Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

У серпні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України», Банк, позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем не були виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 22 255,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом 19 394,10, суми заборгованості за процентами за користування кредитом 231,87 грн; комісії 190,12; пені 287,84 грн; 3% річних від прострочених сум заборгованості 802,35 грн; витрати від інфляції 1 348,72 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.08.2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Справа призначалася до розгляду на 07.10.2021 року, 01.12.2021 року, 09.02.2022 року та 19.07.2022 року. Відповідач станом на час розгляду справи бажання брати участь у судових засіданнях не виявив, правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] підписано заяву про приєднання № 498329715 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Складовою цієї заяви є Заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), які відповідач підписав 25.09.2018 року, у якій зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з заявою на приєднання на одержання та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтверджує укладення між ним та Банком кредитного договору, для отримання кредиту на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 20 000 грн. Також погодилася, що після закінчення вказаного строку на встановлення (збільшення) Банком кредиту в межах максимальних параметрів кредитування, вказаних в п. 6.3. Умов кредитування цієї заяви, а саме умов п. 1.4. Розділу ХХІІ Договору, шляхом погодження нових умов кредитування в телефонному режимі. Інформація про узгоджені умови кредитування надсилаються клієнту поштою або відповідним смс -повідомленням. Строк кредиту (користування ним) подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-Періоду (проміжок часу, протягом якого проценти за користування кредитом/комісійна винагорода за обслуговування кредиту нараховується в розмірі визначеному рішенням кредитному комітету при використанні платіжної картки у розрахунок за товари та послуги) та 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безкоштовного розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. На підставі цієї заяви Банк видав відповідачу картку з рахунком № [NUMBER] . Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, інформація яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит, з якого вбачається, що відповідач підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреби та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за цим договором. З підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту слідує, що строк кредитування становить 60 місяців, процентна ставка, відсотків річних становить 38%, комісія за видачу готівки кредитних коштів складає 2,5% від суми, реальна річна процентна ставка, відсотків річних встановлено у розмірі 45,34%. Відповідачу також роз`яснено, що пеня застосовується в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України,яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15% суми простроченого платежу. Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки з рахунка, наявних у матеріалах справи, відповідач починаючи з 14.10.2018 року до 19.12.2019 року активно користувався кредитними коштами, здійснюючи операції щодо зняття кредитних коштів та погашення кредитної заборгованості (останній платіж 28.11.2019 року). Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина друга статті 207 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом. Із наявних у матеріалах справи слідує, що АТ «Державний ощадний банк України» виконав умови цього договору та надав відповідачу у користування кредитні кошти, а відповідач отримав у користування ці кошти, однак не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 19 394 грн 10 коп. Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за основним боргом у розмірі 19 394 грн 10 коп. Що стосується стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом суд зазначає таке. Заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та повідомлення про умови кредитування, які підписані відповідачем 25.09.2018 року містить інформацію щодо погодженого розміру відсотків, які застосовуються за користування кредитними коштами (38%). Тож позивачем доведено, що відповідач, підписуючи заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та повідомлення про умови кредитування, погодився на умови надання банківських послуг АТ «Державний ощадний банк України», ознайомившись з ними. Згідно з ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За такого суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 231,87 грн. Що стосується стягнення 3 % річних та витрат від інфляції, то відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що боржником прострочено виконання грошового зобов`язання за вказаним вище договором, то суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних відсотків та витрат від інфляції, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На користь позивача слід стягнути 802,35 грн та 1 348,72 грн. Щодо стягнення суми комісії та пені, то суд звертає увагу на те, що заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем 25.09.2018 року, містять інформацію щодо погодженого розміру комісії та пені, які застосовуються за користування кредитними коштами. Тож відповідач, підписуючи заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та паспорт споживчого кредиту погодився на умови надання банківських послуг АТ «Державний ощадний банк України», ознайомившись з ними. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією та пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до змісту частин першої та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у справі, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, то з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» слід стягнути судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved