Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

06.06.2022 року позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн щомісячно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 08.12.2016 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачем подано позов про розірвання шлюбу, який перебуває у провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Після фактичного припинення шлюбних відносин син продовжує проживати разом з позивачем. Відповідач матеріально не допомагає, тому позивач вважає, що відповідач буде ухилятися від матеріального утримання дитини і в подальшому. Позивач зазначає, що відповідач наразі офіційно не працевлаштований, проте отримує нерегулярний дохід, тому просить визначити розмір аліментів у грошовій формі. 25.07.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій просить задовольнити вимоги позивача частково та стягнути аліменти у розмірі 1500,00грн. Відповідач повідомив, що до березня 2022 року він неофіційно був працевлаштований охоронцем та отримував заробітну плату у розмірі 4700,00 грн на місяць. З початком війни підприємство, на якому він працював, припинило свою роботу, тому він втратив цю роботу. Відповідач має проблеми зі здоров`ям (хронічні захворювання хребта), тому не може влаштуватися на роботу пов`язану з фізичним навантаженням, крім того, він мав судимість, що також є перешкодою у працевлаштуванні. Також, відповідач зазначає, що не вчиняв насильства щодо своєї дружини. 02.05.2022 року [PERSON] без попередження виїхала до м. Львова залишивши сина разом з відповідачем. Після спроб з`ясувати, що сталося, вона повідомила, що в неї немає грошей повернутися. мати відповідача вислала їй 500 грн. 05.05.2022 року позивач повернулася додому з поліцією, забрала сина та знову зникла. Згодом виявилося, що вона знову перебуває у м. Львів, та мати відповідача знову перевела на карту позивача гроші, щоб вона могла з дитиною повернутися додому. 12.05.2022 року позивач знову поїхала з дитиною. Наразі вона з дитиною перебуває у Швеції. Дружина не дає спілкуватися з сином, питання виїзду за кордон з відповідачем не погоджувала. Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував частково, свої заперечення виклав у відзиві на позов. Від утримання сина не відмовляється, бажає спілкуватися з ним та виховувати, проте позивач чинить перешкоди. Вона вивезла без його згоди сина за кордон, не дозволяє спілкуватися з ним. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів станом на 12.07.2022 року, [PERSON] протягом 2019 2022 року доходів не має, окрім отриманої заробітної плати у жовтні 2020 року в розмірі 316,06 грн. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю відповідача. пояснила, що сину важко працевлаштуватися, оскільки має проблеми зі спиною. До війни працював охоронцем, проте у березні 2022 року його звільнили, підприємство закрилося. Невістка у травні 2022 року спочатку сама поїхала до м. Львова, потім просила в неї гроші на дорогу додому, вдруге до [PERSON] вже поїхала з сином, потім вона знову переказала їй гроші, що вона могла приїхати додому. У червні 2022 року вона з онуком виїхала у Швецію. З копій висновків МРТ-дослідження за 2015 рік вбачається, що відповідач [PERSON] має хронічне захворювання хребта. Інші подані докази, суд вважає неналежними, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування. Згідност. 180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу Українипередбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч. 2ст. 182 Сімейного кодексу Українирозмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач офіційно не працевлаштований, має хронічне захворювання хребта, при цьому відповідач погоджується на сплату аліментів у розмірі 1500,00 грн щомісячно. При цьому позивачем жодним чином, не обґрунтована сума аліментів у розмірі 5000,00 грн. Враховуючи викладе, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів у розмірі 1500,00 грн щомісячно, є достатнім для забезпечення потреб дитини та є співрозмірним з розміром доходів відповідача.

Outcome: partial