Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

22 квітня 2022 року керівник Рівненської окружної прокуратури Горковенко Максим, в інтересах держави в особі Рівненської міської ради звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН-БУД», в якому просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН-БУД» та [PERSON] на користь Рівненської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі 661\~912,61 гривень. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН-БУД» та [PERSON] на користь Рівненської обласної прокуратури сплачений судовий збір у розмірі 9928,69\~гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІН-БУД», набувши право власності на об`єкт нерухомого майна по [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформили речового права на вказану земельну ділянку упродовж тривалого часу, а саме з травня 2019 року, використовували земельну ділянку площею 0,48 га. Відомості про передачу вказаної земельної ділянки, на якій розміщені об`єкти нерухомості, у власність чи користування фізичним та юридичним особам у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Таким чином, з моменту виникнення права власності на вказане нерухоме майно у відповідачів виник обов`язок не лише оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, а й сплачувати орендну плату за користування нею. Однак, відповідачі зазначені обов`язки не виконали. З урахуванням наведеного, прокурором самостійно здійснено розрахунок безпідставно збережених відповідачами коштів за використання земельної ділянки у формі орендної плати. Згідно розрахунку розміру орендної плати, загальна сума безпідставно збережених відповідачем коштів у вигляді орендної плати становить: 661\~912,61 грн. Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 25 травня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН-БУД», в якому зазначив, що до позову долучена інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 299130928 від 11 лютого 2022 року згідно, якої будівля, торгового центру на розі вулиць Макарова- Млинівська, загальною площею 254,97 кв.м - право власності погашено 27 травня 2019 року. Вважає, що позивач намагається стягнути з ТзОВ «ГРІН-БУД» безпідставно збережених кошти за користування земельними ділянками в період з 22 травня 2019 року, коли товариство вже не був власником вищевказаних нежитлової будівлі. Отже, враховуючи викладене, позивачем безпідставно пред`явлено позов до ТзОВ «ГРІН-БУД» про стягнення на користь Рівненської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі 661912,61 грн., як власника будівлі, торгового центру на розі вулиць Макарова- Млинівська, загальною площею 254,97 кв.м., який упродовж тривалого часу використовує земельну ділянку площею 0,48 га., без виникнення права власності чи користування та без державної реєстрації цих прав. Також зазначає на необгрунтованість проведеного Рівненською окружною прокуратурою розрахунку безпідставно збережених коштів. Вказав, що для підтвердження проведеного розрахунку до позовної заяви долучений витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з к.н.\~5610100000:01:001:0041 лише станом на 01.01.2022. 25 травня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] , у якому зазначає, [PERSON] уже протягом тривалого часу вчиняє усі необхідні дії задля збору документів та укладення договору оренди вказаної земельної ділянки, а позивачем не надано доказів ухилення від оформлення права власності, чи користування або перешкоджання позивачеві отримати доходи від оренди земельної ділянки, твердження позивача про те, що територіальна громада міста Рівного в особі Рівненської міської ради позбавлена можливості отримати дохід від здачі земельної ділянки, чим порушені охоронювані законом права та інтереси позивача щодо неодержаного майна у розмірі орендної плати за землю, є необгрунтованими.Також зазначає на необгрунтованість проведеного Рівненською окружною прокуратурою розрахунку безпідставно збережених коштів. Вказав, що для підтвердження проведеного розрахунку до позовної заяви долучений витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з к.н.\~5610100000:01:001:0041 лише станом на 01.01.2022. 02 червня 2022 року на адресу суду надійшли відповіды на відзиви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН-БУД» та відповідача [PERSON] від керівника Рівненської окружної прокуратури Горковенко М., в яких зазначає, що звернення ТОВ «Грін-Буд» та [PERSON] до Рівненської міської ради щодо надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 4\~800 м2 (кадастровий номер 5610100000:01:001:0041) на перехресті вулиць Млинівської та Макарова для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування підтверджує розмір площі земельної ділянки, яку фактично використовують [PERSON] та ТОВ «ГРІНБУД» для обслуговування належних їм об`єктів нерухомості. Зазначає, що основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України. Вказує, що у приватній власності ТОВ «ГРІН-БУД» перебувають об`єкти нерухомого майна, розміщених на земельній ділянці з к.