Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , якому на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Заповіту батько не залишив, тому вона є спадкоємцем першої черги за законом. Батько постійно мешкав у вказаному будинку і разом з ним проживав його пасинок [PERSON] . У неї, [PERSON] , з [PERSON] існували неприязні стосунки, бо він був проти того, щоб вона спілкувалася з батьком; [PERSON] навіть погрожував їй фізичною розправою, якщо вона намагатиметься бачитися з батьком. Через це вона дізналася про смерть батька випадково, лише під час зустрічі з рідною сестрою на кладовищі, коли відвідувала могилу інших родичів. Крім того, під час зустрічі з [PERSON] після смерті її бабусі, останній погрожував фізичною розправою. Тому від тоді вона з [PERSON] не бачилась. Пізніше вона дізналася, що [PERSON] відбував покарання у вигляді 15 років позбавлення волі за вбивство, тому вона сприймала реально усі погрози, які він висловлював, якщо вона буде займатися оформленням спадщини. До того ж [PERSON] не впускав її до батьківського будинку. Через це вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Ухвалою від 01 грудня 2021 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд у підготовчому засіданні. У визначений судом строк відповідач Люботинська міська рада Харківської області відзив не подала. Ухвалою від 22 лютого 2022 року підготовче провадження в справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] не з`явилась, але подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності. Представник відповідача Люботинської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , 1949 р.н., що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим повторно 23 квітня 2021 року Відділом державної РАЦС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Згідно з довідкою виконавчого комітету Люботинської міської ради № 03-10/933 від 23 квітня 2021 року [PERSON] на час смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані [PERSON] , 1961 р.н., і [PERSON] , 1998 р.н. Про наявність родинних відносин між вказаними особами і померлим [PERSON] у довідці не зазначено. Позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 05 лютого 1973 року Люботинським міським органом ЗАГС, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00032380976 від 02 вересня 2021 року, яким підтверджується реєстрація шлюбу [PERSON] із [PERSON] , та зміну прізвища останню на « [PERSON] ». Таким чином, позивач [PERSON] являється спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги. В тесті позову [PERSON] вказала, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Але належних і допустимих доказів на підтвердження наявного у [PERSON] права власності на вказану вище частину житлового будинку позивач не представила. Інформація про право власності [PERSON] на об`єкти нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно також відсутня, що підтверджується довідкою № 300949688 від 22 лютого 2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори від 09 лютого 2022 року в шестимісячний строк із дня смерті [PERSON] із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались. З цього випливає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини у способи, визначені ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач [PERSON] в тексті позовної заяви стверджувала, що строк для прийняття спадщини пропущений нею по тій причині, що [PERSON] приховав від неї інформацію про смерть її батька. Однак позивачем не доведено належними доказами поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки наведені обставини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій по прийняттю спадщини Отже, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Подібні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі N 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі N 6-1486цс15, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2019 року у справі № 761/794/15-ц Крім того, суд звертає увагу ще й на ту обставину, що позивач [PERSON] , отримавши 23 квітня 2021 року повторно свідоцтво про смерть спадкодавця [PERSON] , до суду з позовом звернулася лише 26 листопада 2021 року, тобто мала достатньо часу для збору доказів на підтвердження умисних дій [PERSON] , спрямованих на приховування факту смерті [PERSON] , та того, що саме через такі дії вона не могла реалізувати своє право на прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку. В позовній заяві [PERSON] також вказала, що причиною, яка завадила їй прийняти спадщину після смерті батька [PERSON] , є неприязне ставлення до неї з боку [PERSON] , яке проявилось в тому, що він погрожував їй фізичною розправою уразі вчинення дій про прийняттю спадщини. Але такі доводи позивача суд не приймає до уваги, бо як вона сама про це вказала у позові, такі погрози з боку [PERSON] лунали після смерті її бабусі, і після цього вона з ним не бачилась. Але доказів того, що смерть бабусі настала протягом шести місяців після смерті [PERSON] , та того, що [PERSON] висловлював погрози фізичної розправи, спрямовані на пригнічення волі позивача на прийняття спадщини, суду не представлені. Більше того, у підготовчому засіданні [PERSON] обмежилась лише усним уточненням обставин позову, пояснивши, що смерть її бабусі настали шістнадцять років тому. Оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів наявності причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на прийняття спадщини, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed