Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 10 січня 2022 року у розмірі 10200 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 10 січня 2022 року відповідач взяв у нього у позику грошові кошти у сумі 10200 гривень, які зобов`язувався повернути в строк до 24 січня 2022 року, про що надав відповідну письмову розписку. Однак, в установлений строк [PERSON] свої зобов`язання за договором позики не виконав, на прохання про повернення позичених коштів не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає та ігнорує позивача. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача в його користь суму неповернутого боргу в розмірі 10200 гривень за договором позики від 10 січня 2022 року та сплачений ним судовий збір в сумі 992,40 грн. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 15 березня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 травня 2022 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подала до суду заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день час та місце розгляду справи належно повідомлявся, що підтверджується трекінгом відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта». Відзиву на позов не подавав. Ухвалою суду від 05 липня 2022 року постановлено провести заочний розгляд справи\~та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. \~ \~ \~ \~Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається із оригіналу долученої позивачем письмової розписки від 10 січня 2022 року [PERSON] отримав від\~\~ [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 10200 грн., які зобов`язувався повернути в строк до 24 січня 2022 року. Відповідно до вимог\~ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~ \~ \~ \~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2\~ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1049 ЦК України, - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. \~ \~ \~ \~Частиною другою\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В силу ч.1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині першій\~ст. 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положенням ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ч.1ст.625 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. При цьому, факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця, оскільки факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд в справах цієї категорії. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 369/3340/16-ц. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вказаних висновків Верховного Суду України, досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні також виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду та до ухвалення рішення судом, відповідач не виконав зобов`язання за договором позики, отримані від нього кошти в сумі 10200,00 гривень не повернув, що підтверджується наявністю у позикодавця оригіналу боргової розписки, у якій відсутня відмітка про повернення отриманих у позику коштів. У постанові\~від 12 листопада 2020 року у справі № 154/3443/18\~Верховний Суд вказав, що\~наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.\~ Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. \~ \~ \~ \~ Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] суми неповернутого боргу за договором позики від 10 січня 2022 року в розмірі 10200 грн. Відповідно до ч.1\~ст.141\~ЦПК України з відповідача пядлгає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 998,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved