Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, без самостійних вимог на стороні відповідача : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Кам`янець-Подільський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким , що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 31.03.2022 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.06.2022 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивачка, в обґрунтування позову вказує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 1862 від 20.01.2021 року, про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 50\~799,64 грн.. Приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі того, що позивачка є боржницею за Договором кредиту та страхування №03.00604.006385864, укладеного з АТ «Ідея Банк» та [PERSON] .. Строк платежу за договором кредиту та страхування настав 17.04.2020 року. Стягнення проводиться за період з 18.05.2020 року по 07.12.2020 року, сума заборгованості складається з: 12\~302,52 грн. строковий основний борг, 29\~350,07 грн. прострочений основний борг, 2\~773,49 грн. прострочені проценти, 226,53 грн. строкові проценти, 291,54 грн. строкова плата за обслуговування кредиту, 3\~955,49 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту, 1900,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, загальна сума заборгованості 50\~799,64 грн.. Вважає, що Виконавчий напис № 1862 від 20.01.2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про стягнення заборгованості є протиправним, таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Зазначає, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів «нотаріусів». Зазначеною Постановою було внесено зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 Постанову КМ України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» , зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі за №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, тому Виконавчий напис №1862 від 20.01.2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем з порушенням вимог чинного законодавства. Тому,\~ просить\~суд \~визнати \~його \~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~а також стягнути з АТ «Ідея Банк» витрати на правничу допомогу в розмірі 4\~000,00 грн.. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» Жовтонецький В. М. подав 29.04.2022 року до суду відзив на позовну заяву в якій вказує, що не погоджується з позовом [PERSON] , вважає його безпідставним та необґрунтованим, а вчинений виконавчий напис від 20.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. №1892 таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню, з огляду на наступне. 17.02.2020 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування № А03.00604.006385864, згідно пункту умов якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 45088.00 грн. , включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Оскільки [PERSON] як позичальник згідно Кредитного договору, власних зобов`язань не виконувала, станом на 07.12.2020 у неї утворилась заборгованість за таким Договором у розмірі 48899.64 грн., з яких: строковий основний борг - 12302.52 грн.; прострочений основний борг - 29350.07 грн.; прострочені проценти - 2773.49 грн.; строкові проценти - 226.53 грн.; строкова плата за обслуговування кредиту - 291.54 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту - 3955.49 грн.. На підставі положень чинного законодавства АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису та стягнення [PERSON] 48899.64 грн. боргу за Кредитним договором та 1900.00 грн. витрат на його вчинення, разом - 50799.64 грн. та надали відповідні документи. 12.12.2020 АТ «Ідея Банк» надіслало позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань та за допомогою якої позивач була повідомлена про те, що в неї наявна заборгованість згідно Кредитного договору, вказано розмір боргу, а також з чого вона складається. Попереджено також про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Відповідача у випадку її непогашення в тридцятиденний строк з дня направлення відповідної вимоги. Додатком до вище вказаної вимоги було долучено також довідку- розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором, яка містить інформацію про загальний розмір боргу, а також кожну його складову. Разом\~з тим,\~після надсилання\~вимоги АТ\~«Ідея Банк»\~на ту\~ж адресу\~Позивача,\~яку [PERSON] \~вказала при укладенні Кредитного договору, як адресу своєї реєстрації/проживання, остання жодним чином заперечень не висловила. Відтак, все вище наведене підтверджує той факт, що спірний виконавчий напис, вчинений 20.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 1862 щодо стягнення з [PERSON] заборгованості згідно Договору кредиту та старування № А03.00604.006385864 від 17.02.2020 у розмірі 50799.64 грн. (включаючи плату за вчинення виконавчого напису нотаріуса), відповідає всім вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку та Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак є законним та підлягає виконанню. Позивачем, в інтересах якого діє адвокат Купенко М.С. заявлено до стягнення у цій справі з АТ «Ідея Банк» також понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000.00 грн., вони не погоджується з такою сумою та вважають, шо такі потрібно зменшити до 0 грн.. На підтвердження них обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних ІТ наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття б Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Просять відмовити повністю в задоволенні вимог [PERSON] .. Представник позивачки [PERSON] подав до суду відповідь на відзив відповідача АТ «Ідея Банк» від 20.06.2022 року, в якому спростовує наведені відповідачем у відзиві заперечення. Слід звернути увагу, що спірні правовідносин між сторонами регулюються Постановою КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а)оригінал нотаріально посвідченої угоди; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, у відзиві на позовну заяву Відповідач констатує, що надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису саме: а)оригінал нотаріально не посвідченого договору з [PERSON] ; б)документи в підтвердження безспірності заборгованості клієнта перед банком - однак, не надає суду належні письмові докази направленню нотаріусу виписок з рахунку клієнта, розрахунку заборгованості та інш. Згідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, твердження Відповідача про законність виконавчого напису спростовуються при дослідженні матеріалів справи та застосуванні релевантних норм права. По-друге, як на підставу законності спірного виконавчого напису Відповідач зазначає, що останній вчинений до дати втрати чинності постанови КМУ від 26.11.2014 року № 622, оскільки вона залишається чинною по сьогоднішній день (у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 не зазначено з якого моменту втрачає чинність постанова). Проте, слід зазначити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 ухвалено визнати незаконною та нечинною лише в частині постанову КМУ - мова не йде про повне скасування, а сама постанова суду набрала законної сили 01.11.2017 року. Отже, зважаючи на визнання нормативно-правового акту нечинним в певній частині саме судом, відсутні правові підстави для скасування державної реєстрації Постанови. Таким чином, доводи відповідача про законність спірного виконавчого напису не знайшли свого підтвердження при належному дослідженні нормативно-правових актів, судових рішень, на основі яких здійснюється регулювання спірних правовідносин. Враховуючи вищезазначене, просить суд врахувати дану відповідь на відзив при розгляді справи по суті . Представник відповідача АТ «Ідея Банк» Жовтонецький В. М. подав 27.06.2022 року до суду заперечення на відповідь представника позивача [PERSON] .. Зважаючи на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду в 22.02.2017 у справі №826/20084/14 було саме визнано нечинною постанову КМ України №662 від 26.11.2014 року, то вбачається, що така може втратити чинність лише на майбутнє з моменту набрання чинності відповідним судові рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття спірного акту. Разом з тим, резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 не містить відомостей про те, з якого саме моменту втрачає чинність постанова КМ України від : 26.11.2014 року № 662, внаслідок чого така, як вже вказувалося, втрачатиме чинність в загальному порядку, а саме відповідно до Порядку скасування рішення щ державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстр затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 №32/5. Згідно з\~підпунктом 4.2.\~вище вказаного\~Порядку підставами\~для скасування\~рішення про\~державну реєстрацію\~нормативно-правового\~акта є:\~набрання закони\~сили судовим\~рішенням про\~визнання нормативно-правового\~акта незаконним\~чи таким, що не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили повністю або окремій його частині. Нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, і є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом (пункт 16 Порядку скасування рішення п; державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру). Разом з тим, на даний час державна реєстрація Постанови Кабінету Міністр України від 26.11.2014 № 662 не скасована, доказом чого є картка вище вказано нормативно-правового акта, розміщена на офіційному веб-порталі Верховної Ради Украй «Законодавство України», згідно якої стан останнього вказано як «чинний». Наведе: свідчить про чинність вище вказаного нормативно-правового акту, що вкотре доводить відповідність оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса всім вимогам закону, як безспірність заборгованості, стягнутої за ним. Відтак, зважаючи на те, що спірний виконавчий напис вчинено до втрати чинності постановою КМ України від 26.11.2014 року № 662, оскільки така залишається чинною по сьогоднішній час, то вважаємо, що виконавчий напис № 1862 від 20.01.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. є законним та вчинений з додержанням норм чинного законодавства. Відтак, враховуючи зазначене, просить суд врахувати ці заперечення на відповідь представника позивача під час ухвалення судового рішення та відмовити у позові в повному обсязі. Представник позивачки [PERSON] подав до суду відповідь на відзив відповідача АТ «Ідея Банк» від 25.07.2022 року, в якому спростовує наведені відповідачем у відзиві заперечення та врахувавши відповідь на відзив задовольнити позовні вимоги. Представник позивача Купенко М.С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» Жовтонецький В. М. в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву вказав про слухання справи у відсутності представника відповідача. Третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сіра О. подала до суду клопотання про слухання справи без участі представника відділу ДВС. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у повному обсязі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 17.02.2020 року укладено Договір кредиту та стажування № А03.00604.0063856864 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» в особі уповноваженого працівника , з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» в особі уповноваженого представника з другої сторони та [PERSON] . За договором банк відкриває рахунок та надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах. [PERSON] отримала 45\~088,00 грн. суми кредиту, тип «позитив», з ставкою в 10% річних на строк 12 місяців. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено Виконавчий напис №1862 від 20.01.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за Договором кредиту та страхування №03.00604.006385864 від 17.02.2020 року в розмірі 50\~799,64 грн., яка складається з: 12\~302,52 грн. строковий основний борг, 29\~350,07 грн. прострочений основний борг, 2\~773,49 грн. прострочені проценти, 226,53 грн. строкові проценти, 291,54 грн. строкова плата за обслуговування кредиту, 3\~955,49 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту, 1900,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Строк платежу за договором кредиту та страхування настав 17.04.2020 року. Стягнення проводиться за період з 18.05.2020 року по 07.12.2020 року, сума заборгованості. Постановою державного виконавця Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сірою О.В. від 17.02.2021 року відкрито виконавче провадження №64552831 з примусового виконання вищезгаданого виконавчого напису. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону № 3425-ХІІ порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст.87 Закону №3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1\~ст. 88 Закону №3425-ХІІ\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку\~постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662\~(яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662\~в частині вказаних змін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, який підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача ( повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною\~постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662\~в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18). Аналіз наведених доказів вказує на те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. вчинив Виконавчий напис від 20.01.2021 року за №1862 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» грошових коштів в розмірі 50\~799,64 грн. за Договором кредиту та страхування №03.00604.006385864 від 17.02.2020 року з порушенням норм законодавства, оскільки договір не був нотаріально посвідченим та не вказував на безспірність заборгованості боржника, внаслідок чого мають місце підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а позов підлягає задоволенню. На підставі п. 1 ч.2 ст .133 ЦПК України, з відповідача підлягають до стягнення витрати позивачки пов`язані із розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу в розмірі 4\~000,00 грн.. Відповідно\~\~до\~\~вимог\~\~ст.\~141\~ЦПК\~\~України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за витрати пов`язані із розглядом справи у розмірі 992,40 грн.. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст.15, 16, 18 ЦК України,

Outcome: approved