Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування. За вказаною адресою, окрім позивача зареєстрована відповідач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] . Приблизно 2 роки назад відповідач із сином, забравши свої речі, виїхали на постійне місце проживання до іншого житла, адреса якого позивачу невідома. Відповідач не утримує квартиру у належному стані, не сплачує рахунків за комунальні послуги, а те що нараховується на відповідачів доводиться сплачувати позивачу, як власнику нерухомого майна. Крім того, позивач має намір скористатись субсидією зі сплати комунальних платежів, однак реєстрація відповідача та її сина впливає на розмір призначеної субсидії. У досудовому порядку позивач не може вирішити питання зняття відповідачів з реєстрації, оскільки йому невідоме їх місце проживання або перебування. За вказаних обставин позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом в якому просить\~визнати [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] такими,\~що\~втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача адвокат Сагайдак Д.С. надав суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та/або розгляду справи без її участі не надходило. Відзиву надано не було. Третя особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі органу опіки та піклування повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи без участі представника, рішення прийняти з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини та висновку виконкому. Відповідно до ч.1\~\~ст.280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується договором дарування, посвідченого 15 квітня 2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. за № 2106, а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП Криворізьке бюро технічної інвентаризації ДОР № 18568070 від 18 квітня 2008 року (а.с.7-8). Згідно довідки за відомостями, що містяться в реєстрі територіальної громади міста Кривого Рогу, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Вих.№8017 від 06 червня 2021 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно Акту від 25 травня 2021 року, підписаного головою правління ОСББ Миколи-Світальського-18, [PERSON] та її син [PERSON] , більше двох років не проживають за адресою: [ADDRESS] . Дійсне фактичне місце проживання та/або перебування [PERSON] та [PERSON] невідоме (а.с.10). Згідно Висновку Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради № 70 від 16.02.2022 року, орган опіки та піклування вважав за доцільним відмовити у визнанні [PERSON] та її сина [PERSON] такими, що втратили право користування квартира за адресою: [ADDRESS] з метою не допущення порушень законних прав та інтересів неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.25). Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до\~ст.379 ЦК України\~житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири, визначені\~ст.383 ЦК України\~та\~ст.150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно з\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним власником квартири та правомірно набув право власності на неї. Відповідач [PERSON] є колишньою дружиною позивача, яка зареєстрована у спірній квартирі з його згоди разом із своїм сином [PERSON] , але не проживають у житлі понад 2 роки. Згідно частини 2\~статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2\~статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до\~ст.29 Цивільного кодексу України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, встановлено, що вільний вибір місця проживання обмежується щодо осіб, які не досягли 14-річного віку. Таким чином, на момент залишення спірної квартири, а саме з 2019 року неповнолітній [PERSON] досяг 14-річного віку та набув законного право самостійного вільного вибору місця проживання, а отже його місце проживання не може визначатись автоматично за місцем мешкання матері. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачі більше року без поважних причин не проживають за адресою: [ADDRESS] , при цьому на теперішній час не є членами сім`ї власника житла, самостійно залишили квартири, обравши нове місце мешкання, тому втратили право користування квартирою. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником квартири, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним йому на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстровані відповідачі, які фактично не проживають за адресою реєстрації, не приймають участі в утриманні вищевказаної квартири, не сплачують комунальні послуги, що створює перешкоди власнику у вільному володінні та розпорядженні квартирою. Відповідно ст.141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved