Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Адвокат Будаков В.М. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить, визнати позивача наймачем однокімнатної квартири [ADDRESS] та зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради здійснити приватизацію квартири [ADDRESS] без надання ордеру шляхом видачі свідоцтва про право власності на житло на [PERSON] та стягнути судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач 02.05.1992 уклав шлюб з [PERSON] . Оскільки дружина Позивача - [PERSON] проживала разом з батьками за адресою: [ADDRESS] , то і [PERSON] місце реєстрації та свого проживання було зареєстровано за вищезазначеною адресою (дата реєстрації місця проживання Позивача за адресою: [ADDRESS] - 02 червня 1992 року). Згідно ордеру №975, виданого 26 травня 1983 року Виконавчим комітетом Сумської міської Ради народних депутатів, однокімнатна квартира площею 17,82 кв.м. передавалася у користування громадянину [PERSON] та його сім`ї, яка складалася з трьох осіб, в тому числі і [PERSON] , тобто дружини позивача. У 1993 році шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Водночас, 29.07.1993 квартиронаймач [PERSON] , його дружина [PERSON] , його донька - бувша дружина Позивача, та його син [PERSON] були зняті з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] . На початку 1994 року [PERSON] звернувся до Виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів з заявою про визнання його наймачем однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів від I7.03.1994 №115 позивачу відмовлено. У вересні 2021 року Позивач звернувся до Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради з заявою про визнання його наймачем спірної квартири, однак йому було відмовлено. Зазначає, що однокімнатна квартира [ADDRESS] не належить до переліку об`єктів приватизації, які не можуть бути приватизовані мешканцями займаного житла. Вважаючи таку відмову безпідставною, необґрунтованою та протиправною, Позивач реалізовуючи своє право на судовий захист звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 29.09.2021 позовну заяву залишено без руху. 13.10.2021 на виконання ухвали про залишення позову без руху, представником позивача надано уточнену позовну заяву, якою усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду від 29.09.2021 та подано клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 28.10.2021 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадженя у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовчий судовий розгляд на 11:00 29.11.2021. 11.11.2021 до суду надійшли заяви третіх осіб у справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору (а.с.50-54), згідно яких просять розглядати справу у їх відсутність, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. 29.11.2021 від представника відповідача надійшов відзив у справі, згідно якого вонизаперечують щодо задоволення позову оскільки позивач не є членом сім`ї наймача. У судове засідання призначене на 29.11.2021 учасники провадження не з`явилися надали заяви про проведення судового засідання у їх відсутність, крім того у заяві представника позивача зазначено клопотання про залучення у якості третьої особи Виконавчого комітету Сумської міської ради. Ухвалою суду від 29.11.2022 клопотання представника позивача задоволено, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Сумської міської ради, підготовче судове засідання відкласти на 11:00 11.01.2022. У судове засідання призначене на 11.01.2022 учасники справи повідомлені про час та місце розгляду справи не з`явилися, від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність. Ухвалою суду від 11.01.2022 підготовче провадження по справі закрите, справа призначена для розгляду по суті на 11:00 07.02.2022. Протокольною ухвалою суду від 07.02.2022 визнано явку представника відповідача обов`язковою, слухання справи відкладено на 11:00 01.03.2022. Протокольною ухвалою суду від 01.03.2022 слухання справи відкладено для виклику учасників справи на 10:00 22.06.2022. Протокольною ухвалою суду від 22.06.2022 слухання справи відкладено для виклику учасників справи на 11:00 12.07.2022. У судове засідання призначене на 12.07.2022 учасники справи не з`явилися, представником позивача до суду надано заяву у якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, представником відповідача до суду надано заяву у якій просить слухання справи проводити за її відсутністю, підтримала заперечення викладені у відзиві на позов, треті особи повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 26.05.1983 року Виконавчим комітетом Сумської міської Ради народних депутатів видано ордер №975 на ім`я [PERSON] (сім`я якого складається з трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) на однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.10). 02.05.1992 року між позивачем та [PERSON] (донькою [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) згідно свідоцтва [NUMBER] було укладено шлюб (а.с.7), який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] було розірвано 27.07.1993 року (а.с.8). Згідно поквартирної карточки позивач зареєстрований за адресою [ADDRESS] , наймачем якої є [PERSON] з 02.07.1992 року (а.с.11) та по теперішній час, що відповідачем не оспорюється, та підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб (а.с.14). Станом на час розгляду справи у спірній квартирі зареєстрований лише позивач. З метою реалізації своїх прав щодо житлового приміщення та визнання його наймачем. позивач звертався до відповідних органів, однак Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 17.03.94 №115 [PERSON] , який проживає в квартирі [ADDRESS] , відмовлено у визнанні його наймачем жилих приміщень, замість попереднього наймача його тестя [PERSON] , що вибув на інше місце проживання (а.с.13). Згідно відповіді начальника управління «Центр надання адміністративих послуг у м.Суми» Сумської міської ради Стрижова А.В. від 21.09.2021 №14.01-15/1093 (а.с.15) позивачу повідомлено, про відсутність підстав для визнання його наймачем, оскільки він не є членом сім`ї наймача. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.28) відомості про право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження на квартиру [ADDRESS] у реєстрах відсутні. За положеннями ч.ч.1,2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ч.1\~ст. 64 ЖК України\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч.2\~ст. 64 ЖК України\~до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч.3 ст. 64 ЖК України якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Крім того, відповідно до\~ст. 65 ЖК України, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За змістом вказаної норми закону будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст. 64 ЖК), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. Тому право вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім`ї наймача, які залишились проживати у приміщенні. Судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім`ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім`ї у згоді на зміну договору. Будь-яких договорів під час вселення позивача до вищезазначеної квартири щодо піднайму або тимчасовості його проживання не укладалось. Реєстрація позивача у спірній квартирі свідчить про те, що він вселився у квартиру зі згоди інших мешканців, зокрема, наймача [PERSON] . Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 встановлено, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов`язки наймача жилого приміщення та членів його сім`ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов`язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім`ї власника будинку (квартири) містить частина четверта\~статті 156 цього Кодексу. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім`ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов`язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів на спростування доказів, наданих позивачем, а також на підтвердження його доводів про те, що наймач [PERSON] не визнавав позивача членом сім`ї, зважаючи на те, що останній був зареєстрований у спірній квартирі та проживав з ним разом до зміни його місця проживання. Судовим рішенням за позовом наймача чи інших членів сім`ї за період з 1992 року по теперішній час позивач таким, що був незаконно вселений, не набув або втратив право користування спірною квартирою, не визнавався. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час судового розгляду позивач вселився до наймача як чоловік його доньки, та фактично став членом його сім`ї, зареєструвався у квартирі наймача, після розірвання шлюбу залишився проживати у спірній квартирі та фактично виконував обов`язки наймача, тобто в силу ч.3 ст.64 ЖК України має такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно з ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не має бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Оскільки наймач житлового приміщення змінив місце мешкання, а позивач до розірвання шлюбу з його дочкою постійно проживав та вів спільне господарство у цій квартирі з ним, залишився проживати в спірній квартирі після розірвання шлюбу з дочкою наймача, тобто фактично проживає та зареєстрований в спірній квартирі з 1992 року по теперішній час та фактично виконує всі обов`язки наймача, відсутні інші повнолітні члени сім`ї наймача, які б були зареєстровані на спірній житловій площі, суд вважає, що вимога про визнання позивача наймачем однокімнатної квартири [ADDRESS] підлягає задоволенню. Водночас, суд вважає передчасними позовні вимоги, заявлені до відповідача, щодо зобов`язання здійснити приватизацію квартири [ADDRESS] без надання ордеру шляхом видачі свідоцтва про право власності на житло на [PERSON] , оскільки судом задоволено вимогу позивача щодо визнання його наймачем однокімнатної квартири [ADDRESS] , що породжує його право на звернення до відповідних державних органів з метою реалізації права на приватизацію спірної квартири. Крім того, позивачем не надано будь-яких даних про відмову йому в приватизації квартири, а отже і про існування спору взагалі.

Outcome: partial