Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Представник Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що 09.07.2019 року [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,40 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановлений кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору, а [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, через неналежне виконання умов договору станом на 16.02.2022 року виникла заборгованість за кредитним договором на суму 12 837,26 грн., яка складається з наступного: 9 867,57 грн. - заборгованість за кредитом; 2 969,69 грн. - заборгованість за відсотками. Враховуючи наведене, просять стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 12 837,26 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав заяву в якій просив розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 15.06.2022 року на електронну адресу суду представником відповідача подано письмові пояснення, з яких вбачається, що відповідач визнає частково заявлені вимоги, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 867,57 грн., в решті вимог позов не визнає. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09.07.2019 року відповідач [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач 09.07.2019 року надала банку свої персональні дані. Крім цього у анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитуваяння, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про наданння банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами примірник договору про надання банківських послуг згідний отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.а.bank.com.ua. Вона зобов"язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті A-Банку www.а.bank.com.ua. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів та користування ними підтверджується розрахунком заборгованості за договором Б/Н від 2019-07-09, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , ОКПО-2448216344 станом на 16.02.2022 року. Із зазначеного розрахунку вбачається, що у відповідача станом на 16.02.2022 року наявна заборгованість за кредитним договором на суму 12 837,26 грн., яка складається з наступного: 9 867,57 грн. - заборгованість за кредитом; 2 969,69 грн. - заборгованість за відсотками. До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», підпис клієнта [PERSON] 09.07.2019 року підтверджено ОТП 71 з номера телефону [NUMBER] , що ознайомлений з дійсними Умовами та Правилами надання банківських послуг. У вказаному паспорті споживчого кредиту зазначено: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема: сума/ліміт кредиту по картці «Універсальна» до 50 000 грн., по картці «Універсальна Голд» - до 50000 грн; по картці «Зелена» строк кредитування 240 міс; мета отримання кредитуна споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку; пільгова процентна ставка 0,000001 % на місяць; базова процентна ставка по картці «Універсальна» 3,9 % в місяць (46,8 % річних), по картці «Універсальна Голд» - 3,7 % в місяць (44,4% річних); по картці «Зелена» 3,7% в місяць (44,4% річних) тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом: по картці «Універсальна» - 85 459,96 грн (кредитний ліміт 25 000 грн), по картці «Універсальна Голд» - 95 561,72 грн. (кредитний ліміт 25 000 грн.); по картці «Зелена» - 68 630,87 грн. (кредитний ліміт 25 000грн.) реальна річна процентна ставка, відсотків річних по картці «Універсальна» 58,23 % річних, по картці «Універсальна Голд» - 56,44% річних; по картці «Зелена» 54,62%; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - по картці «Універсальна» 7,8 % в місяць, по картці «Універсальна Голд» - 7,4 %, по картці «Зелена» - 7,4% у місяць. Згідно з розділом 7 Паспорта «Інші важливі правові аспекти» ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2020 року. У витягу з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена» зазначено умови кредитування, зокрема: базову відсоткову ставку на залишок заборгованості в місяць у розмірі з 01.10.2020 року - 3,4%, до 01.10.2020 року - 3,7% за місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за кожний день з моменту виникнення заборгованості), пільговий період до 62 днів (діє за умови погашення заборгованості в повному розмірі до останнього дня місяця, що настає після дати заборгованості); розмір обов`язкового щомісячного платежу 5% від заборгованості, (не менше 100 грн., не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості); розмір прострочених зобов`язань по кредиту подвійна процентна ставка, що діє в тарифі з 01.10.2020 року - 6,8%, до 01.10.2020 року - 7,4 %; комісія за послуги банку. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до Умов та правил у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором, клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки зазначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього договору та/або зміною процентної ставки за договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до договору не потребується. Згідно з Умовами та правилами банк має право змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків. При цьому, банк зобов`язаний не менше, ніж за сім днів до введення проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Позивачем вказано, що [PERSON] порушила умови кредитного договору і станом на 16.02.2022 року має заборгованість: за кредитом 9 867,57 грн; за відсотками 2 969,69 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості визначено як 12 837,26 грн. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками, нарахованими відповідно до Умов та правил за ставкою 44,40 %. Установлено, що у долученій анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку процентна ставка не зазначена, не зазначено строк дії договору, розмір кредиту та умови повернення такого. Позивач обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 09.07.2019 року та заяви-анкети, посилався на Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» (витяг з Умов та Правил) та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в у АТ "Акцент-Банк" розміщений на сайті: https://а-bank.com.ua/terms/) як невід`ємні частини договору. Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника від 09 липня 2019 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами. Позивач обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі розмір і порядок нарахування відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 09.07.2019 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, розміщеним на сайті: https://a-bank.com.uank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Так, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, розміщеним на сайті: https://a-bank.com.uank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Тому доводи позову про те, що саме той Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг Акцент-Банку, який доданий до справи, був розміщений на його сайті в мережі Інтернет, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до згаданих Умов - є лише припущенням, який суд не вправі брати до уваги. Умови та Правила надання банківських послуг Акцент-Банку, з огляду на їх мінливий характер, згідно вимог ст.ст. 207,1055 ЦК Українищодо обов`язкової письмової форми договору кредиту та відповідно до принципу правової визначеності, який реалізований у загальних вимогах, додержання яких є необхідним для чинності правочину,ст. 203 ЦК України, - не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Той факт, що відповідач фактично користувалась грошовими коштами не можна вважати достатнім доказом укладення договору кредиту на умовах сплати зазначених у позові процентів, оскільки у даному випадку згідно ст.ст.12,81 ЦПК України саме на Банк покладено тягар доведення факту та умов укладення договору, на підставі якого був заявлений позов. І лише при доведеності цих обставин у відповідача виникає процесуальний обов`язок їх спростування, що відповідає принципу рівності сторін, ч. 2ст. 12 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, ч. 6ст. 81 ЦПК України Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК Українине можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Виходячи зі змісту поняття публічності норми ст.ст.633,634 ЦК України можуть застосовуватися лише якщо умови цього договору реально доступні невизначеному колу осіб. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може вважатися належним доказом, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача міг змінюватись самим банком в період - з часу виникнення спірних правовідносин ( 09 липня 2019 року ) до моменту звернення до суду із вказаним позовом ( 07 квітня 2022 року ), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] та АТ «Акцен-Банк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. Відповідно достатті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. Що стосується твердження представника позивача про погодження процентів згідно паспорту споживчого кредиту, слід зазначити наступне. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина першастатті 1055 ЦК України). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третястатті 1054 ЦК України). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина першастатті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 доЗакону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина другастатті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), при цьому відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судувід 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження№ 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала взятих на себе зобов`язань в частині сплати тіла кредиту, а тому позов є частково обґрунтованим та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 9 867,57 грн., що передбачено анкетою-заявою, яку підписано сторонами. Вимоги позову в частині стягнення заборгованості по відсотках задоволенню не підлягають, оскільки представником позивача не доведено належними та допустимими доказами погодження відповідачем умов кредитного договору від 09.07.2019 року щодо процентної ставки, а тому відсутні правові підстави для їх стягнення. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі (9 867,57 грн : 12 837,26 грн = 0,7687 %; 2481.00 грн х 0,7687 % = 1907 грн. 14 коп.). На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial