Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24.10.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Mercedes Benz Vito» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Caravelle» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Потерпілий своєчасно звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання страхового випадку та відповідно до Договору добровільного страхування останньому було виплачено відшкодування у розмірі: 87\~661 грн. 25 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована полісом ПрАТ «СК «ВУСО», яке сплатило позивачу відшкодування у розмірі: 52\~076 грн. 92 коп. У зв`язку з цим, різниця у виплаті становить: 35\~584 грн. 33 коп., яку відповідач в добровільному порядку сплати не бажає. На підставі викладеного позивач просить, стягнути з відповідача на свою користь завдану майнову шкоду в розмірі: 35\~584 грн. 33 коп., та понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі:2 102 грн. Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 17.04.2020 року, позовну заяву Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» було направлено до Суворовського районного суду м. Одеси відповідно до положення ст. 31 ЦПК України, з підстав встановлених в порядку ч. 9 ст. 187 ЦПК України відомостей про місце реєстрації відповідача. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2020 року (суддя Бабаков В.П.) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.02.2021 року суддю [PERSON] звільнено з посади судді Суворовського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку. Згідно ч. 7 ст. 33 ЦПК України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом. Відповідно до положення ч. 11 ст. 33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом. При повторному автоматизованому розподілі, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» не з`явився, разом з цим, 30.03.2021 року (вх. № 9102) на адресу суду надійшло клопотання за підписом представника позивача Качура О.Ю., про можливість розгляду справи у відсутність представника позивача, в якому представник зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.55-56). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, та смс-повідомлення за відомим номером телефону. Будь-яких заяв, відзиву або заперечень на позовну заяву не надав, та не повідомив про причини не явки, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 липня 2022 року вирішено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24.10.2018 року по проспекту Добровольського в м. Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Mercedes Benz Vito» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Caravelle» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2018 року (справа № 523/15397/18) відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно ч 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Власником автомобіля «Volkswagen Caravelle» реєстраційний номер [NUMBER] є ТОВ «Дельта Вілмар СНД», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Caravelle» (а.с.18). Відповідно до наказу (розпорядження) 309-К від 29.05.2017 року про прийняття на роботу [PERSON] прийнятий на роботу з 30.05.2017 року на посаду водій (а.с.16). Згідно наказу № 487-К від 31.08.2018 року по ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР СНД» «Про призначення Генерального директора підприємства» - Генеральним директором з 03.09.2018 року призначено Садового Є.А. (а.с.17). Представник позивача зазначає, що потерпілий своєчасно звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання страхового випадку та відповідно до Договору добровільного страхування останньому було виплачено відшкодування у розмірі: 87\~661 грн. 25 коп. Згідно Договіру № 011007-2101-0000014 добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне», транспортний засіб «Volkswagen Caravelle» реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску застраховано у ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» (а.с.8). Цивільно-правова відповідальність відповідача також була застрахована полісом ПрАТ «СК «ВУСО», що підтверджується Полісом № АК8648727 станом на 24.10.2018 року (а.с.23). Згідно заяви [PERSON] , страхувальник 25.10.2018 року повідомив страховика про настання страхового випадку з автомобілем «Volkswagen Caravelle». Повідомлення № [NUMBER] (а.с.14). Із заявою про виплату страхового відшкодування на адресу страховика 06.11.2018 року звернувся директор підприємства Садовий Є.А. (а.с.15). Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» 27.03.2019 року звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу та перехування коштів на рахунок ПрАТ СК «Євроінс України» в розмірі: 87\~661 грн. 25 коп. (а.с.24). Сума страхового відшкодування була визначена відповідно до рахунку АдСЧТ04079 від 12.11.2018 року відповідно до якого страхове відшкодування визначено у розмірі: 87\~661 грн. 25 коп., та страхового акту № 20525/18 затвердженого директором Центру врегулювання збитків (19,20). Згідно платіжного доручення № 1911 від 28.11.2018 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на рахунок отримувача ТОВ «Автомабільний дім» здійснило перерахування грошової суми у розмірі: 87\~661 грн. 25 коп. (а.с.22) Таким чином, матеріалами справи встановлено, що страховик відповідно до умов договору добровільного страхування здійснив виплату потерпілому в розмірі визначеному рахунком СТО № АдСЧТ04079 від 12.11.2018 року. Позивач зазначає, що відповідно до вимог законодавства ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило відшкодування страховику в межах полісу в розмірі: 52\~076 грн. 92 коп., а відтак, різниця у виплаті становить: 35\~584 грн. 33 коп. Судом досліджується претензія про відшкодування шкоди на ім`я [PERSON] , від 24.01.2020 року № 19, згідно якої страхова компанія пропонує в добровільному порядку винуватцю ДТП здійснити виплату суми боргу в розмірі: 35\~584 грн. 33 коп. (а.с.25). Оскільки станом на момент подання позову вказану вимогу відповідачем не задоволено, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування»: «Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі». Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування»: «Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку». Відповідно до ст. 993 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За загальним правилом відповідальність за заподіяну шкоду несе особа, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), вона відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1 статті 1077 ЦК України: «За договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника)». Враховуючи, правову позицію Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, висловлену при розгляді справи № 6-2587цс15 від 23.12.2015 р.: «За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач внаслідок порушення Правил дорожнього руху заподіяв шкоду власнику застрахованого транспортного засобу, до позивача перейшло право вимоги за завдані збитки в розмірі 87\~661 грн. 25 коп.,судом також встановлено, що страхова компанія відповідача здійснила часткове відшкодування шкоди, дії відповідача знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із заподіянням шкоди. Таким чином, позовні вимоги є доведеним та такими, що підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення різниця страхованого відшкодування у розмірі: 35\~584 грн. 33 коп. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у розмірі: 2\~102 грн. 00 коп., які позивач поніс при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved