Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~ 18 жовтня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов позов [PERSON] до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Берези Дарії Василівни, в якому прохав визначити три місяці додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтований тим, що листом від 17.07.2021 приватний нотаріус Береза Дарія Василівна повідомила позивача, що в процесі оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON] їй стало відомо про існування заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Русняк Л.І., за яким на ім`я позивача заповідано частину майна. При цьому вказувалося, що вважається, що [PERSON] є таким спадкоємцем, що не прийняв спадщину, та запитувалося про те, чи бажає він приймати вказану спадщину і, якщо бажає, пропонувалося у місячний строк з дня отримання листа звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач листом від 13.08.2021 повідомив нотаріуса про бажання прийняти спадщину та прохав повідомити про зміст заповіту та дату його посвідчення, на що листом від 17.08.2021 приватний нотаріус Береза Д.В. повідомила позивача, що його лист нею отримано, але при цьому вказала, що відведений місячний строк для подачі до суду позову минає 23.08.2021 і якщо до цього часу їй не надійде підтвердження про подання цього позову нею буде видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а щодо змісту заповіту запропонувала звернутися до нотаріуса, який його засвідчував. 07 вересня 2021 року позивачем отримано у приватного нотаріуса Русняк Л.В. дублікат згаданого заповіту, згідно з яким [PERSON] заповів позивачеві земельні ділянки з кадастровими номерами 5321885100:00:001:0206 та 5321885100:00:001:0113, які знаходяться на території колишньої Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. 04 жовтня 2021 року приватний нотаріус Береза Д.В. на прохання позивача видала йому постанову про відмову в оформленні прав на вказану спадщину. Позивач вказує, що строк для прийняття спадщини ним пропущено через те, що він не є родичем померлого, а про те, що має право на спадщину за заповітом він дізнався із листа приватного нотаріуса Берези Д.В. від 17.07.2021, тому вважає такі причини поважними і прохає визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2021 року (справа № 532/2175/21, провадження № 2-з/532/5/2021) вжито заходів забезпечення позову у виді заборони приватному нотаріусу Лубенського районного нотаріального округу Березі Дарії Василівні видавати свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] , на земельні ділянки з кадастровими номерами 5321885100:00:001:0206 та 5321885100:00:001:0113. Ухвалою від 25 жовтня 2021 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження; призначено у справі підготовче засідання на 18 листопада 2021 року; задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Берези Дарії Василівни копію спадкової справи після померлого [PERSON] . 12 листопада 2021 року до суду надійшов відзив приватного нотаріуса Берези Дарії Василівни на позов [PERSON] та витребувана судом копія спадкової справи. 18 листопада 2021 року представником позивача адвокатом Пелихом Олегом Віталійовичем подано клопотання про заміну неналежного відповідача. Ухвалою від 18 листопада 2021 року замінено неналежного відповідача приватного нотаріуса Березу Дарію Василівну на належних відповідачів [PERSON] та [PERSON] ; стягнуто\~ [PERSON] на користь приватного нотаріуса Берези Дарії Василівни витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень 00 копійок; відкладено підготовче засідання на 16 грудня 2021 року. Ухвалою від 16 грудня 2021 року підготовче засідання відкладено на 21 січня 2021 року за клопотанням учасників справи через неотримання судом та стороною позивача відзивів на позов. 17 грудня 2021 року до суду надійшли майже ідентичні за змістом відзиви [PERSON] та [PERSON] , в яких відповідачі заперечують проти позовних вимог та прохає відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідачі вимоги позивача не визнають у повному обсязі. Вважають зазначені позивачем підстави поважності пропуску визначеного законом строку для прийняття спадщини надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам. Посилаються на те, що позивач достеменно знав як про смерть [PERSON] та відкриття спадщини після його смерті, так і про наявність заповіту [PERSON] , спадкоємцем конкретного майна у якому був визначений [PERSON] , однак свідомо пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, який сплинув 16 травня 2021 року. Відповідачі вказують, що спадкодавець за життя мав проблеми з вживанням алкогольних напоїв та мешкав фактично без реєстрації місця свого проживання у с. Морози Полтавського району Полтавської області, в якому до дня смерті проживали його батьки. Враховуючи фактичне знищення внаслідок пожежі будинку, який належав його батькам, і як наслідок, неможливість проживання у ньому, він мешкав у різних знайомих, серед яких [PERSON] та [PERSON] . При поданні відповідачами заяв про прийняття спадщину, їм не було відомо про наявність заповіту [PERSON] , посвідченого 29 травня 2015 року приватним нотаріусом Русняк Л.І. Відповідачі вказують, що у зв`язку з необхідністю надання нотаріусу правовстановлюючих документів на спадкове майно, вони звернулися до [PERSON] , з якою померлий проживав незадовго до своєї смерті, на що остання повідомила, що оригінали документів знаходяться у [PERSON] . Ухвалою від 21 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 24 лютого 2022 року. 24 лютого 2022 року судове засідання не відбулося, відкладено судове засідання на 05 травня 2022 року. 05 травня 2022 року судове засідання відкладено на 08 червня 2022 року за клопотанням представника відповідачів адвоката Шелудякової Інни Юріївни поза межами Полтавської області. 08 червня 2022 року судове засідання відкладено на 30 червня 2022 року за клопотанням представника відповідачів адвоката Шелудякової Інни Юріївни поза межами Полтавської області. 30 червня 2022 року та 14 липня 2022 року проведено судові засідання, у ході яких допитано відповідачів [PERSON] та [PERSON] як свідків, заслухано покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , досліджено наявні письмові докази. Даючи оцінку письмовим доказам, поясненням позивача, відповідачів, представників сторін, показанням свідків та відповідачів, допитаних за їх згодою як свідків, у їх сукупності, суд робить такі висновки. 29 травня 2015 року приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Русняк Л.І. посвідчено заповіт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який народився [INFO] в м. Зіньків Полтавської області, проживає в [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі за № 847. Цим заповітом [PERSON] заповів повністю [PERSON] , [INFO] : земельну ділянку площею 4,8046 га, кадастровий номер 5321885100:00:001:0206, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку кадастровий номер 5321885100:00:001:0113, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.\~ 29 травня 2015 року приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Русняк Л.І. посвідчено довіреність [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який народився [INFO] в м. Зіньків Полтавської області, проживає в [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі за № 848. Цією довіреністю [PERSON] на підставі попередньої усної домовленості з повіреним уповноважив [PERSON] , [INFO] , бути його представником з питань користування земельною ділянкою площею 4,8046 га, кадастровий номер 5321885100:00:001:0206, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельною ділянкою кадастровий номер 5321885100:00:001:0113, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] в м. Кобеляки Кобеляцького (тепер Полтавського) району Полтавської області помер [PERSON] , [INFO] , останнім місцем проживання якого було [ADDRESS] , та на день смерті разом з яким ніхто не проживав і не був зареєстрований. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , та довідкою Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 1355 від 19.11.2020. До спадкової маси після смерті [PERSON] входять земельна ділянка площею 4,1999 га, кадастровий номер 5321885100:00:001:0113, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 161515 від 31.01.2005, копія якого міститься у матеріалах спадкової справи, та земельна ділянка площею 4,8046 га, кадастровий номер 5321885100:00:001:0206, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, витяг з Державного земельного кадастру про право власності щодо якої наявний у матеріалах спадкової справи та яка згадується у заповіті. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 128/2020. Із наявної у матеріалах спадкової справи інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 62541621, дата видачі 19.11.2020, вбачається існування запису Реєстрі про заповіт [PERSON] , № 57510617, бланк НАН 524185, номер в реєстрі 847, дата посвідчення 29.05.2015, посвідчений приватним нотаріусом Русняк Л.І.. 19 листопада 2020 року [PERSON] подав приватному нотаріусу Березі Д.В. заяву про прийняття спадщини після померлого брата - [PERSON] . 20 листопада 2020 року [PERSON] подав приватному нотаріусу Березі Л.В. заяву про відмову від спадщини після померлого брата - [PERSON] на користь племінниці спадкодавця - [PERSON] . 20 листопада 2020 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Березі Д.В. заяву про прийняття спадщини після померлого дядька - [PERSON] . 25 травня 2021 року за № 103/02-14 приватним нотаріусом Березою Д.В. на адресу приватного нотаріуса Русняк Л.І. зроблено запит про зміст заповіту [PERSON] . 17 липня 2021 року за № 139/02-14 приватним нотаріусом Берзою Д.В. на адресу [PERSON] направлено листа, яким останнього повідомлено про те, що в процесі оформлення спадщини після померлого [PERSON] нотаріусу стало відомо про існування заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Русняк Л.І., за яким спадкодавець заповідав [PERSON] частину майна. Також повідомлено, що заява про прийняття спадщини [PERSON] не була подана в установлений ЦК України термін, але за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Також роз`яснено, що якщо [PERSON] бажає прийняти спадщину, йому слід звернутися до суду для того, щоб надавши суду всі необхідні та достатні докази, в судовому порядку встановити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини і в термін, визначений рішенням суду, що набрало законної сили, подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Водночас нотаріусом висловлено прохання у місячний термін повідомити на адресу нотаріуса про бажання чи небажання приймати спадщину . У відповідь на цей лист [PERSON] на адресу приватного нотаріуса Берези Д.В. 13 серпня 2021 року спрямовано листа, в якому позивач зазначає, що він бажає прийняти спадщину після померлого [PERSON] і, у свою чергу, прохає повідомити про зміст заповіту та дату його посвідчення. 17 серпня 2021 року за № 173/02-14 приватним нотаріусом Берзою Д.В. на адресу [PERSON] направлено листа, яким повідомлено про отримання листа [PERSON] від 13.08.2021, та повідомлено, що щодо запитуваної інформації позивачеві слід звернутися до нотаріуса, який посвідчив заповіт. Також роз`яснено, що у разі ненадходження від [PERSON] у строк до 23.08.2021 документів, які підтверджують його звернення до суду за встановленням додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріусом буде видано свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю за законом. 04 жовтня 2021 року за № 233/02-31 приватним нотаріусом Березою Д.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у прийнятті від нього заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON] . Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21), вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Згідно з пунктом 2.1. розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів. Водночас, у постанові КЦС ВС від 17.02.2022 у справі № 953/15603/20 зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Таким чином, установивши, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, не встановивши при цьому обставин, які створювали об`єктивні та непереборні труднощі для позивача для подання такої заяви, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права, а саме частину третю статті 1272 ЦК України, за змістом якої підлягає визначенню додатковий строк для прийняття спадщини лише за наявності поважної причини, а тому дійшли обґрунтованих висновків про відсутність підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У цій категорії справ саме на позивача покладено обов`язок доводити поважність причин пропущення строків подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, самого лише твердження про необізнаність спадкоємця про наявність заповіту вочевидь недостатньо для доведення поважності причин незвернення із заявою до нотаріуса, оскільки така обставина (необізнаність) так само підлягає доведенню. Судом встановлено, що [PERSON] пропустив визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] [PERSON] посилається на те, що про існування заповіту [PERSON] він не знав та дізнався лише з повідомлення приватного нотаріуса Берези Д.В., яке було отримане ним 23.07.2021. Позивачем доведений і не оспорювався відповідачами той факт, що [PERSON] 23.07.2021 отримано листа приватного нотаріуса Берези Д.В. від 17.07.2021, в якому йдеться про заповіт [PERSON] . Водночас, відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечували проти тверджень позивача саме щодо того, що [PERSON] не було відомо про існування заповіту у більш ранні строки. Суд критично оцінює та не бере до уваги показання свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] щонайменше з 08.05.2021 було відомо про існування заповіту як такі, що надані з чужих слів. Також суд критично оцінює показання свідка [PERSON] як такі, що не містять відомостей про предмет спору. Суд зауважує, що цей свідок у своїх показаннях стверджувала, що їй не було відомо про заповіт та довіреність, вказуючи при цьому, що вона не цікавилася спадщиною, не знає, хто ховав померлого, та зазначаючи, що орендну плату за земельні паї отримував померлий [PERSON] самостійно, а позивача поважав, як батька, перебуваючи у посередніх стосунках із братом та племінницею, що у своїй сукупності суперечить показанням як сторін, так і інших свідків у цій справі. Із показів, наданих свідком [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] , які були допитані як свідки, достовірно можливо встановити факт їхнього спілкування з позивачем 08.05.2021 з приводу спадкового майна. Факт отримання від [PERSON] заповіту [PERSON] для огляду, про який повідомляють ці особи, позивачем заперечується. При цьому [PERSON] та [PERSON] стверджували, що тримали оригінал заповіту в руках, а [PERSON] та [PERSON] намагалися при наданні показань відтворити його зміст. Зазначені при цьому відомості про ознаки заповіту (напис "Заповіт", зміст типу "заповідаю Хвостовому", запис про "особисто свідомо підписував" та власноручний підпис [PERSON] ) є загальними, а тому їх не можливо вважати такими, що дозволяють стверджувати про ознайомлення саме з текстом саме того заповіту, який був складений [PERSON] . Із поданої [PERSON] заяви свідка в порядку ст.93 ЦПК України вбачається, що він підтверджує спілкування з відповідачами 08.05.2021, заперечуючи факт повідомлення ним [PERSON] про існування заповіту, надання його оригіналу для огляду та факт звернення [PERSON] чи [PERSON] до [PERSON] з вимогами про повернення правовстановлюючих документів на земельні ділянки. При цьому, [PERSON] підтверджено, що ним отримувалася орендна плата на ім`я [PERSON] а також те, що 29.05.2015, тобто, у день посвідчення довіреності та заповіту, він перебував поблизу нотаріальної контори Русняк Л.І., вказуючи, що [PERSON] по телефону просив його під`їхати та віддав йому довіреність, заперечуючи передання заповіту. Судом встановлено і не оспорювалося сторонами, що [PERSON] здійснював користування належними померлому [PERSON] земельними ділянками та отримував орендну плату за земельними паями [PERSON] відповідно до довіреності від 29.05.2015, яка була посвідчена одночасно із заповітом [PERSON] на ім`я [PERSON] одним і тим самим нотаріусом. Зазначені заповіт та довіреність посвідчені за реєстраційними номерами 847 та 848 відповідно. При цьому, суд звертає увагу на те, що оригінал довіреності перебував у позивача, що ним підтверджено, тоді як місцезнаходження оригіналу заповіту не відоме; позивач заперечує його отримання від спадкодавця, підтверджуючи лише отримання від [PERSON] довіреності, однак вказані заперечення не підтверджені у будь-який належний та допустимий спосіб. Таким чином, суд констатує, що подані позивачем докази жодним чином не доводять тверджень про існування непереборних обставин, які унеможливлювали б реалізацію ним права на подання заяви про прийняття спадщини, зокрема й те, що йому не було відомо про існування заповіту упродовж шестимісячного строку з дня смерті [PERSON] , а тому суд робить висновок про недоведеність позивачем того, що цей строк ним пропущено з поважних причин. Натомість існують обґрунтовані підстави вважати, що позивач міг знати про існування цього заповіту отримання ним повідомлення приватного нотаріуса Берези Д.В., які позивачем у будь-який спосіб не спростовані, а тому заперечення відповідачів суд вважає слушними, а доводи позивача не можуть бути визнані беззаперечно доведеними. За таких умов позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Враховуючи що як стороною позивача, так і стороною відповідача до закінчення судових дебатів зроблено заяву про надання доказів понесення судових витрат у п`ятиденний строк з дня постановлення рішення, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання розподілу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed