Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Гербалайф Україна» про визнання неправомірним рішення про припинення партнерства та розірвання договору № 5416110475 від 28.10.2016 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.10.2016 року між сторонами було укладено угоду «Заява та договір на отримання статусу незалежного партнера Herbalife» № 5416110475, з метою купівлі продукції для себе та членів своєї сім`ї за більш вигідною ціною або часткову зайнятість у сфері прямих продаж. 23.03.2020 року позивач отримала на свій e-mail від відділу етики ведення бізнесу ТОВ «Гербалайф Україна» лист REF № UAIS000950, відповідно до якого після докладного вивчення справи в Herbalife Nutrition було встановлено, що позивач припустилася невідповідності Правилам поведінки НП Herbalife Nutrition 6.4.1. Реклама цін. та партнерство позивача припиняється від дати відправлення цього листа. 01.04.2020 року позивач направила поштою апеляційну скаргу на адреси, вказані в договорі, але останні повернулись назад без вручення. 27.04.2020 року позивач повторно направила заяву та апеляційну скаргу, що підтверджує не реагування товариства на листи, а спілкування проходить виключно в телефонному режимі чи засобом електронного зв`язку. Листом REF №UAАР000007 від 13.10.2020 року рішенням ТОВ «Гербалайф Україна» апеляцій скаргу позивача було залишено без задоволення, у зв`язку з чим рішення про припинення партнерства та розірвання договору № 5416110475 від 28.10.2016 року є остаточним. Вважає, що такими неправомірними діями відповідачем істотно порушені її права, у зв`язку з чим позивач звернулась з цим позовом до суду та просила визнати неправомірним рішення ТОВ «Гербалайф Україна» про припинення партнерства та розірвання договору № 5416110475 від 28.10.2016 року. Ухвалою суду від 19.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами позовного (спрощеного) провадження. Ухвалою суду від 15 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про призначення справи до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено ч. 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 19.04.2021 року та копія позовної заяви з додатками представником відповідача отримана. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Частина 1 статті 6 ЦК України передбачає, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору (ч.3 ст. 652 ЦК України). Судом встановлено, що 28.10.2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Гербалайф Україна» в особі директора Серебряник Т.І. укладено заяву та договір на отримання статусу незалежного партнера Herbalife № 5416110475. Відповідно до п. 3 Розділу А Статус незалежного партнера [PERSON] придбала та отримала новий попередньо не відкритий набір незалежного партнера. Єдиним обов`язковим придбанням для отримання статусу незалежного партнера Herbalife або залучення нових партнерів до бізнесу з компанією Herbalife є придбання набору незалежного партнера Herbalife. Набір незалежного партнера включає Правила поведінки незалежного партнера, Звіт про середній рівень винагороди, виплаченої компанією Herbalife, План продажів і маркетингу, а також інші пояснювальні матеріали і бланки. Цей договір складає повну домовленість між компанією Herbalife і [PERSON] . Матеріали, які Herbalife може час від часу змінювати на власний розсуд, набувають чинності після публікації. Переглянути їх у поточному вигляді можна на веб-сайті ua.MyHerbalife.com. Згідно з п. 4 договір діє протягом одного року та може поновлюватися за умови дотримання процедур, вимог та сплати щорічного внеску за обслуговування незалежних партнерів, як Herbalife може час від часу змінювати на власний розсуд. [PERSON] може розірвати або припинити свою партнерську діяльність, повідомивши Herbalife про такий намір у письмовій формі. Herbalife може розірвати або припинити її партнерську діяльність у випадку порушення умов цього договору нею або особами, пов`язаними з її статусом незалежного партнера Herbalife, чи несплати щорічного внеску за обслуговування незалежних партнерів. 23.03.2020 року позивач [PERSON] на свій е-mail отримала від відділу етики ведення бізнесу ТОВ «Гербалайф Україна» лист № REF №UAIS000950, в якому зазначалось, що після детального вивчення справи в Herbalife Nutrition було встановлено, що позивач припустилася невідповідності Правилам поведінки НП Herbalife Nutrition 6.4.1. Реклама цін. та партнерство позивача припиняється від дати відправлення цього листа. 01.04.2020 року та 27.04.2020 року позивач [PERSON] направила поштою апеляційну скаргу на адреси ТОВ «Гербалайф Україна». Листом REF №UAАР000007 від 13.10.2020 року рішенням ТОВ «Гербалайф Україна» апеляцій скаргу позивача було залишено без задоволення, рішення про припинення партнерства та розірвання договору № 5416110475 від 28.10.2016 року є остаточним. Обгрунтовуючи позов, позивач, як на підставу порушення її прав відповідачем щодо неправомірного рішення ТОВ «Гербалайф Україна» про припинення партнерства та розірвання договору № 5416110475 від 28.10.2016 року, послалась на ухилення відповідачем надати їй інформацію щодо суті її обвинувачення в порушенні нею Правил поведінки НП Herbalife Nutrition 6.4.1. Реклама цін. Разом з тим, як вбачається зі змісту спірного договору, зокрема п. 3 Розділу А Статус незалежного партнера позивач має право ознайомитись зі всіма матеріалами, які Herbalife може час від часу змінювати на власний розсуд, набувають чинності після публікації. Переглянути їх у поточному вигляді можна на веб-сайті ua.MyHerbalife.com. Крім того, суд звертає увагу, що Правила поведінки Незалежних партнерів Herbalife Nutrition є загальновідомими та перебувають в загальнодоступному перегляді для широкого кола осіб в мережі Інтернет. При цьому, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не заперечує порушення нею Правил 23-К Реклама цін, що порушують мораторій на масове розміщення друкованих об`яв, у листопаді 2016 року та усунені в січні 2017 року. Також суд не приймає до уваги доводи позивача щодо призначення відповідачем покарання із застосуванням одразу найвищих санкцій, оскільки відповідно до п. 4 договору Herbalife може розірвати або припинити партнерську діяльність позивача у випадку порушення умов цього договору нею або особами, пов`язаними з її статусом незалежного партнера Herbalife. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України) За правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Як вбачається з прохальної частини позову, позивач просить неправомірним рішення ТОВ «Гербалайф Україна» про припинення партнерства та розірвання договору № 5416110475 від 28.10.2016 року. При цьому, жодних належних та допустимих доказів обставин, викладених в позовній заяві, зокрема, щодо протиправності такого рішення відповідача, суду не надано. Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів наявності факту порушеного відповідачем права позивача, яке підлягає захисту в судовому порядку, позов задоволенню не підлягає. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed