Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 16.05.2008 року було укладено кредитний договір на суму 17110,61 доларів США на термін до 15.05.2013 року. Погашення заборгованості мало здійснюватися щомісяця. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав, видав відповідачці кредит у розмірі 17110,61 доларів США, але відповідачка погашення кредиту у встановленому порядку та строки не здійснила, сума боргу складає 10052,34 доларів США. Як вказав позивач, за період з 09.07.2018 по 09.07.2021 три проценти річних, які повинна сплатити [PERSON] у зв`язку із порушенням своїх зобов`язань на підставі ст. 625 ЦК України, складають 905,54 долари США. Також, як вказав представник позивача, на забезпечення виконання [PERSON] її зобов`язань за кредитним договором 16.05.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Як вказує представник, на адресу відповідачів позивачем було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань, проте ця вимога залишена без задоволення. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість із сплати трьох процентів річних у розмірі 904,54 долара США що за курсом 27,28 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.07.2021 року складає 24703,13 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просив розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання неодноразово повідомлялася належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання (а. с. 50, 58, 63). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, до суду його представник надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечувала проти задоволення позову стосовно [PERSON] (а. с. 85). Крім того, представником [PERSON] до суду було подано відзив на позов, в якому вона заперечувала проти задоволення позовних вимог до [PERSON] з підстав, що поручитель не брав на себе відповідальність за виконання боржником обов`язку по сплаті передбачених законом трьох процентів річних, договір поруки є припиненим. У зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 16.05.2008 року було укладено кредитно-заставний договір № OD7КАЕ00000312 на суму 17110,61 доларів США на термін до 15.05.2013 року. Погашення заборгованості мало здійснюватися щомісяця (а. с. 9 17). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав, видав відповідачці кредит у розмірі 17110,61 доларів США (а. с. 18). Проте, відповідачка погашення кредиту у встановленому порядку та строки не здійснила, сума заборгованості за кредитом складає 10052,34 доларів США. Як вбачається з розрахунку заборгованості, за період з 09.07.2018 року по 09.07.2021 року три проценти річних, які повинна сплатити [PERSON] у зв`язку із порушенням своїх кредитних зобов`язань, складають 905,54 долари США. На забезпечення виконання [PERSON] її зобов`язань за кредитним договором 16.05.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № OD7КАЕ00000312 (а. с. 19). Згідно до Реєстру згрупованих поштових відправлень № 210721-1, на адресу відповідачів 12.07.2021 року позивачем було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань, проте ця вимога залишена без задоволення. Отже, в порушення умов договору, ст.625 ЦК України, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором та законом належним чином не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору, та є підставою для стягнення передбачених ст.625 ЦК України трьох процентів річних від простроченої суми. У відповідності до ст.509 ЦК України, зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від вчинення\~певної дії\~(негативне\~зобов`язання),\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно до ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення з [PERSON] заборгованості з трьох процентів річних за невиконання обов`язків за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо зяавлених позовних вимог до поручителя [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно з\~п.\~2\~Договору поруки\~від 16.05.2008\~року №\~OD7КАЕ00000312, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Предмет Договору поруки визначений у п.п. 1 та 16. Пунктом 5 Договору поруки визначено, що у випадку невиконання боржником будь-якого зобов`язання, передбаченого п.1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов`язання. Відповідно до п.12 Договору поруки, порука за цим договором припиняється після закінчення 5 днів з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. 05.08.2021 року [PERSON] отримав повідомлення від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» з вимогою погашення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 81309,70 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом 10052,34 доларів США, заборгованість за процентами за користування кредитом 4259,74 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 00,00 доларів США, пені 66497,62 доларів США. Проте, як вказує відповідач, вимогу про погашення трьох процентів річних не отримував. Відповідно до\~ст.\~554\~ЦК України, у\~разі порушення\~боржником зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За своєю правовою договір поруки є додатковим зобов`язанням, який забезпечує належне виконання основного зобов`язання та виникає за умови його існування, відтак у поручителя не виникає власних зобов`язань перед кредитором, він несе виключно солідарну відповідальність за неналежне виконання боржником своїх зобов`язань за договором. Суд зазначає, що підписуючи договір поруки [PERSON] , як поручитель, не брав на себе зобов`язання поручатись перед кредитором позичальника за виконання ним своїх зобов`язань щодо сплати трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. За таких обставин, посилання позивача на наявність правових підстав для притягнення [PERSON] до власної цивільно-правової відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України є необґрунтованими. Так, за змістом ст. ст. 553, 554 ЦК України, обсяг відповідальності поручителя встановлюється умовами договору поруки, виходячи із умов основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, адже обсяг зобов`язань поручителя перед кредитором не може бути більшим, ніж обсяг зобов`язань боржника. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України). Тобто, законодавцем надано право сторін на визначення чіткого обсягу відповідальності поручителя перед кредитором в умовах відповідного договору. Умовами п. 1, 2, 16 договору поруки, від 16.05.2008 року, № OD7КАЕ00000312 сторонами конкретизовано зобов`язання поручителя, за які він несе відповідальність перед кредитором, а саме: за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, винагороди, комісії, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. Відтак, сторонами на підставі приписів ст. ст. 6, 554, 628 ЦК України в умовах Договору поруки було закріплено межі відповідальності поручителя перед кредитором - чітко визначено зобов`язання, за невиконання яких він несе відповідальність як солідарний боржник. Передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних не є штрафними санкціями, а є окремим способом захисту майнового права та інтересу кредитора. Встановлена положеннями ст. 625 ЦК України цивільно-правова відповідальність боржника за невиконання грошового зобов`язання перед кредитором становить окреме зобов`язання боржника, виконання якого може бути забезпечено порукою, проте не було передбачено самим Договором поруки. Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , як поручитель, не несе відповідальності за несплату [PERSON] трьох процентів річних. Згідно ст. 559 ЦК України, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Пунктом 5 Договору поруки визначено, що у випадку невиконання боржником будь-якого зобов`язання, передбаченого п.1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов`язання. Відповідно до п. 12 Договору поруки, порука за цим договором припиняється після закінчення 5 днів з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Зі змісту Договору поруки, не вбачається факт надання згоди [PERSON] на свою відповідальність за несплату [PERSON] трьох процентів річних. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що [PERSON] позивачем було надіслано письмову вимогу із зазначенням саме цього невиконаного [PERSON] зобов`язання. Також, термін повернення кредиту за Кредитним договором настав, тому Договір поруки є припиненим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині про стягнення з [PERSON] заборгованості з трьох процентів річних за невиконання обов`язків за кредитним договором та судових витрат не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 2270,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з [PERSON] .

Outcome: partial