н.\~5610100000:01:001:0041\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~з чого\~ слідує, що торгові точки, які перебувають у власності ТОВ «ГРІН-БУД» є частинами об`єкту нерухомого майно - будівлі торгового центру, який закрито у Державному реєстра речових прав 27.05.2021. Вважає, що вищезазначені обставини жодним чином не спростовують ту обставину, що об`єкти нерухомого майна по [ADDRESS] перебували у власності відповідачів - ТОВ «ГРІН-БУД» та [PERSON] у період часу, за який прокуратурою проведено розрахунок суми безпідставно збережених коштів. 07 червня 2022 року на адресу суду надійшлизаперечення на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] , у якому зазначено, щовизначення сум збитків покладається на комісію з питань визначення збитків власнику землі РМР і лише за згодою голови комісії матеріали справи можуть бути направлені до органів прокуратури для проведення перевірки та притягнення винних до встановленої законом відповідальності. Вважає, що прокуратура не надала докази, що саме [PERSON] використовує земельну ділянку площе 0,48 га, оскільки наявність наміру викупити земельну ділянку площею 0,48 га та розроблення відповідної документації не має автоматичним наслідком використання нею земельної ділянки саме площею 0,48 га. Матеріали справи не містять акт обстеження та визначення меж, площі, конфігурації земельної ділянки з планово-картографічними матеріалами з нанесенням меж земельної ділянки, яку використовує [PERSON] , а отже відсутні підстави для нарахування [PERSON] плати користування земельною ділянкою 0,48 га. 07 червня 2022 року на адресу суду надійшли заперечення на позовну заяву від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН-БУД», у якому зазначає, щоу приватній власності ТОВ «ГРІН-БУД» перебувають об`єктів нерухомого майна, розміщених на земельній ділянці з к.н.\~5610100000:01:001:0041 за адресою: [ADDRESS] є окремими об`єктами нерухомості, що підтверджує обставини, що прокуратурою не встановлено факту використання земельної ділянки. Ухвалою суду від 08 червня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні прокурор просив задовольнити позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, а також у відповіді на відзив, долучених до матеріалів справи, просив задовольнити позовні вимоги В судовому засіданні представник РМР позовні вимоги підтримала повністю, надала письмові пояснення, в яких вказала, що Рівненська міська рада підтримує позицію прокурора, що відповідачами без достатньої правової підстави збережено у себе майно, у вигляді орендної плати, які повинні були сплатити за користування земельною ділянкою. Вважає, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння кадастрового номеру та є комунальною власністю. Представник відповідачівв судовому засіданні заперечив проти позову, з підстав, викладених у відзиві та запереченнях. Просив у позові відмовити. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Як вбачається з матеріалів справи, 22.05.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Насанович Н.А. зареєстровано за ТОВ «ГРІН-БУД» право власності на об`єкт нерухомого майна будівлю торгового центру на розі вулиць Макарова-Млинівська загальною площею 254,97 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці з к.н.\~5610100000:01:001:0041. Крім того, 27.05.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Насанович Н.А. зареєстровано за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомого майна будівлю підприємства громадського харчування загальною площею 1245 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру, земельна ділянка з к.н.\~5610100000:01:001:0041 площею 0,48\~га, розташована на перехресті вулиць Млинівської та Макарова, перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Рівного в особі Рівненської міської ради. Відомості про передачу вказаної земельної ділянки, на якій розміщені об`єкти нерухомості, у власність чи користування фізичним та юридичним особам у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Разом з тим встановлено, що Рівненською міською радою 18.11.2021 прийнято рішення №\~1545 «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення Товариству з обмеженою відповідальністю Грін-Буд та громадянці [PERSON] у власність шляхом викупу земельної ділянки на перехресті вулиць Млинівської та Макарова, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна». Так, на підставі заяви ТОВ «Грін-Буд» та громадянки [PERSON] , наданої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вирішено надати ТОВ «Грін-Буд» та громадянці [PERSON] дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 4\~800 м2 (кадастровий номер 5610100000:01:001:0041) на перехресті вулиць Млинівської та Макарова для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Земельну ділянку вирішено відвести за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності Рівненської міської територіальної громади. Крім того, відповідно до п. 8\~ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Згідно зі\~ст.143 Конституції України, носієм права комунальної власності є територіальні громади, які здійснюють правління майном безпосередньо, або через утворені ними органи місцевого самоврядування. Частиною 1\~ст.62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~встановлено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економічним, ефективним витраченням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. Внаслідок використання відповідачами земельної ділянки без укладення договору оренди землі, Рівненська міська рада позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від надання земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси Рівненської міської ради, як позивача щодо неодержаних грошових коштів у розмірі орендної плати за землю. Аналогічна правова позиція узгоджується з постановами Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15 та від 12.04.2017 у справі № 922/207/15. Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зі змісту ст.ст.120, 125 ЗК України, ст. 377 Цивільного кодексу України вбачається, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею. Таким чином, за змістом вказаних приписів, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. У той же час, ТОВ «ГРІН-БУД» та [PERSON] , набувши право власності на нерухоме майно по [ADDRESS] , упродовж тривалого часу, а саме з травня 2019 року, не оформили правовідносини щодо користування земельною ділянкою площею 0,48 га, на якій розташовані об`єкти нерухомості. Відповідно до\~положень ст.\~83\~Земельного кодексу\~України,\~землі,\~які належать\~на праві\~власності територіальним\~громадам сіл,\~селищ,\~міст,\~є комунальною\~власністю. У\~комунальній власності\~перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. В силу ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідачі не є власниками або постійними землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України). У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч.1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17). Отже, з часу оформлення права власності на нерухоме майно і по даний час, ТОВ «ГРІН-БУД» та [PERSON] за фактичне користування земельною ділянкою з к.н.\~5610100000:01:001:0041 площею 0,48 га не сплачували, у зв`язку з чим місцевий бюджет Рівненської міської ради недоотримав кошти у вигляді орендної плати за використання даної земельної ділянки, чим заподіяно значну шкоду інтересам територіальної громади. Окрім того, на земельній ділянці розміщене майно, що перебувало у власності відповідачыв, що унеможливлювало вільне розпорядження міською радою вказаною земельною ділянкою з метою отримання доходу у вигляді орендної плати та наповнення місцевого бюджету. Враховуючи викладене, ТОВ «ГРІН-БУД» та [PERSON] без достатньої правової підстави, знаючи про необхідність укладення договору та сплати орендної плати за рахунок позивача збережено у себе майно (кошти), у вигляді орендної плати, які повинне було сплатити за користування земельною ділянкою з к.н.\~5610100000:01:001:0041 площею 0,48 га за період з моменту набуття права власності на розміщений на ній об`єкт нерухомості, у зв`язку з чим кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить: станом на 01.01.2019 та 01.01.2020 7\~622\~895,17 грн.; станом на 01.01.2021 8\~377\~528, 32 грн.; станом на 01.01.2022 9\~215\~281, 15 грн. Рішенням Рівненської міської ради від 19 жовтня 2017 року № 3427 затверджено Положення про порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на території міста Рівного та за земельні ділянки за його межами, які є власністю територіальної громади міста, і затвердження складу контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки. Відповідно до Розділу 2 Положення, орендна плата за земельні ділянки справляється у грошовій формі. Розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу: 1)\~не може бути меншою від розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; 2)\~не може перевищувати дванадцяти відсотків від нормативної грошової оцінки. Мінімальна величина розміру орендної плати (крім земельних ділянок, зазначених у пункті 5 розділу 2) за земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Рівного, встановлюється на рівні 3% від нормативної грошової оцінки. Відтак, розмір орендної плати за користування земельною ділянкою: - за період з 28.05.2019 по 31.12.2020 становить 365\~898,96 грн. = (7\~622\~895,17:365*584 днів*3%). - за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 251\~325,85 грн. = (8\~377\~528, 32*3%); - за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 становить 44\~687,80грн. = (9\~215\~281, 15:365*59 днів*3%). Отже, загальна сума неотриманого доходу у вигляді орендної з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна становить 661\~912,61 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З аналізу змісту норм\~ ст.\~ст.\~1212-1214\~Цивільного кодексу\~України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи. У даному випадку наявні усі три вказані ознаки. По-перше, відповідачі дійсно зберегли у себе майно\~(кошти) у вигляді орендної плати, що мала бути сплачена за користування земельною ділянкою площею площею 0,48 га по [ADDRESS] . Так, набуте відповідачами нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці, є органічно і нерозривно пов`язане з цією земельною ділянкою, тому набуття відповідачами права власності на нерухоме майно призвело до фактичного набуття останніми також права володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташовано це нерухоме майно. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачами належних до сплати коштів у вигляді орендної плати, які підлягали сплаті на користь Рівненської міської ради. По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно ст. 206 Земельного кодексу України, п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України\~здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно в даному випадку відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю тощо. По-третє, відповідачами збережено майно саме за рахунок позивача Рівненської міської ради. Встановлено, що власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада міста Рівного в особі Рівненської міської ради. Таким чином, збереження (заощадження) відповідачами коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем. Як було зазначено вище, норми ст. ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України регламентують кондикційне зобов`язання, яке виникає з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Тобто, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. З огляду на викладене, співвідповідачі ТОВ ««ГРІН-БУД» та [PERSON] як фактичні користувачі земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування нею, зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 року у справі № 922/3412/17, від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17. Зважаючи на те, що відповідачі як власники нерухомого майна, користуються земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень ст.ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України, кошти, збережені ТОВ ««ГРІН-БУД» та [PERSON] у вигляді несплаченої орендної плати, підлягають стягненню на користь Рівненської міської ради. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, законні інтереси Рівненської міської ради може бути поновлено шляхом стягнення безпідставно отриманих коштів. Загальна сума безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів складає 661\~912,61 грн. Саме цю суму не отримав позивач, але міг би отримати в разі укладення між ним і відповідачами договору оренди землі. За таких обставин матеріалами справи підтверджений факт використання відповідачами земельної ділянки без достатньої правової підстави. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у\~статті 120 Земельного кодексу України. Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку уразі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі. Позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом, як на правову підставу своїх вимог послався на положення\~статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, а обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення 661\~912,61 грн., зауважив, що ця сума є сумою несплаченої відповідачами орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у власності Рівненської міської ради, без укладення договору оренди за період з 28.05.2019 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 28.02.2022, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду, чим позивачеві завдано збитки у виді неодержаної орендної плати за землю. Таким чином, відповідачі (набувачі), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшили вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачами за рахунок позивача. Отже, обов`язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об`єктивний результат: наявність безпідставного збагачення. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом пункту 4 частини третьої\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~положення\~глави 83 Цивільного кодексу України\~застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. На відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Відповідно до\~ст.1214 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. У справі, що розглядається, судом встановлено, що відповідачі, правомірно володіючи майном - будівлею, користується спірною земельною ділянкою. Оскільки відповідачі не є власниками спірної земельної ділянки та, як вже було зазначено судом, не може бути постійними землекористувачами, а тому, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. Таким чином єдиною формою здійснення оплати за користування спірною земельною ділянкою для відповідача є