Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивач \~ звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження дитини, є [PERSON] та [PERSON] . Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч. 1 ст. 133 Сімейного кодексу України (запис подружжя батьками дитини). Інформація про родину, в якій виховується малолітній [PERSON] , 2008 р.н., надійшла до відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, 26.10.2021 від відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області. 14.12.2021 спеціалістами відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської спільно з представниками сектору ювенальної превенції відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області та ЗМЦСС проведено оцінку рівня безпеки дитини, [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини зроблено висновок про те, що подальше перебування дитини в родині «дуже небезпечно», необхідність прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків. 14.12.2021 головою районної адміністрації Запорізької міської по Олександрівському району за поданням відділу служби (управління) у справах дітей прийнято розпорядження № 570р «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] ». В цей же день малолітній доставлений до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, де перебуває по теперішній час на повному державному забезпеченні. Питання про соціальний захист малолітнього [PERSON] , 2008 р.н., було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району 15.12.2021 (протокол № 32). За результатами розгляду питання, враховуючи ситуацію в родині, стан здоров`я матері, [PERSON] , факт самоусунення батька, [PERSON] , від виконання батьківських обов`язків, прийнято рішення про доцільність звернення до суду з заявою про відібрання малолітнього [PERSON] , 2008 р.н., від батьків, без позбавлення їх батьківських прав Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2022 року провадження по справі відкрито. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі, вказавши на те, що через стан здоров`я не має можливості належним чином виховувати дитину. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, пояснив суду, що він з родиною тривалий час не проживає, участі у житті дитини не приймає. Представник відповідача [PERSON] адвокат Онищенко В.О. позов визнав, підтримавши позицію свого довірителя. Представник третьої особи Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради в наданому клопотанні позов підтримав, просив справу розглядати у його відсутність. Представник третьої особи Запорізького міського центру соціальних служб Запорізької міської ради, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, пояснень на позов не надав , в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність Таким чином, з огляду на визнання відповідачами позову, суд на підставі ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України ввважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження дитини, є [PERSON] та [PERSON] . Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч. 1 ст. 133 Сімейного кодексу України (запис подружжя батьками дитини). Мати дитини, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , не працює. Батько дитини, [PERSON] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає в родині, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, перебуває на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий що перебуває у складних життєвих обставинах. Інформація про родину, в якій виховується малолітній [PERSON] , 2008 р.н., надійшла до відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, 26.10.2021 від відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області. Відділ по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради за результатами розгляду повідомлення відділу поліції провів роботу в результаті якої встановлено наступне. За адресою: [ADDRESS] , фактично мешкають дві особи: [PERSON] , [INFO] , мати, мешкає по факту; [PERSON] , [INFO] , син, мешкає по факту. Вказана квартира належить на праві приватної власності бабі дитини, по лінії матері, [PERSON] , 1955 р.н., яка з родиною не проживає. Мати, [PERSON] , на працює досить тривалий час (понад пів року, точний час звільнення з роботи не називає), постійного доходу не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, будь-якої державної допомоги не отримує (оформленням не займається). Матеріальним утриманням родини займаються бабуся, мати [PERSON] , [PERSON] , 1955 р.н. (проживає за адресою: [ADDRESS] ), яка є пенсіонеркою, але працює. Умови проживання за вказаною адресою створені частково. Квартира складається з 2 кімнат, кухні, коридору, сумісного санвузла. Помешкання потребує прибирання та косметичного ремонту, під час останнього відвідування помітні зміни, обдерті шпалери в коридорі, зникло скло в міжкімнатній (коридор) двері. Батько, [PERSON] , тривалий час з родинною не проживає, будь-якої участі у житті дитини не приймає, матеріально не підтримує. Малолітній [PERSON] , 2008 р.н., є учнем 8 класу Запорізької гімназії № 3. З 01.09.2021 дитина навчається за індивідуальною формою навчання у формі педагогічного патронажу на підставі заключення ЛКК №136 від 27.05.2021 виданого КНП «ЗЦПМСД №1». За інформацією навчального закладу мати приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина. До 2021/2022 навчального року відвідував школу у присутності асистента (матері або баби). 25.11.2021 спільно з представниками служби та центру соціальних служб родину відвідала лікар-педіатр КНП «ЗЦПМСД №1» Лола Т.В., яка оглянула малолітнього [PERSON] , 2008 р.н., ознак соматичного захворювання не виявлено. Лікар рекомендувала матері звернутися до лікаря-терапевта та лікаря-уролога, адже остання скаржилася на проблеми сечовивідної системи, зазначила, що приймає лише один медичний препарат (урохол), який призначила собі самостійно. Мати, [PERSON] , під час відвідування 01.12.2021 поводила себе агресивно, кричала, відмовлялась надавати будь-які пояснення. 01.11.2021 питання про стан виконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно сина було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району. Мати була особисто запрошена на засідання комісії (01.12.2021 під час відвідування), проте з`явитися відмовилась, посилаючись на хворобу (цистит). За результатами розгляду питання вирішено: направити повторний запит до навчального закладу, запросити матір та бабу на наступне засідання комісії (15.12.2021), відвідати родину за місцем проживання та вручити запрошення на комісію. Представники відділу служби (управління) спільно з представниками ЗМЦСС здійснювали виходи за місцем проживання родини з метою з`ясування умов утримання та виховання малолітнього [PERSON] , 2008 р.н. (26.10.2021, 18.11.2021, 25.11.2021, 26.11.2021, 29.11.2021, 01.12.2021). 13.12.2021 до відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з`явилися баба, [PERSON] , та рідна сестра дитини, [PERSON] , які повідомили, що спостерігають погіршення ситуації в родині, з їх слів [PERSON] , [INFO] , трощить меблі та техніку, обірвав люстру у вітальні. [PERSON] зацікавленості до сина та свого життя не проявляє, апатична. 14.12.2021 спеціалістами відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської спільно з представниками сектору ювенальної превенції відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області та ЗМЦСС проведено оцінку рівня безпеки дитини, [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини зроблено висновок про те, що подальше перебування дитини в родині «дуже небезпечно», необхідність прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків. 14.12.2021 головою районної адміністрації Запорізької міської по Олександрівському району за поданням відділу служби (управління) у справах дітей прийнято розпорядження № 570р «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] ». В цей же день малолітній доставлений до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради. Питання про соціальний захист малолітнього [PERSON] , 2008 р.н., було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району 15.12.2021 (протокол № 32). За результатами розгляду питання, враховуючи ситуацію в родині, стан здоров`я матері, [PERSON] , факт самоусунення батька, [PERSON] , від виконання батьківських обов`язків, прийнято рішення про доцільність звернення до суду з заявою про відібрання малолітнього [PERSON] , 2008 р.н., від батьків, без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи від 18.11.2021-19.11.2021, складений представниками Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, мати, [PERSON] , знаходиться в нестабільному емоційному стані, проявляє тривожність, думки сплутані. Згідно з частиною третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині сьомій\~статті 7 СК України\~передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою\~статті 150 СК України\~батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої\~статті 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. За змістом частини першої\~статті 170 СК України\~суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини\~ є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини\~\~ у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року\~\~\~у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій\~статті 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться\~\~\~у вищенаведеній частині першій\~статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я\~\~\~і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладенимВеликою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року\~ у справі\~№ 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Відповідачі в судовому засіданні визнали факт неналежного піклування про малолітню дитину, що створює загрозу для її життя і здоров`я, ухилення від виконання батьками своїх обов`язків з виховання дитини. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] стаждає на психічне захворювання та потребує лікування в умовах стаціонару, а батько [PERSON] не бажає займатися вихованням сина. Враховуючи вищенаведене , надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до висновку , що наявні підстави для відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав, оскільки така міра відповідає найкращним інтересам дитини. Крім того, суд враховує, що відповідачі визнали пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.\~206 ЦПК України, а тому вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved