Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

02 лютого 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовною заявою до Державного підприємства «Шосткинський завод «Імпульс» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення його від роботи та поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи. В обґрунтування позову зазначив, що у листопаді 2021 року відбулося грубе порушення його конституційних прав на роботу з боку Відповідача, яке полягало в тому, що Відповідач постійно незаконно вимагав на роботі медичну інформацію щодо вакцинації від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої короно вірусом SАRS-СоV-2 та обмеження моїх прав щодо повноцінної роботи, що заборонена законом і віднесена, як конфіденційна інформація. 08 грудня 2021 року мені було вручено колективний Наказ № 1675к від 08.12.2021 року про відсторонення мене від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої короновірусом SАRS-СоV-2. Даний наказ мотивований тим що у позивача відсутнє відповідне щеплення та відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України, відповідач відсторонює позивача від роботи. Також позивач звернув увагу суду на те, що трудовий контракт, посадова інструкція, або будь-який інший документ, що був підписаний між мною та відповідачем, не містить таких зобов`язань з боку позивача. Так само, як і не передбачено повноваження Відповідача на відсторонення мене від роботи з підстав відсутності вищевказаного щеплення. 07 лютого 2022 року ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 04 липня 2022 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 28 липня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву, зазначено, що на виконання вимог законодавства України, відповідач видав наказ № 877 від 11.11.2021 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19» у якому відповідач поклав на керівників структурних підрозділів обов`язок повідомити працівників про те, що з 09.12.2021 на період дії карантину щеплення проти СОVID-19 обов`язкове для працівників підприємства. Оскільки позивач не надав документів на підтвердження наявності профілактичного щеплення від СОVID-19 або висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації то відповідач на підставі ст. 46 КЗпП України, ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 видав наказ № 1675к від 08.12.2021 про відсторонення від роботи (далі наказ), згідно якого позивач був відсторонений від роботи без збереження за ним заробітної плати. 01 серпня 2022 року позивачем надано відповідь на відзив в якому зазначено, що відсторонення позивача від роботи відбулося з грубим порушенням чинного законодавства про працю. Також позивач зазначив, що 01.06.2022 року він дійсно був допущений до роботи і приступив до виконання своїх професійних обов`язків, уточнив, що період відсторонення від роботи з 09.12.2021 року по 01.06.2022 року, зазначив, що вимога про поновлення на роботі втратила свою актуальність. Ухвалою суду від 01.08.2022 позов [PERSON] до Державного підприємства «Шосткинський завод «Імпульс»залишено без розгляду в частині вимог щодо визнання незаконним, скасування наказу № 1675к від 08.12.2021 про відсторонення від роботи та поновлення [PERSON] на посаді слюсаря-інструментальника 5 розряду цеху № 9 без розгляду. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Суд заслухавши поясненя сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем на посаді слюсаря - інструментальника 5-го розряду цеху № 9. [PERSON] 18.11.2021 було повідомлено про обов`язкове щеплення проти СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 необхідність пред`явлення безпосередньому керівнику не пізніше 08.12.2021 документу, який підтверджує проведення вакцинації проти СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, однією чи кількома дозами вакцини, або висновку лікарів щодо наявності протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти СОVID-19; відмова або ухилення від обов`язкового проведення щеплення проти проти СОVID-19 може бути підставою для відсторонення від роботи, лист №497/100 від 18.11.2021 виданий ДП «ШЗ «Імпульс». (а.с.25) Наказом директора ДП «ШЗ «Імпульс» №1675к від 08.12.2021 [PERSON] , був відсторонений від роботи з 09 грудня 2021 року без збереження заробітної плати, до моменту усунення ним причин відсторонення. Підставою відсторонення від роботи зазначено - Наказ Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягає обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 №2153 із змінами і доповненнями внесеними наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.11.2021 №2393. (а.с.9-10). Згідно до ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. З урахуванням змісту норм глави 1 "Загальні положення" роботою є виконання працівником трудової функції в межах займаної ним посади. Статтею 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" передбачено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Отже, в силу буквального тлумачення, суд приходить до висновку, що юридичне навантаження термінів "відсторонення від роботи" та відсторонення від виконання (окремих) видів робіт (а не здійснення трудової функції) суттєво відрізняється. Стаття 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" не містить жодного відсилання до норм ст. 46 КЗпП України. Статтєю 4 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач протиправно застосував ст. 46 КЗпП України та відсторонив позивача від роботи (трудової функції), а не від окремих видів робіт, що передбачено ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб". Наказом від 01.03.2022 /а.с. 44/ позивача було допущено до роботи з 01.03.2022. Отже, період з 09.12.21 по 28.02.2022 є час вимушеного прогулу протягом якого заробітна плата позивачу не нараховувалась. В силу пункту 5 розділу IV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. Кількість днів вимушеного прогулу позивача за період з 09 грудня 2021 року по 28 лютого 2022року складає 55 робочих днів. Середньоденний заробіток позивача згідно до наданої довідки (а.с. 24) становив 606 грн. 80 коп. Отже, загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.12.2021 по 28.02.2022 становить: 55 ? 606,8 = 33374 гривні 00 копійок, що і є сумою, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати за подання позову (за вимогу про стягнення середнього заробітку) від сплати яких позивача звільнено законом. З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved