Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

У жовтні\~2021\~року позивач\~звернувся до\~Жовтневого районного\~суду м.\~Дніпропетровська з\~позовом до\~приватного нотаріуса\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області\~Воробйової Олени\~Олександрівни про\~скасування постанови\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії. В обґрунтування позову посилаючись на те, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] , якій на праві власності належало 1/2 частина домоволодіння [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйової О.О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилася після його матері [PERSON] . Після заведення спадкової справи приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйовою О.О. було з`ясовано, що в матеріалах інвентаризаційної справи міститься ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.09.2004, якою накладено заборону оформлення документів, пов`язаних з відчуженням домоволодіння [ADDRESS] , 1/2 частина якого належить [PERSON] , 1/6 частина померлій [PERSON] , 1/3 частина [PERSON] . Наявність арешту на частину домоволодіння, перешкоджала позивачу у реалізації своїх спадкових прав, тому він звернувся до суду. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року знято арешт на домоволодіння [ADDRESS] , який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1347518, зареєстровано: 01.10.2004 о 15:28:06 за №1347518 реєстратором: Першою дніпровською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: ухвала суду, б/н, 21.09.2004, суд АНД району м. Дніпропетровська, 4ДДНК, власник: [PERSON] та зняти арешт на домоволодіння [ADDRESS] , який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1347599, зареєстровано: 01.10.2004 о 15:37:44 за №1347599 реєстратором: Першою дніпровською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: ухвала суду, б/н, 21.09.2004, суд АНД району м. Дніпропетровська, 4ДДНК, власник: [PERSON] . Водночас, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйовою О.О. від 28 липня 2021 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину будинку [ADDRESS] . Проте, арешт на нерухоме майно накладено на частину майна іншого співвласника домоволодіння [PERSON] . За таких обставин, позивач просив суд скасувати постанову приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйовою О.О. від 28 липня 2021 року про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйовою О.О. 14 березня 2013 року за реєстровим №313, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на Ѕ частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача всі судові витрати по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2021 року справу передано за підсудністю Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйової О.О. належним чином завірену копію спадкової справи № 08/2020 після [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті. 14 липня 2022 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення суду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Грицькевич Г.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, підтримавши наданий відзив на позов. Зокрема зазначила, що 28.07.2021 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Водночас, під час перевірки було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна проте, що на домоволодіння [ADDRESS] накладено арешт нерухомого майна, у зв`язку із чим позивачу було відмовлено згідно Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, на думку представника відповідача, позивачем обрано неефективний спосіб захисту своїх прав. Просила у задоволенні позову відмовити. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйової О.О. із заявою про прийняття спадщини після матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйовою О.О. від 28 липня 2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений\~договором\~або законом\~чи судом у визначених законом випадках. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга\~статті 5 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За правилами\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно\~статті 5 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус зобов`язаний, зокрема: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього\~Закону\~і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; виконувати інші обов`язки, передбачені законом. Відповідно до\~статті 46 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Пунктом 9 частини першої\~статті 49 Закону України "Про нотаріат"\~визначено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (частина перша\~статті 68 Закону України "Про нотаріат"). Главою 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, регламентується процедура видачі свідоцтв про право на спадщину. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій\~нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п. 4.17 глави 10 Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право па спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Предметом розгляду у цій справі (із урахуванням меж заявлених позовних вимог) є скасування постанови приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйової О.О. від 28 липня 2021 року, а не визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно у зв`язку із відмовою у вчиненні нотаріусом нотаріальної дії. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57\~постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17). Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними. Вирішуючи спір, суд зважає на той факт, що скасування постанови нотаріуса від 28 липня 2021 року не призведе до ефективного захисту прав позивача. Проте, суд звертає увагу на те, що позивач не позбавлений можливості реалізувати своє право на звернення до суду із відповідним позовом. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають та відносяться на позивача.

Outcome: dismissed