Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Позивач ПАТ\~«НА СК\~«ОРАНТА» звернувся\~до Придніпровського\~районного суду\~м.\~Черкаси з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~шкоди в\~регресному порядку\~у розмірі\~3296,55\~ грн.\~та судових\~витрат по\~справі.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що 04\~жовтня 2018\~року між\~ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА\~АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА\~КОМПАНІЯ «ОРАНТА»\~та [PERSON] \~було укладено\~Договір обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~поліс AM\~8018340\~відповідно до\~якого було\~застраховано його\~цивільно-правову\~відповідальність за\~шкоду,\~заподіяну життю,\~здоров`ю та\~майну потерпілих\~при експлуатації\~наземних транспортних\~засобів на\~території України,\~із застосування\~знижки як\~пільговику -\~50%\~.\~Забезпеченим транспортним\~засобом за\~цим Договором\~є автомобіль\~Opel\~Insignia,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] .\~Ліміт відповідальності\~за шкоду,\~заподіяну життю\~і здоров`ю\~(на\~одного потерпілого)\~встановлено в\~розмірі 200\~000\~гривень,\~ліміт відповідальності\~за шкоду,\~заподіяну майну\~(на\~одного потерпілого)\~встановлено в\~сумі 100\~000\~гривень,\~франшиза складає\~0\~гривень.\~20.01.2019\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю автомобіля\~Opel\~Insignia,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~який належить\~ [PERSON] ,\~ під\~керуванням [PERSON] \~та автомобіля\~ВАЗ 21099\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] \~під керуванням\~ [PERSON] .\~Постановою Придніпровського\~районного суду\~м.\~Черкаси від\~25.01.2019\~по адміністративній\~справі №\~711/628/19,\~водія [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП та\~застосоване адміністративне\~стягнення у\~вигляді штрафу\~в сумі\~340\~грн.\~У відповідності\~до статті\~5\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~об`єктом\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності є\~майнові інтереси,\~що не\~суперечать законодавству\~України,\~пов`язані\~з відшкодуванням\~особою,\~цивільно-правової\~відповідальності якої\~застрахована,\~шкоди,\~заподіяної життю,\~здоров`ю,\~майну потерпілих\~внаслідок експлуатації\~забезпеченого транспортного\~засобу.\~Згідно ст.6\~цього Закону,\~страховий випадком\~є дорожньо-транспортна\~пригод,\~що сталася\~за участю\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~внаслідок якої\~настає цивільно-правова\~відповідальність особи,\~відповідальність якої\~застрахована,\~за шкоду,\~заподіяну життю,\~здоров`ю\~та/або\~майну потерпілого.\~21.01.2019\~за реєстраційним\~№ 79\~до страховика\~надійшла заява\~про страхове\~відшкодування від\~ [PERSON] ,\~який на\~час скоєння\~дорожньо -\~транспортної пригоди\~є власником\~автомобіля ВАЗ\~21099\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~відповідно до\~свідоцтва про\~реєстрацію транспортного\~засобу №\~ [NUMBER] .\~У відповідності\~до ремонтної\~калькуляції № [NUMBER] \~складеної 23.01.2019\~ТОВ «Гарант\~-\~АСІСТАНС» та\~ремонтної калькуляції\~№ [NUMBER] \~додаткова від\~29.01.2019\~було визначено\~матеріальний збиток\~згідно умов\~страхування,\~завданий власником\~ВАЗ 21099\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~в результаті\~його пошкодження\~при ДТП,\~складає 9338,62\~(дев`ять\~тисяч триста\~тридцять вісім)\~гривень 09\~копійки.\~Позивачем було\~визначено страхове\~відшкодування в\~розмірі 6593\~(шість\~тисяч п`ятсот\~дев`яносто три)\~гривні 09\~копійки.\~Визначене страхове\~відшкодування виплачено\~HACK\~«ОРАНТА» на\~рахунок [PERSON] \~згідно платіжного\~доручення №\~8127\~від 12.02.2019\~на підставі\~складеного страхового\~акту та\~заяви потерпілої\~особи. Оскільки виплата страхового відшкодування відбулася 12.02.2019, вважають позовну заяву такою, що подана в строк. Посилаючись на норми ст.ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 5, 13, 32, 38.1, 381 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в порядку регресу суму в розмірі 3296,55 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений для розгляду судової справи № 711/1082/22. Ухвалою суду від 15.03.2022 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судовому засіданні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що виплата страхового відшкодування [PERSON] була здійснена 12.02.2019, а тому вказаний позов подано з дотриманням строку позовної давності три роки, оскільки 12.02.2022 припадає на вихідний день, то позов було подано 14.02.2022 у перший робочий день після цієї дати. А тому вважає, що заява відповідача про закриття провадження у справі підстав пропуску строку на звернення до суду з позовом не підлягає до задоволення. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Визнав, що [PERSON] позивачем виплачено страхове відшкодування 12.02.2019, але вважає, що позивач пропустив строки звернення до суду з цим позовом на два дні, оскільки строк пред`явлення збіг 12.02.2022, а позов до суду подано 14.02.2022. Наполягав на закритті провадження у справі у зв`язку із закінченням строку звернення до суду та подачі позову з пропуском на два дні. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, враховуючи положення чинного законодавства, суд дійшов такого висновку. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 04 жовтня 2018 року між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс AM 8018340. Як вбачається з вказаного полісу № АМ/8018340 від 04.10.2019 було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, із застосування знижки як пільговику - 50%. Забезпеченим транспортним засобом за цим Договором (полісом) є автомобіль Opel Insignia, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 200 000 гривень, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 100 000 гривень, франшиза складає 0 гривень. 20.01.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Opel Insignia, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.01.2019 у адміністративній справі № 711/628/19, водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 21.01.2019 [PERSON] за реєстраційним подав 79 до страховика ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заяву про страхове відшкодування, який на час скоєння дорожньо - транспортної пригоди є власником автомобіля ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] . Згідно ремонтної калькуляції № [NUMBER] , складеної 23.01.2019 ТОВ «Гарант - АСІСТАНС» та ремонтної калькуляції № [NUMBER] додаткова від 29.01.2019, визначено матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власником ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 9338,62 грн.. Позивачем було визначено страхове відшкодування в розмірі 6593,09 грн., яке згідно платіжного доручення № 8127 від 12.02.2019 на підставі складеного страхового акту та заяви потерпілої особи виплачено HACK «ОРАНТА» на рахунок [PERSON] . Приймаючи до уваги викладене, суд вважає доведеним факт вини відповідача [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди та факт нанесення шкоди автомобілю [PERSON] . У відповідності до статті 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правової відповідальності якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону, страховий випадком є дорожньо-транспортна пригод, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п.11, 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно дост. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини. Крім того, відповідно до пункту 13.2. ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхуванні цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно дост.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до пункту 38.11 статті 381 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених\~пунктом 13.2\~статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» Регресна вимога може бути пред`явлена протягом трьох років з дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Судом встановлено, що виплата страхового відшкодування була здійснена 12.02.2019, тобто, строк звернення до суду становить три роки з вказаної дати, тобто 12.02.2022. Відповідно до ст. 124 ЦПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Однак, ч. 3 ст. 124 ЦПК України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 14.02.2022, тобто в перший робочий день після закінчення строку для звернення 12.02.2022, який припав на вихідний день (субота). А тому, суд не погоджується з твердженням відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме, до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» підлягають грошові кошти в сумі 3296,55 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2423,00 грн. сплачений ними при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved