного суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має, позовні вимоги визнає (а.с.23, на звороті та 24). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. 08.07.2022 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.25). 2. 12.07.2022 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про приєднання до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть сестри спадкодавця [PERSON] [PERSON] (а.с.26). 3. 27.06.2022 року Мурафський сільський голова Літвіненко О.М. надіслав на електронну адресу Шаргородського районного суду заяву про розгляд справи без участі представника Мурафської сільської ради, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має (а.с.23). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно\~до ухвали\~судді від\~24.06.2022\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~ [PERSON] \~до Мурафської\~сільської ради\~про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13.07.2022 року (а.с.17-18). 2. В підготовче судове засідання, призначене на 13.07.2022 року, не прибули позивач [PERSON] , представник відповідача Мурафської сільської\~ради, у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначених учасників справи, враховуючи подані сторонами заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також враховуючи, що відповідач заявив про повне визнання позову. 3. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в підготовчому судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. 4. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Сільський голова Літвіненко О.М. не обмежений у повноваженнях на вчинення процесуальних дій від імені відповідача, в тому числі щодо визнання позову (а.с.23 на звороті та 24), визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, тому наявні підстави для прийняття судом визнання відповідачем позовних вимог [PERSON] . 5. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд постановив ухвалу про прийняття визнання представником відповідача Мурафської сільської ради сільським головою Літвіненком О.М. позовних вимог [PERSON] . 6. Згідно з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні немає. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування, зокрема, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] у с. Клекотина померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). [PERSON] по день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , що вбачається із довідки виконавчого комітету Мурафської сільської ради від 19.01.2022 року за №1-107 (а.с.8). На день смерті [PERSON] на погосподарському номері в [ADDRESS] була зареєстрована та проживала сестра останньої [PERSON] (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.01.2018 року (а.с.27). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельної ділянки площею 1,79 га, яка розташована на території колишньої Клекотинської сільської ради, а тепер Мурафської сільської ради, та належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 24.04.2001 року серії ВН №000109, який видано на підставі рішення 11 сесії 23 скликання Клекотинської сільської ради та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №110 (а.с.10). Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом від 16.07.2001 року, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Пеньківської сільської ради Коноваловою Г.І. і зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №71, є позивач [PERSON] (а.с.9). Так, відповідно до ст.534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяла на час відкриття спадщини), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповіт на день смерті заповідача не змінений і не скасований (а.с.9, на звороті). Крім того, судом встановлено, що заповіт [PERSON] від 16.07.2001 року зареєстрований у Спадковому реєстрі, що вбачається із витягу зі спадкового реєстру №69087644 від 01.06.2022 року (а.с.12). Спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, враховуючи, що сестра останньої [PERSON] померла (а.с.27), спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру від 01.02.2022 року №68343873 (а.с.14). Таким чином, судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] позивач [PERSON] не прийняла спадщину за заповітом у порядку, передбаченому ЦК УРСР в редакції 1963 року, не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через необізнаність про наявність заповіту на своє ім`я. Обставину, на яку зсилається позивач, про те, що вона не була обізнана про наявність заповіту на її ім`я, суд вважає поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, про що зробив правовий висновок Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі №591/1271/18. Верховний Суд звертає увагу на те, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду\~\~від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі №761/42165/17,\~\~\~\~від 06 червня 2018 року у справі №315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Також, Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до\~положень\~статті 63\~Закону України\~«Про нотаріат»\~в\~редакції,\~яка діяла\~на момент\~відкриття спадщини,\~державний нотаріус,\~який одержав\~від спадкоємців\~повідомлення про\~ відкриття\~ спадщини,\~ зобов`язаний\~ повідомити\~ про\~це тих\~спадкоємців,\~місце проживання\~або роботи\~яких йому\~відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктами 4, 111-1, 112, 114 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 року, (чинної на час виникнення спірних правовідносин), нотаріуси зобов`язані додержувати таємниці нотаріальних дій. Довідки про вчинені нотаріальні дії та документи видаються тільки громадянам та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися\~нотаріальні дії. На письмову вимогу суду, арбітражного суду, прокуратури, органів дізнання і слідства довідки про вчинені нотаріальні дії та документи видаються у зв`язку з кримінальними, цивільними або господарськими справами,\~що знаходяться\~у їх\~провадженні. Довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, переліченим в абзацах другому і третьому цього пункту, а також спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача при поданні свідоцтва про його смерть. На письмову вимогу державної податкової інспекції видаються довідки, документи і копії з них, необхідні для визначення правильності стягнення державного мита та цілей оподаткування. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Єдиного реєстру перевіряє наявність або відсутність заповіту, складеного спадкодавцем у порядку, передбаченому Положенням про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною третьою статті 549, частиною другою статті 551 Цивільного кодексу не раніше зазначених строків. Державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які подали заяву, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Таким чином, необізнаність спадкоємця [PERSON] про наявність заповіту є, на думку суду, поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. До того ж, Пеньківська сільська рада, яка посвідчувала заповіт [PERSON] , після смерті останньої не здійснювала виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Вказані обставини свідчать про поважність причини пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 02.06.2022 року завідуючою Шаргородської ДНК відмовлено позивачу в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.11). Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач довела наявність перешкоди, яка впливає на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом. Пунктом 4\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~встановлено,\~що Цивільний\~кодекс України\~застосовується до\~цивільних відносин,\~що виникли\~після набрання\~ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, але не була прийнята спадкоємцем до набрання чинності ЦК України, то до спірних правовідносин слід застосувати вимоги ЦК України щодо порядку і строків спадкування. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги регулюються нормами ЦК України та підлягають задоволенню, оскільки позивач довела наявність перешкоди, яка впливає на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України, то до спірних правовідносин слід застосувати вимоги ЦК України щодо порядку і строків спадкування. Так,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування\~здійснюється за\~заповітом або\~за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ VІ. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що позивач [PERSON] , спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, оскільки не була обізнана про наявність заповіту на своє ім`я. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із того, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач [PERSON] , спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину та пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, то є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON] , то, відповідно до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України, в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. Отже, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню.

Outcome: approved