орендна плата. Представником відповідача ТОВ «ГРІН-БУД» подано відзив на позовну заяву, у якому, серед іншого, вказується на необгрунтованість проведеного Рівненською окружною прокуратурою розрахунку безпідставно збережених коштів. Вказані у відзиві аргументи на думку суду суперечать як положенням земельного законодавства, так і фактичним обставинам справи, з огляду на таке. Так, об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Як встановлено приписами ч.1, 3, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. За змістом статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. З вищевказаних положень законодавства слідує, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. При вирішенні спорів даної категорії, підлягає перевірці чи є земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути збережені кошти (в розмірі орендної плати), сформованим об`єктом цивільних прав. Зокрема, про необхідність застосування статті 79-1\~ЗК України та положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18, у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивача просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові. Згідно інформації з Державного земельного кадастру, право комунальної\~власності територіальної\~громади міста\~Рівного в\~собі Рівненської\~міської ради\~на земельну ділянку з к.н.\~5610100000:01:001:0041 площею 0,48 зареєстровано 17.07.2013. Вказане підтверджує, що земельна ділянка по [ADDRESS] є сформованою як об`єкт цивільних прав та є комунальною власністю Рівненської міської ради. У той же час, звернення ТОВ «Грін-Буд» та [PERSON] до Рівненської міської ради щодо надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 4\~800 м2 (кадастровий номер 5610100000:01:001:0041) на перехресті вулиць Млинівської та Макарова для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування підтверджує розмір площі земельної ділянки, яку фактично використовують [PERSON] та ТОВ «ГРІНБУД» для обслуговування належних їм об`єктів нерухомості. Слід зазначити, що основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17). Відповідно до ч.\~2 ст. 20 та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин Згідно усталеної судової практики, при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі №\~922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі №\~922/3607/18). Також у постанові Касаційного господарського суду від 29.05.2020 по справі №\~922/2843/19 зазначається, що необґрунтованими є будь-які розрахунки, зроблені за відсутності такого витягу (зокрема на підставі базової вартості одного квадратного метра землі із застосуванням відповідних коефіцієнтів), а також доводи про необов`язковість витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель для розрахунку розміру орендної плати. Представник відповідача вказує на те, що для підтвердження проведеного розрахунку до позовної заяви долучений витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з к.н.\~5610100000:01:001:0041 лише станом на 01.01.2022. Проте, чинним земельним законодавством, в тому числі ст. 20 Закону України «Про оцінку земель», не передбачено обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначено про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі. Витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі «реального часу», тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула. Аналогічна позиція міститься у постанові Касаційного господарського суду від 29.05.2020 у справі №\~922/2843/19). Із розрахунку недоотриманого доходу, долученого до матеріалів справи, вбачається, що даний розрахунок здійснено з урахуванням загальної площі земельної ділянки, що фактично зайнята відповідачами. Вказаний розрахунок зроблений прокурором за період використання відповідачем земельної ділянки у період з 28.05.2019 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 28.02.2022. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що окружною прокуратурою при пред`явленні позову належним чином проведено розрахунок на підставі даних про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обґрунтовано розмір безпідставно збережених коштів, що підлягають стягненню з відповідачів Таким чином, відповідачі, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшили свої доходи, а позивач втратив належне йому майно - кошти від орендної плати. З приводу перебування у приватній власності ТОВ «ГРІН-БУД» об`єктів нерухомого майна, розміщених на земельній ділянці з к.н.\~5610100000:01:001:0041 за адресою: [ADDRESS] , то позивач зазначає наступне. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 15.06.2016 за ТОВ «ГРІН-БУД» зареєстровано право власності на ряд об`єктів нерухомості, розташованих на вказаній земельній ділянці, а саме: Торгова точка № 64 площею 9,4 кв.м; Торгова точка № 55 площею 20,6 кв.м; Торгова точка № 56 площею 12,5 кв.м; Торгова точка № 50 площею 16,2 кв.м; Торгова точка № 51 площею 17,3 кв.м; Торгова точка № 48 площею 10,7 кв.м; Торгова точка № 45 площею 14,8 кв.м; Торгова точка № 46 площею 15,8 кв.м; Торгова точка № 42 площею 72,1 кв.м; Торгова точка №\~43 площею 94 кв.м; Торгова точка № 23 площею 12,8 кв.м; Торгова точка № 24 площею 12,8 кв.м; Торгова точка № 21 площею 12,8 кв.м; Торгова точка № 20 площею 13,1 кв.м; Торгова точка № 19 площею 13,1 кв.м; Торгова точка № 22 площею 13 кв.м; Торгова точка № 17 площею 20,9 кв.м; Торгова точка № 19 площею 13,1 кв.м; Торгова точка № 12 площею 14,9 кв.м; Торгова точка № 13 площею 14,7 кв.м; Торгова точка №\~9 площею 15,3 кв.м; Торгова точка № 11 площею 15 кв.м; Торгова точка № 9 площею 15,3 кв.м; Торгова точка № 3 площею 14,4 кв.м; Торгова точка № 8 площею 15,1 кв.м; Торгова точка № 4 площею 14,7 кв.м; Торгова точка № 2 площею 14,3 кв.м; Торгова точка № 1 площею 17,9 кв.м; Торгова точка № 44 площею 39,3 кв.м; Торгова точка №\~10 площею 15,3 кв.м. Так, право власності на будівлю торгового центру на розі вул. Макарова-Млинівська припинено на підставі висновку щодо технічної можливості об`єдання об`єктів нерухомого майна №\~93/19 виданого 24.05.2019 та технічного паспорта №\~93/19 від 24.05.2019. З вказаного слідує, що торгові точки, які перебувають у власності ТОВ «ГРІН-БУД» є частинами об`єкту нерухомого майно - будівлі торгового центру, який закрито у Державному реєстра речових прав 27.05.2021. Таким чином вищезазначені обставини жодним чином не спростовують ту обставину, що об`єкти нерухомого майна по [ADDRESS] перебували у власності відповідачів - ТОВ «ГРІН-БУД» та [PERSON] у період часу, за який прокуратурою проведено розрахунок суми безпідставно збережених коштів. Матеріалами справи встановлено, що відповідами вживались заходи для оформлення правовідносин щодо користування земельною ділянкою по [ADDRESS] . Як вбачаються з матеріалів справи, 27.05.2019 за [PERSON] зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна будівлю підприємства громадського харчування загальною площею 1245 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 13 березня 2019 року [PERSON] та ТзОВ «ГРІН-БУД» звернулося до Рівненської міської ради із заявою про продаж у спільну часткову продаж у спільну часткову власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, на перехресті вулиць Млинівської та Макарова власникам розташованих на ній об`єктів нерухомого майна. 13 червня 2019 року рішенням Рівненської міської ради про затвердження порядку денного другого пленарного засідання 32 сесії Рівненської міської ради, вирішено не вносити до порядку денного питання Про продаж у спільну часткову власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, на перехресті вулиць Млинівської та Макарова власникам розташованих на ній об`єктів нерухомого майна [PERSON] та ТзОВ "ГРІН-БУД" (вх. №535від 13 березня 2019 року; порядковий номер 224 упроекті порядку денного) 22 серпня 2019 року на пленарному засіданні 34 сесії Рівненської міської ради, був винесений проект рішення «Про продаж у спільну часткову власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, на перехресті вулиць Млинівської та Макарова власникам розташованих на ній об`єктів нерухомого майна [PERSON] та ТзОВ "ІТІН-БУД" (вх. № 535 від 13 березня 2019; оприлюднено 13.03.2019). Даний проект рішення не отримав необхідної кількості голосів на підтримку. Відповідно до п. 1 ст. 28.1 Регламенту Рівненської міської ради 7 скликання такий проект вважається відхиленим. 02 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до Рівненської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 4 800 m2(кадастровий номер 5610100000:01:001:0041) на перехресті вулиць Млинівської та Макарова для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Рішенням сесії Рівненської міської ради 8скликання від 18листопада 2021року № 1545було надано ТзОВ "ГРІН-БУД" та громадянці [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 4800 кв.м (кадастровий номер 5610100000:01:001:0041) на перехресті вулиць Млинівської та Макарова для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. На виконання вищезазначеного рішення було виконано всі необхідні роботи, отримано необхідні документи та розроблено технічну документацію із землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки Після цього - як це передбачено вимогами чинного законодавства - технічну документацію було через ЦНАП передано до Рівненської міської ради для затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 4 800 м2 (кадастровий номер 5610100000:01:001:0041) на перехресті вулиць Млинівської та Макарова для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Факт звернення відповідачів з заявою про намір отримання у власність шляхом викупу земельної ділянки саме площею 0,48 га підтверджує розмір площі земельної ділянки, яку фактично використовують [PERSON] та ТОВ «ГРІНБУД» для обслуговування належних їм об`єктів нерухомості. Однак, матеріалами справи встановлено, що з моменту набуття права власності до моменту пред`явлення позову ні договір оренди, ні договір купівлі-продажу земельної ділянки комунальної власності з к.н.\~5610100000:01:001:0041 між Рівненською міською радою як власником земельної ділянки та [PERSON] , ТОВ ««ГРІН-БУД» не укладено. Враховуючи викладене, відповідачами без достатньої правової підстави, знаючи про необхідність оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розміщені об`єкти нерухомості, збережено у себе майно (кошти), у вигляді орендної плати, які повинні були бути сплачені за користування земельною ділянкою площею 0,48 га. Так, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Вказане узгоджується з висновками, викладеними упостанові ВП ВС від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України). Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній упостановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18). Так, оскільки спірні правовідносини за своїм змістом кондикційними, а не деліктними, тому підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок відсутні. Відтак, наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, у тому числі вини відповідачів, не є необхідною умовою для стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою. Отже, вжиття відповідачем заходів щодо звернення до органу місцевого самоврядування для ініціювання оформлення права влансості на спірну земельну ділянку не спростовує факт неправомірного набуття (збереження) майна відповідачами за рахунок позивача. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, відповідачі, як фактичні користувачі земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування землею, зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої\~статті 1212 ЦК України. Суд зазначає, що відновлення порушених прав міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідачів жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останні мала би сплатити за звичайних умов як і фактичні добросовісні землекористувачі. У зв`язку з тим, що позивачем доведена у відповідності до вимог\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~та\~ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України\~обґрунтованість свого звернення до суду, за наявності порушення інтересів держави, необхідністю їх захисту, визначені підстави для звернення до суду, позивач є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Крім того, суд зауважує, що відповідно до пункту 3 частини першої\~ст. 131-1 Конституції України\~в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. За змістом пункту 3 частини першої\~ст.131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої\~статті 129 Конституції України). У пункті 3 частини першої\~ст. 131-1 Конституції України\~міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Згідно ч. 1\~ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"\~представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно ч. 3\~ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також уразі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ч. 4\~ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором в суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Згідно п. 1 ч. 6\~ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"\~під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням). Правовий аналіз змісту частини третьої\~статті 23 Закону України "Про прокуратуру"\~дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - уразі відсутності такого органу. За змістом наведених норм\~Конституції України,\~Закону України "Про прокуратуру"\~та\~ЦПК України, прецедентних рішень Європейського суду, ключовим для застосування конституційної норми щодо можливості прокурора здійснювати представництво інтересів держави в суді є поняття "інтерес держави" та забезпечення судом гарантій\~ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року стосовно права кожного на справедливий суд в аспекті рівності сторін у доступі до суду. У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень\~статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України\~(справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини). Відтак, суд дійшов до висновку, що прокурор у позові обґрунтував наявність "інтересів держави" у вигляді використання земельної ділянки відповідачами, без оформлення документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою відповідно до закону, чим було спричинено втрату місцевого бюджету у виді неодержаного доходу, тобто збитки місцевій громаді в особі Рівненської міської ради. З урахуванням наведених норм права, таке обґрунтування відповідає розумінню "інтересів держави", тому суд має підстави вважати, що позов прокурора має на меті захист суспільних інтересів, якими опікується держава та правомірно звернувся в інтересах Рівненської міської ради за захистом їх порушених прав. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 9928,69\~гривень, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.\~

Outcome: approved