Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 109\~504,64 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку та присвоєно останньому особовий рахунок. Однак, станом на дату звернення до суду [PERSON] не виконує взятий на себе обов`язок щодо оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яку добровільно він не погашає, що зумовило ПрАТ «ВФ Україна» звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. 13.09.2021 ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси справу № 521/10958/21 передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. 13.01.2022 заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов ПрАТ «ВФ\~Україна» до [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «ВФ\~Україна» заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в сумі 109\~604,64 грн та 2\~270,00 грн витрат по сплаті судового збору. 14.02.2022 [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13.01.2022 у справі № \~521/10958/21 за позовом ПрАТ\~«ВФ\~Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 109\~504,64 грн. 23.05.2022 ухвалою суду заяву [PERSON] заяву про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13.01.2022 задоволено частково, скасовано заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13.01.2022, призначено справу до судового розгляду в спрощеному провадженні. 28.07.2022 в судовому засіданні відповідач не визнав позовні вимоги та просив суд відмовити у задоволені позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05.05.2009 між ЗАТ «УКРАЇНСЬКИЙ МОБІЛЬНИЙ ЗВ`ЯЗОК» (яке в подальшому змінило свою назву на ПрАТ "МТС Україна", а потім на ПрАТ «ВФ Україна») та [PERSON] було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку №\~4688447/1.12084197. Згідно п. 3.1 договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок №\~ [NUMBER] . Зі звіту по історії балансу та довідкової інформації про надані послуги за період з 01.08.2017 по 30.09.2017 вбачається, що відповідач користувався послугами міжнародного роумінгу та мобільного інтернету, наданими ПрАТ «ВФ Україна» на виконання умов договору, заборгованість по оплаті яких на час звернення до суду становить 109 504,64 грн. Судом встановлено, що 27.12.2019 Малиновським районним судом м. Одеси видано судовий наказ у справі № 521/21956/18 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з [PERSON] у сумі 109 504,64 грн, який скасовано ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2021, справа № 521/21956/18. На підставі зазначеної вище ухвали та заяви [PERSON] про закриття виконавчого провадження, 18.01.2021 старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Микитась Я.Р. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 63982206. Відповідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 11.04.2012 № 295, абонент зобов`язаний виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Дослідивши надані позивачем рахунки за телекомунікаційні послуги за період з 01.08.2017 по 30.09.2017 з деталізованою інформацією про розрахунки за телекомунікаційні послуги ПрАТ «ВФ Україна» та довідкову інформацію про надані послуги, судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за надані ним послуги мобільного зв`язку та доступу до мережі інтернет становить 109 504,64 грн. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що в період за який позивачем нараховано заборгованість він працював на території тимчасово окупованого півострова Автономної Республіки Крим, де не працює зв`язок ВФ Україна, оскільки як вбачається з наданої позивачем довідкової інформації про надані послуги за період з 01.08.2017 по 30.09.2017 відповідач користувався роумінгом та мобільним інтернетом. Судом встановлено, що доказів сплати відповідачем зазначеної суми боргу, спростування її розміру чи контр розрахунку заявлених до стягнення сум останнім не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 270,00 грн.

Outcome: approved