Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 жовтня 2021 року звернулася до суду з позовною заявою до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 108 982,98 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 12.03.2021 року з вини [PERSON] мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль «Джилі МК Кросс» д.н.з. [NUMBER] . 14 квітня 2021 року постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області водія [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» з лімітом майнової відповідальності, яка на одного потерпілого складає: 130 000 грн. - шкода заподіяна майну, 260 000 грн. - шкода заподіяна життю і здоров`ю. 16 березня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. 28.04.2021 року на адресу відповідача додатково було направлено документи - постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області та копію висновку судового експерта Дроздова Ю.В. відповідно до якого вартість, завданого матеріального збитку позивачу становить 108 984,98 грн. Однак станом на день звернення до суду зазначена сума коштів не виплачена. Ухвалою суду 24 грудня 2021 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Станом на 07 липня 2022 року відповідачем письмовий відзив не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. 12 березня 2021 року о 09:00 год. за адресою: а/д Н31 31 км+198 м. Дніпро-Царичанка-Кобиляки-Решетилівка водій [PERSON] в порушення п.п. 1.5, 12.1, 13.1 ПДР України, керуючи автомобілем ДАФ д.н.з. [NUMBER] не переконався в безпеці, не врахував дорожньої обстановки і не дотримавшись дистанції здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався попереду в його задню частину Джилі д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , тобто скоїв правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 14 квітня 2021 року постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Джилі» д.н.з. [NUMBER] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу «Джилі» д.н.з. [NUMBER] . є позивач [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вказаної ДТП була застрахована відповідачем ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202834297з лімітом відповідальності страховика 130 000 грн. - шкода заподіяна майну, 260 000 грн. - шкода заподіяна життю і здоров`ю - шкоду заподіяну життю і здоров`ю. 16 березня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, пошкодженням транспортного засобу «Джилі» д.н.з. [NUMBER] . Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №2304/21 від 14.04.2021 року, проведеного судовим експертом Дроздовим Ю.В. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Джилі» д.н.з. [NUMBER] » складає 125 126, 24 грн., ринкова вартість цього автомобіля у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 16 141,26 грн. (а.с. 9-11). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 34.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Постановою від 04 липня 2018 року, справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18, Верховний Суд зазначив: Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. З огляду на вищезазначене, за основу для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу суд бере висновок звіту №2304/21 про оцінку автомобіля «Джилі» д.н.з. [NUMBER] , проведеного судовим експертом Дроздовим Ю.В. відповідно якого, зазначено, що вартість повного ремонту автомобіля складає 162 020,99 грн., а ринкова вартість - 125 126,24 грн., тобто вартість відновлювального ремонту більша ринкової вартості. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Зазначеним вище висновком експерта визначено, що ринкова вартість транспортного засобу після ДТП складає 16 141,26 грн. Таким чином, суд вважає обґрунтованими заявлені позивачем вимоги щодо стягнення страхового відшкодування, яке складає різницю між вартістю автомобіля до і після дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 108 982,98 грн. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вартість матеріального збитку та ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну, що становить 130 000 грн, суд вважає необхідним стягнути з відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у заподіянні збитків, невиплачене страхове відшкодування в розмірі 108 982,98 грн. Відповідно до ст.. 133, 137, 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 908 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved