Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

11.01.2022 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Позов обґрунтовано тим, що 12.05.2017 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області. За час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . В подальшому, рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 25.11.2020 року шлюб було розірвано. При цьому, 06.04.2021 року Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) між [PERSON] та [PERSON] знову було зареєструвано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 16. [INFO] в них народився син [PERSON] . Проте, сімейне життя в [PERSON] та [PERSON] не склалось, в результаті чого вони вирішили розлучитись. Після чого, [PERSON] повідомила, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] . Таким чином, [PERSON] просить суд виключити його, як батька дитини з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 03.02.2022 року відкрито провадження у справі № 141/17/22 та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 01.03.2022 року. Підготовче судове засідання, призначене на 01.03.2022 року, було відкладено на 31.03.2022 року за письмовим клопотанням відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 31.03.2022 року призначено у справі № 141/17/22 судову медико-генетичну експертизу, на час проведення експертизи провадження в справі зупинено. Ухвалою суду від 06.07.2022 року провадження у цивільній справі № 141/17/22 поновлено та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 19.07.2022 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Оратівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 19.07.2022 не з`явився, надавши листа № 497/21.12-33 від 19.07.2022 року про розгляд справи без участі представника Оратівського відділу ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області ЦЗ МРУ МЮ (м. Хмельницький). Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні 19.07.2022 року просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві від 25.01.2022 року та розглянути справу в даному підготовчому судовому засіданні. Крім того, судові витрати з відповідача просив не стягувати. В підготовчому судовому засіданні 19.07.2022 року представник позивача адвокат Крицька Т.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просила суд позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні 19.07.2022 року пояснила що позивач не є біологічним батьком дитини [PERSON] , та позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.2017 року, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Оратівського районного суду від 25.11.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.05.2017 року Оратівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 12, - розірвано. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.04.2021 року, [PERSON] та [PERSON] , 06.04.2021 року уклали шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.06.2021 року, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з висновку експерта № СЕ-19/102-22/4961-БД від 16.06.2022 року [PERSON] , [INFO] , уродженець та житель [ADDRESS] не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Іллінці, Вінницької області, жителя [ADDRESS] . Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Наказом Мінюсту України від 12 січня 2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14 січня 2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила). Згідно з п. 1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до п. 2.13.1 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Так, судом встановлено, що [PERSON] був записаний батьком [PERSON] , [INFO] , хоча не є його біологічним батьком, що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/102-22/4961-БД від 16.06.2022 року. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Таким чином, суд, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що відповідач позовні вимоги визнала і таке визнання не суперечить вимогам закону, доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Питання розподілу судових витрат суд не вирішує, оскільки позивач просив залишити їх за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved