Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що він [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області та належали\~ йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 005540, виданого 02 лютого 2004 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації від 16 січня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 194. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області та належали їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 005539, виданого 02 лютого 2004 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації від 16 січня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 195. Позивач оформив право власності на вказані земельні ділянки (рілля) як спадкоємець за законом та отримав свідоцтва про право на спадщину. За життя батьки розпочали оформляти земельні ділянки, що знаходяться на території Носівської міської ради Чернігівської області, площею 0,3829 га (сіножать) та 0,3829 га (сіножать) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На дані земельні ділянки виготовлені технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та присвоєно кадастрові номери: 7423810100:02:002:0481, 7423810100:02:002:0483, але зареєструвати право власності на земельні ділянки батьки не встигли. 28 жовтня 2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Перев`язко Л.М. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, але нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва та видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки. Оскільки за час свого життя [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті дружини, спадкоємцем якої він був, не оформив спадкових прав та не встиг завершити процедуру приватизації на земельну ділянку площею 0,3829 га (сіножаті), кадастровий номер 7423810100:02:002:0481 та на земельну ділянку площею 0,3829 га (сіножаті), кадастровий номер 7423810100:02:002:0483, це позбавляє позивача як спадкоємця першої черги можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Тому позивач просив суд визнати за ним право на завершення приватизації земельної ділянки із земель колишнього КСП ім. Фрунзе, кадастровий номер 7423810100:02:002:0481, площею 0,3829 га (сіножаті), яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва й розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на цю земельну ділянку, на його ім`я в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за ним право на завершення приватизації земельної ділянки із земель\~\~ колишнього\~\~ КСП ім. Фрунзе, кадастровий номер 7423810100:02:002:0483, площею 0,3829 га (сіножаті), яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва й розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на цю земельну ділянку, на його ім`я в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 28 січня 2022 року. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 06 квітня 2022 року. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України уведено воєнний стан. Відповідно до розпорядження №2/0/9-22 від 08 березня 2022 року голови Верховного Суду В. Князєва про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ Носівського районного суду Чернігівської області,\~\~ яку\~\~\~ відновлено\~\~\~ розпорядженням\~\~\~ голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22. Судове засідання по справі було призначено на 26 липня 2022 року. У судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання подав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує в повному обсязі позовні вимоги, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій зазначила, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просила розгляд справи проводити без участі представника міської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд розглядає справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. У судовому засіданні встановлено, що розпорядженням Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 52 від 4 березня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по кормових угіддях колишнього КСП імені Фрунзе Носівської міської ради та передачу їх у власність громадян» було передано [PERSON] у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки площами 0,38 га (сіножаті) № 171 та 0,48 га (пасовища) № 468, які розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, що підтверджується копією відповідного розпорядження та копією додатка до нього списку громадян-власників сертифікатів на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Фрунзе Носівської міської ради Носівського району, яким передаються у власність земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 28-31). Відповідно до повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 31-25-0.32-248/112-21 від 18 березня 2019 року на земельні ділянки № [NUMBER] та № 468 державні акти не зареєстровано (а. с. 16). Згідно з розпорядженням Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 52 від 4 березня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по кормових угіддях колишнього КСП імені Фрунзе Носівської міської ради та передачу їх у власність громадян» було передано [PERSON] у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки площами 0,38 га (сіножаті) № 169 та 0,48 га (пасовища) № 467, які розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, що підтверджується копією відповідного розпорядження та копією додатка до нього списку громадян-власників сертифікатів на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Фрунзе Носівської міської ради Носівського району, яким передаються у власність земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 28-31). Відповідно до повідомлення відділу у Управління у Ніжинському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 31-25-0.32-444/32-21 від 03 листопада 2021 року, на земельні ділянки № [NUMBER] площею 0,38 га (сіножаті) та № 467 площею 0,48 га (пасовища) державні акти не зареєстровано (а. с. 19). Отже, [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства розпочато процес приватизації зазначених вище земельних ділянок, але за життя не отримано правовстановлюючого документа на ці земельні ділянки та не зареєстровано право власності на них.\~ Судом установлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а. с. 8). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] та [PERSON] заповіту не складали, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 44, 53). Отже, спадкування після їх смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки. Позивач [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7) Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що до майна померлої [PERSON] Носівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області заведено спадкову справу за № 54/2009, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 79-82). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син, спадкоємець першої черги за законом [PERSON] ,\~\~ він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частки квартири [ADDRESS] , та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області, площею 3,07 га, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 24 лютого 2010 року державним нотаріусом Носівської районної держаної нотаріальної контори Чуєнко Л.А. (а. с. 80). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) до майна померлого [PERSON] Носівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області заведено спадкову справу за № 50/2009 (а. с. 72-77). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син, спадкоємець першої черги за законом [PERSON] , він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , свідоцтво про право власності за законом на грошові заощадження з належними відсотками та компенсаціями, що зберігаються у філії Носівського відділення № 3261 ВАТ «Державний Ощадний банк України» в ТВБВ № 3261/05 на рахунках, свідоцтво про право власності за законом на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Носівської міської ради\~\~\~ Чернігівської\~\~\~ області,\~\~ площею 3,11 га, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частки земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області, площею 3,07 га,\~ та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/10 частку квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 24 лютого 2010 року державним нотаріусом Носівської районної держаної нотаріальної контори Чуєнко Л.А. (а. с. 73, 74). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] та батька [PERSON] на сіножаті та пасовища, що розташовані на території Носівської міської ради із земель колишнього КСП ім. Фрунзе. Однак, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1586/02-31 від 28 жовтня 2021 року (а. с. 15). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлим [PERSON] та [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок їх смерті. Отже, це право переходить у спадок їх спадкоємцю сину [PERSON] . Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27 липня 2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 7423810100:02:002:0481, площа 0,3829 га становить 4254,83 грн., нормативна грошова оцінка земельної\~\~\~ ділянки\~\~\~ кадастровий номер 7423810100:02:002:0483, площа 0,3829 га - 4254,83 грн. (а. с. 26, 27). Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Отже, проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд робить висновок, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатив судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 5). Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved