Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19.10.2018р. з [PERSON] на її користь на утримання їх спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 3500 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на дітей у розмірі 4000 грн відповідач періодично виплачував ці кошти, але їх не вистачало; діти підросли й витрати на їх утримання суттєво зросли, в зв`язку з чим матеріальне становище позивача погіршилось. Натомість відповідач відмовляється добровільно збільшити допомогу на дітей, посилаючись на відсутність роботи та стабільного заробітку, тоді як його матеріальне становище покращилось, зі слів спільних знайомих він працевлаштувався на іншу роботу з більшим заробітком, проте ці обставини приховує. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що перебуває на обліку в центрі зайнятості, де виплата по безробіттю їй з травня місяця 2022 року вже припинена; отримує державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я; інших джерел доходів не має; утримувати дітей допомагає її мати. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від зареєстрованого шлюбу, який за рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2020 року розірвано, являються батьками двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю, що підтверджуються копіями свідоцтв про народження дитини, судового рішення від 10.03.2020р., довідкою Борзнянської міської ради №1344 від 06.07.2022р. На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 20.11.2018р., [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти в розмірі по 2000 грн на кожного, починаючи з 25 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. За даним судовим рішенням [PERSON] також мав аліментні зобов`язання в розмірі 1000 грн на місяць перед [PERSON] по її утриманню до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, які з 08 березня 2021 року вже припинилися. Приписами ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, що також корелюється з положеннями п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Отже, в силу наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд повинен з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. За змістом положень ст.141, 180 СК України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, належний рівень матеріального забезпечення дитини покладається на обох батьків. В ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» гарантовано , що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку ; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до\~ч.2\~ст.182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, де до травня 2022 року отримувала виплату по безробіттю в сумі 1000 грн; також є одержувачем державної соціальної допомоги як малозабезпечена сім`я в розмірі 6239 грн на місяць; інших джерел доходів не має; діти подорослішали й з огляду на їх вік потребують більшого матеріального забезпечення на харчування, лікування, придбання одягу, взуття, навчання тощо. Відповідач не надав суду інформації про джерела своїх доходів, стан здоров`я, наявність інших осіб, яких він за законом зобов`язаний утримувати. Натомість, згідно відомостей форми ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу з Пенсійного фонду України) матеріальне становище відповідача в порівнянні з жовтнем місяцем 2018 року (час ухвалення попереднього судового рішення про стягнення аліментів) покращилось: раніше його щомісячний заробіток становив 3960 грн, тоді як у 2022 році - 13243 грн, що вказує на достатність доходу платника аліментів. Згідно Закону\~України «Про\~Державний бюджет\~України на\~2022\~рік» прожитковий\~мінімум для\~дітей віком\~до 6\~років становить:\~з 1\~січня -\~2100\~грн,\~з 1\~липня -\~2201\~грн,\~з 1\~грудня -\~2272\~грн; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 грн, з 1 липня - 2744 грн, з 1 грудня - 2833 грн. Водночас, суд враховує ту обставину, що позивачка всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не навела суду ніяких розрахунків, підтверджених належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, на обгрунтування своїх вимог про необхідність збільшення стягуваних з відповідача аліментів саме до розміру 3500 грн на кожного сина, в тому числі й шляхом застосування методу витрат платника аліментів. Отже, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.181-184 СК України, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментних зобов`язань відповідача й стягувати з нього на користь позивачки на утримання дітей щомісячно аліменти орієнтовно до мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину (прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), а саме: на сина [PERSON] в розмірі 3000 грн, на сина [PERSON] 2500 грн. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Оскільки вимогами [PERSON] є зміна розміру вже стягуваних аліментів, а не присудження їх вперше, то виходячи з положень ст.191, 192 СК України, новий розмір аліментів має стягуватися з відповідача після набрання рішенням законної сили. Зважаючи на звільнення позивачки від сплати судового збору при подачі позовної заяви в даній категорії справ (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 992,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial