Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про зняття арешту із земельної ділянки, яка знаходиться на території с.Лошнів Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер 6125085400:03:001:0144, який накладений постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 12 січня 2018 року ВП № 54695951. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що йому на праві власності належить вказана земельна ділянка, яка була арештована через наявну у нього заборгованість із виплати аліментів. В даний час заборгованість зі сплати аліментів ним погашена. Наявність арешту на земельну ділянку чинить перешкоди позивачу у її користуванні та розпорядженні нею, через що просить зняти арешт. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності. Представник відповідача Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 1.0 га, яка знаходиться на території с.Лошнів Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер 6125085400:03:001:0144. На примусовому виконанні Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) перебуває виконавче провадження № 54695951 за виконавчим листом № 606/891/17-ц, виданим Теребовлянським районним судом Тернопільської області 06.07.2017 року про стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 16 червня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. 12 січня 2018 року державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про арешт майна боржника. Згідно із довідкою Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) від 17 лютого 2022 року №4289, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 54695951 сплачена по 01.04.2022 року. Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено квитанцію №49 від 21.07.2022 року АТ «Ощадбанк» про сплату ним аліментів у сумі 1110 грн. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається зі ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 3 ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як вбачається з положень ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Порядок зняття арешту визначений ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч.5 ст.59 вказаного Закону у всіх інших випадках, крім тих, які віднесено до компетенції державного виконавця, арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Судові витрати залишити за позивачем за його згодою. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи те, що на час звернення позивача до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved