Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] померла рідна мати позивачки- [PERSON] , а [INFO] помер мій рідний батько- [PERSON] . Після смерті батька позивачки, відкрилася спадщина в тому числі на спадковий житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . На випадок своєї смерті батьки позивачки заповідального розпорядження не залишили. Крім позивачки, спадкоємцем першої черги є також її рідна сестра-відповідач [PERSON] , яка спадщину по смерті батька не прийняла. Інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, згідно до ст.1241 ЦК України, немає. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, для подачі документів на оформлення спадщини. Однак нотаріусом, було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що позивачкою як спадкодкоємцем не було представлено оригіналу правовстановлюючого документу на згаданий спадковий будинок. Тому, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, нотаріусом було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду. Позивач [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] , про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду від неї не надходило, відзив на позов не подавала. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст.\~223,\~280,\~281 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] померла рідна мати позивачки- [PERSON] , а [INFO] помер мій рідний батько- [PERSON] . Після смерті батька позивачки, відкрилася спадщина в тому числі на спадковий житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . На випадок своєї смерті батьки позивачки заповідального розпорядження не залишили. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач [PERSON] , спадщину після смерті батька прийняла, поскільки на день його смерті з ним постійно проживала разом із своєю сім`єю, здійснювала постійний догляд за батьком, крім того, факт постійного проживання із спадкодавцем підтверджується відміткою про зареєстроване місце проживання у внутрішньому паспорті громадянина України, серії ВР595749 від 17.07.2015 року. Крім позивачки, спадкоємцем першої черги є також її рідна сестра-відповідач [PERSON] , яка спадщину по смерті батька не прийняла. Інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, згідно до ст.1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 12.04.2022 року та Довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №263 від 21.04.2022 року, вбачається, що спадковий житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , рахується за батьком позивачки- [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською міською радою від 22.11.2000 року, згідно до Рішення виконкому Виноградівської міської ради за №402 від 17.11.2000 року. У зв`язку із втратою оригіналу вказаного Свідоцтва, позивачка [PERSON] подала відповідне оголошення до газети «Регіональні Новини». Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Отже, в зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, для подачі документів на оформлення спадщини. Однак нотаріусом, було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що позивачкою як спадкодкоємцем не було представлено оригіналу правовстановлюючого документу на згаданий спадковий будинок, у зв`язку з чим вона не змогла представити нотаріусу Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як того вимагає Положення про порядок вчинення нотаріальних дій. Так, дійсно у відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Тому, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, нотаріусом було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду. Окрім цього, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця- [PERSON] , оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у зв`язку із його смертю, а отримати дублікат правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок може лише його власник. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.(ч.2 ст.1299 ЦК України). Отже, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на спадковий житловий будинок у Виноградівській державній нотаріальній конторі. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленого позову.

Outcome: approved