Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 26 травня 2022 року до суду надійшла позовна заява згідно якої [INFO] померла матір позивача [PERSON] , яка до дня смерті постійно проживала по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно до складу якого увійшла земельна частка (пай) колишньої селянської спілки «Дружба» с. Требухівці Хмельницької області розміром 2,41 в умовних кадастрових гектарах, право на яку мав [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого прийняла, але не оформила своїх спадкових справ його дружина [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишала, тому позивач в силу ч. 2 ст. 1223, ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги майна, що належало [PERSON] , оскільки є її сином. Іншим спадкоємцем майна [PERSON] є рідний брат позивача [PERSON] (є сином спадкодавці), який на спадщину після матері не претендує та не заперечує щодо оформлення ним спадкового майна. Інших спадкоємців та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] немає, оскільки [PERSON] (другий чоловік спадкодавиці) відмовився від прийняття спадщини та не заперечує щодо заявлених позивачем вимог. З метою оформлення спадщини - земельної частки (паю) позивач звернувся до приватного нотаріуса Островської Г.І., однак нотаріус повідомила йому, що він не може оформити право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] та яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав тому, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0309694, видано Летичівською райдержадміністрацією 29 травня 1997 року, після смерті спадкодавця. Рекомендовано звернутись до суду для визнання права на це майно. Позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав, оскільки [PERSON] дійсно мав право на земельну частку (пай) про що був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай), проте він не встиг його отримати внаслідок смерті. Позивач зазначає, що [PERSON] належала земельна частка (пай) на території колишньої Требуховецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, що була виділена йому із земель селянської спілки «Дружба» с. Требухівці. Це підтверджується листом відділу №7 Управління у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30 листопада 2021 року, що [PERSON] за життя внесений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства згідно додатку 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №12 від 24 жовтня 1995 року. Сертифікат серії ХМ №0309694 від 29 травня 1997 року виданий на підставі розпорядження голови Летичівської райдержадміністрації №119 від 26 травня 1997 року та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1434. Даний сертифікат виготовлений, але не отриманий власником у зв`язку з його смертю. Згідно додатку до рішення Меджибізької селищної ради №13 від 19 квітня 2002 року «Списку громадян-власників сертифікатів, спадкоємцям яких, після оформлення права спадковості в установленому законом порядку передати у приватну власність земельні частки (паї)» [PERSON] включений у даний список за порядковим номером 36 та запроектована земельна ділянка за № [NUMBER] , площею 2,10 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату серії ХМ №0309694 від 29 травня 1997 року не виготовлявся. Позивач вважає, що зазначеними документами підтверджується наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай) із земель селянської спілки «Дружба» с. Трубухівці, проте сам правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0309694 від 29 травня 1997 року виготовлений після його смерті. Враховуючи те, що нотаріус відмовила позивачу в оформленні спадщини, оскільки сертифікат на земельну частку (пай) виданий після смерті спадкодавця, позивач не може скористатись своїми правами як спадкоємця щодо володіння, користування та розпорядження цим майном, тому просить суд визнати за ним право на вказану земельну частку (пай). ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА, ПОЯСНЕНЬ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ 2. 02 червня 2022 року і 12 липня 2022 року представник [PERSON] адвокат Стецькова-Бондар Л.Ф. подала суду заяви про розгляд справи у їх з позивачем відсутність, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити повністю. 3. 08 червня 2022 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву згідно якої є сином [PERSON] та [PERSON] , підтверджує викладені в позовній заяві обставини та не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсзяі, просить їх задовольнити. На спадкове майно - право на земельну частку (пай) із земель колишньої селянської спілки «Дружба» с. Трубухівці Хмельницького району Хмельницької області, розміром 2,41 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0309694 від 29 травня 1997 року не претендує. Просить розглядати справу у його відсутність. 4. 15 червня 2022 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] подав до суду заяву згідно якої є чоловіком померлої [PERSON] та не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, просить їх задовольнити. На спадкове майно - право на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0309694 від 29 травня 1997 року не претендує. Просить розглядати справу у його відсутність. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 5. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1). Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2). У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як зазначено у ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2). Законодавець у ч. 1 ст. 1261 ЦК України визначив, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). 6. Як зазначено у п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. 7. В абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 8. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 9. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. ІV. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 10. Із поданих відповідачем [PERSON] і третьою особою [PERSON] до суду заяв вбачається, що вони визнають ті обставини, які зазначені у позовній заяві, визнають повністю та безумовно заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги і не заперечують проти їх задоволення та визнання за позивачем права на земельну частку (пай), як на спадкове майно після смерті [PERSON] . 11. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 12. Суд приймає до уваги, що між учасниками справи відсутній спір щодо спадкового майна. V. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 13. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 14. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 15. У поданій суду заяві позивач вказав, що судові витрати покладає на себе. 16. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved