Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

12 листопада 2021 року [PERSON] пред`явила в суд позов до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та позбавлення батьківських прав. Як на підставу своїх вимог зазначила про те, з відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 2012 року, який був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею, позивачем, та перебувають на її повному утриманні. На даний час відповідач [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дітей, не цікавиться їхнім життям, умовами, в яких вони проживають, а також не бажає з дітьми бачитись та не сплачує аліменти на їх утримання. 18 травня 2016 року Шевченківським районним судом м. Львова було ухвалено рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі, а рішенням цього суду від 24 квітня 2019 року було змінено спосіб стягнення аліментів та вирішено стягувати з відповідача такі аліменти в розмірі одного прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на кожну дитину відповідного віку. Вищевказані рішення Шевченківського районного суду м. Львова виконувались частково в примусовому порядку. Зокрема, на підставі цих рішень та виконавчого листа № 466/2673/19 державним виконавцем Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було відкрито виконавче провадження №60269146. Однак, незважаючи на заходи примусового стягнення аліментів на утримання дітей, відповідач [PERSON] ухиляється від сплати аліментів за виконавчим документом. Постановою Буського районного суду Львівської області від 05 серпня 2021 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 смт. 183-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. При розгляді цієї справи [PERSON] в суді визнав свою вину, покаявся у вчиненому та зобов`язався в подальшому сплачувати аліменти вчасно та в повному обсязі. Незважаючи на дані обставини, відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків, не сплачує жодних коштів на утримання дітей та станом на 15 вересня 2021 року його заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей становить 121 015,00 грн., що підтверджується долученим до позовної заяви розрахунком заборгованості по аліментах, який складений головним державним виконавцем Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Зазначає, що її, позивача, законні вимоги про сплату коштів на утримання дітей відповідач повністю ігнорує та після розірвання шлюбу в телефонних розмовах з нею, а також у переписці в «месенджері» заявляє, що діти йому не потрібні та він не буде сплачувати аліментів на їх утримання. Під час їх спільного проживання відповідач [PERSON] систематично зловживав спиртними напоями, застосовував до неї та до дітей фізичне та психологічне насильство, що стало основною причиною припинення шлюбних відносин. На даний час відповідач не має постійної роботи перебивається тимчасовими заробітками та продовжує зловживати спиртними напоями. З часу припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу, відповідач не бачився і не намагався бачитись із дітьми, не цікавиться станом здоров`я та способом життям своїх дітей, не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться умовами їх проживання, матеріального забезпечення, навчання та відпочинку, жодного разу не відвідував школу, в якій діти навчаються, а також не несе жодних додаткових витрат на утримання дітей. Наведені нею фактичні обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. З огляду на такі обставини, враховуючи положення ст. 55 Конституції України, ст. ст. 150, 154, 155, 164, 165, 196 Сімейного кодексу України, просить ухвалити рішення, яким: - стягнути з відповідача [PERSON] пеню в розмірі 38 610, 20 грн. за прострочення сплати на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою підготовчого судового засідання від 23 травня 2022 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 11 липня 2022 року позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON]. позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Покликаючись на обставини. які викладені в позовній заяві. В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 21 липня 2022 року о 11.00 год. позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились та представник позивача - адвокат [PERSON]. подала на адресу суду заяву, з якої убачається, що вона просить проводити подальший розгляд справи у її та позивача відсутності, проти ухвалення заочного рішення вони не заперечують. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву до суду не подав та в підготовчі і судові засідання неодноразово не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився та 10 травня 2022 року з Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до суду надійшов висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також надійшов лист з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника та прийняття рішення в інтересах дітей. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 21 липня 2022 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину тощо. Згідно з вимогами ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували між собою в шлюбі з 06 лютого 2012, який був зареєстрований між ними у виконавчому комітеті Соколівської сільської ради Буського району, актовий запис №01. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя між сторонам не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями та рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року в справі №466/6733/15-ц вищевказаний шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітні [PERSON] та [PERSON] залишились проживати з матір`ю - позивачем [PERSON] 18 травня 2016 року Шевченківським районним судом м. Львова було ухвалено рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі ва розмірі по 800 грн. на кожну дитину, а рішенням цього суду від 24 квітня 2019 року в справі №466/2673/19 було змінено спосіб стягнення аліментів та вирішено стягувати з відповідача такі аліменти в розмірі одного прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на кожну дитину відповідного віку. На підставі цих рішень та виконавчого листа № 466/2673/19 державним виконавцем Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було відкрито виконавче провадження №60269146. Проте, незважаючи на заходи примусового стягнення аліментів на утримання дітей, відповідач [PERSON] ухиляється від сплати аліментів за виконавчим документом. Постановою Буського районного суду Львівської області від 05 серпня 2021 року відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 смт. 183-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. При розгляді цієї справи [PERSON] в суді визнав свою вину, покаявся у вчиненому та зобов`язався в подальшому сплачувати аліменти вчасно та в повному обсязі. Станом на момент пред`явлення позову заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів становить 121 015,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, який складений 15 вересня 2021 року головним державним виконавцем Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Куровською Ю.В. При розгляді справи встановлено, що відповідач [PERSON] ігнорує неодноразові звернення позивачки [PERSON] щодо сплати коштів на утримання дітей. Зокрема, як встановлено у судовому засіданні та підтверджено доказами, а саме електронною перепискою між сторонами по справі, відповідач після розірвання шлюбу заявляв про відмову від своїх дітей, висловлював свої твердження, що йому ці діти не потрібні і він не буде сплачувати аліменти на їх утримання. Вказані обставини підтверджуються, долученими до справи копіями вищевказаних рішення Шевченківського районного суду м. Львова в справі №466/6733/15-ц від 08 грудня 2015 року про розірвання шлюбу, рішення Шевченківського районного суду м. Львова в справі №466/2763/19 від 24 квітня 2019 року про зміну розміру аліментів, копією постанови судді Буського районного суду Львівської області в справі №943/1474/21 від 05 серпня 2021 року про притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, копіями свідоцтв про народження дітей, розрахунком заборгованості по аліментах, електронною перепискою між сторонами по справі та іншими зібраними у справі доказами. З долученого до матеріалів справи розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, який відповідач [PERSON] не оспорював, вбачається, розмір такої пені становить 38 610, 20 грн. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, вимога позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів є підставною та такою, що підлягає до задоволення. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей, то така також підлягає до задоволення виходячи з наступного. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Положеннями ст. 165 цього ж Кодексу передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що з часу припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу на підставі рішення суду, відповідач [PERSON] не бачиться і не намагається бачитись з дітьми, проявляє повну байдужість до їх життя, не цікавиться станом здоров`я, способом життя, успіхами в навчанні, їх потребами для належного фізичного та духовного розвитку. Він жодного разу не відвідував школу, де навчаються діти, не несе жодних додаткових витрат. Фактичні обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. З пояснень позивачки [PERSON] вбачається, що ще під час перебування в шлюбі відповідач систематично зловживав спиртними напоями, як наслідок застосовував до позивачки та малолітніх дітей фізичне та психологічне насильство, що стало причиною припинення шлюбних відносин. Із досліджених судом доказів вбачається, що дії відповідача стосовно своїх дітей є аморальними, безвідповідальними та такими, що порушують їх право на нормальний та всесторонній розвиток, обмежують їх права у матеріальному та фінансовому забезпеченні. З висновку органу опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №260001-вих-12593 від 10 лютого 2022 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved