Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Чернігівській області звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев, в розмірі 750 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що до позивача з Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП у Чернігівській області надійшли матеріали щодо факту самовільного знесення дерева в [ADDRESS] . 28.12.2020 під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за вищенаведеним фактом було встановлено факт самовільного знесення [PERSON] ростучого дерева (береза) до ступеня припинення росту за вищевказаною адресою в прогонах опор лінії електропередач № 74-75, оскільки дозвіл на видалення зелених насаджень останньому Любецькою селищною радою не надавався. Представником позивача постановою від 06.01.2021 відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Постанову було направлено до РВ ДВС Пн-Сх. Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М. Суми) для примусового виконання. Водночас, відповідно до Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної земельним насадженням у межах міст та інших населених пунктів, затверджених постановою КМУ від 08.04.1999 № 559, позивачем здійснено розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення вчиненого відповідачем, та визначено її розмір у сумі 750 грн. 12.01.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено лист про можливість добровільної сплати шкоди, однак останній не відшкодував її в добровільному порядку, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надіслав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що до Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП у Чернігівській області від Чернігівського РЕМ АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» надійшов лист від 09.11.2020 про те, що 06.11.2020 в [ADDRESS] , сусід пиляв дерево та обірвав дріт 10 кВ в прогонах опор № 74-75. Відповідно до повідомлення Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП у Чернігівській області від 23.11.2020, адресованого позивачу, в ході проведення перевірки по вищевказаному факту було встановлено, що 06.11.2020, близько 10 год. 30 хв. [PERSON] , знаходячись в [ADDRESS] , не маючи ордеру на видалення зелених насаджень Любецької селищної ради, спиляв дерево породи береза, яке впало та пошкодило електропроводи лінії електропередачі ПЛ-10 кВ Л-06 «Любеч-ЗТП-708» в прогонах опор № 74-75. Таким чином, в діях [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП. Відповідно до Наказу в.о. начальника Держекоінспекції у Чернігівській області Валентини Дзюби № 713 від 28.12.2020 було проведено в термін з 28 по 31 грудня 2020 року заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі збереження водних та земельних ресурсів, надр, атмосферного повітря, рослинного та тваринного світу, об`єктів природно-заповідного фонду, водних живих ресурсів та поводження з відходами на території Чернігівської області. З акту\~про результати\~заходів державного\~нагляду (контролю)\~щодо дотримання\~вимог природоохоронного\~законодавства №\~110/12\~від 28.12.2020,\~вбачається,\~що було\~встановлено факт\~самовільного знесення\~ростучого дерева\~(береза)\~до ступеня\~припинення росту\~по [ADDRESS] в прогонах опор лінії електропередач № 74-75 громадянином [PERSON] , що є порушенням ст. 69 ЛК України. У ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка встановлює об`єкти правової охорони навколишнього природного середовища, зазначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Не потребують дозволу на спеціальне використання природних рослинних ресурсів: власники земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти рослинного світу, крім тих, що занесені до Червоної книги України та Зеленої книги України; користувачі (в тому числі орендарі) земельних ділянок, які їм надано для цільового призначення (ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, колективного садівництва, городництва, сінокосіння, випасання худоби), за винятком використання ними дикорослих судинних рослин, мохоподібних, водоростей, лишайників, а також грибів, види яких занесені до Червоної книги України, та природних рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України. Форма дозволу на спеціальне використання природних рослинних ресурсів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2006 № 1045, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку); на підставі документів, визначених статтями 35-37 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Згідно довідки № 1121 від 13.11.2020, виданої виконкомом Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, дозвіл на видалення насаджень, а саме дерева породи береза, [PERSON] не надавався. За змістом п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 10.12.2004 №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» незаконною визнається порубка дерев і чагарників, вчинена без відповідного дозволу. Вищезазначене свідчить, що видалення відповідачем дерева в смт Любеч було проведено з порушенням Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2006 № 1045. Державним інспектором з ОНП в Чернігівській області Полосьмаком Д.В. 06.01.2021 було складено протокол № 000001 про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за фактом спиляння останнім дерева породи береза без наявних на те дозвільних документів,за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 153 КУпАП. Копію зазначеного протоколу було отримано відповідачем особисто, про що свідчить його підпис в протоколі. За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення 06.01.2021 державним інспектором з ОНП в Чернігівській області Полосьмаком Д.В. було винесено постанову № /112, якими [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Копію зазначеної постанови було отримано відповідачем особисто, про що свідчить його підпис у постанові. Вищезазначена постанова є чинною, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що підтверджують її зміну чи скасування. 29.01.2021 вказану постанову було надіслано на примусове виконання до РВ ДВС Пн-Сх. Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М. Суми), що підтверджується листом позивача № 12/270 від 29.01.2021. Ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.. 6, 25, 36, Закону України «Про рослинний світ» Державна екологічна інспекція України здійснює державне управління у сфері охорони та контролю використання та відтворення рослинного світу. Постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 1999 року №559 затверджено «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктах». Відповідно до Додатку № 1 «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктах», зазначеної постанови КМУ, розмір шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів, обчислюється за таксами, що затверджені цією постановою, посадовими особами інспекторського складу Державної екологічної інспекції та її територіальних органів та інших спеціально уповноважених органів виконавчої влади, яким надано право розглядати справи про адміністративні правопорушення та розраховується за кожне пошкоджене дерево в залежності від діаметру дерева (у корі) біля шийки кореня та в залежності від пошкодження до ступеня припинення або неприпинення росту. З розрахунку розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної вирубки дерева по [ADDRESS] громадянином [PERSON] вбачається, що він проведений відповідно до Додатку № 1 Такс для обчислення шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів, затверджених постановою КМУ від 08.04.1999 № 559, та завдана шкода складає 750 грн. Ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. Листом від 12.01.2021 позивачем було запропоновано відповідачу на добровільних засадах сплатити вищезазначену суму на відшкодування заподіяної шкоди. На час розгляду справи відповідачем зазначена шкода не відшкодована. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення: протиправної поведінки; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Оскільки причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача, яка доведена постановою, та шкодою, завданою в результаті такої поведінки, підтверджується матеріалами справи, відтак, в діях [PERSON] наявні всі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для стягнення заподіяної ним шкоди. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням наведеного, оскільки факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved