Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Компаніївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , № 9, складеного 12 жовтня 2009 року виконавчим комітетом Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, виключивши відомості про батька - [PERSON] та вказати батьком [PERSON] , [INFO] , громадянство Україна, зареєстрований за адресою [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовані наступним. Сторони у період з серпня 1999 року проживають разом однією сім`єю, ведуть спільне господарство без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . На момент народження доньки сторони не перебували в шлюбі й тому відомості про батька дитини були внесені до актового запису про народження на підстав ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. У графі батько вказано прізвище мами « [PERSON] » і його ім`я та по батькові « [PERSON] ». Вони постійно мешкали по [ADDRESS] як до народження дитини, так й після народження як одна сім`я. Оскільки позивач вважає себе батьком дитини, тому просить задовольнити позовні вимоги Ухвалою суду від 07.07.2022 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи Компаніївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень про визнання батьківства щодо дитини [PERSON] , [INFO] не має. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 141, 150, 153, 155 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч.3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За змістом ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У відповідності до ч.1,2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позивач є громадянином України, мешкає за адресою: [ADDRESS] .(а.с.5,18). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , в графі батьки дитини значяться: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.9). Відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , зазначено відповідно до ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.11). З довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , вбачається, що остання зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.12). Відповідачка [PERSON] також зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.6). З виписки із погосподарських книг Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 03.03.2022 вбачається, що [PERSON] , проживає зі своєю співмешканкою [PERSON] по [ADDRESS] .(а.с.13). Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існували стосунки як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з серпня 1999 року по теперішній час. Під час їх спільного проживання в [PERSON] народилася донька, [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого в актовому записі про народження було зроблено за вказівкою матері на підставі ст.135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.11). Мати дитини [PERSON] стверджує, що позивач дійсно є батьком її доньки - [PERSON] , [INFO] . Позивач визнає своє батьківство. Таким чином, відповідач визнає спільне проживання з позивачем, ведення спільного господарства з серпня 1999 р. та по теперішній час, визнає проживання з позивачем та дитиною, [PERSON] , однією сім`єю. Зазначене також підтверджується наданими суду доказами. Крім того, матеріали позовної заяви, на думку суду, свідчать й про те, що в подальшому позивач планує мешкати однією родиною з відповідачкою та дитиною [PERSON] , приймати участь у вихованні дитини, матеріально її забезпечувати. Визнання позивача батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідає інтересам останньої, негативних наслідків для дитини судом не встановлено. Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім' я, набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Також, держави-учасниці гарантують рівноправність дітей (ст.2); неприпустимість будь-яких форм дискримінації (ст.2); пріоритет інтересів дитини при вирішенні будь-якого питання, що стосується дітей, так званий принцип якнайкращого забезпечення інтересів дитини (ст.3); принцип забезпечення захисту і турботи про благополуччя дитини (ст.5); невід`ємність і пріоритет права на життя (на держави покладається обов`язок забезпечити їх виживання і розвиток, ст. 6); право дитини висловлювати свою думку, викладати інформацію про свої проблеми (діти мають право бути почутими, ст. 12-15); принцип збереження індивідуальності дитини (ст. 8); неприпустимість катувань та інших жорстоких, нелюдських і принижуючих гідність видів поводження і покарання (ст.37 а); принцип відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18). Рішення щодо визнання/встановлення батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Як встановлено ч.1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила), що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Приймаючи до уваги вищевикладене, з врахуванням визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд вважає, що встановлені судом обставини і надані позивачем відомості свідчать про походження дитини [PERSON] , [INFO] , від позивача [PERSON] , тому позовні вимоги щодо визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження є законними та обґрунтованими, та є такими, що підлягають задоволенню. Зі згоди позивача судовий збір залишити по фактично понесеному. Враховуючи викладене та

Outcome: approved