Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

У вересні 2021 року АТ Криворізька теплоцентраль звернулось до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідача: [ADDRESS] . Відповідач не здійснює оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 31 липня 2021 року у розмірі 35379,44 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо сплати заборгованості, просить стягнути з останнього суму інфляційних витрат у розмірі 11823,72 грн., 3% річних у розмірі 3296,96 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01 грудня 2021 року на адресу суду надійшли заперечення на позову заяву, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що до 2013 року послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] надавались КПТМ Криворіжтепломережа. На підставі заяви позивача та наявних документів працівники КПТМ Криворіжтепломережа вийшли за вказаною адресою та зафіксували відключення від мереж централізованого опалення, видали Акт від 26.03.2012 року про відключення, на підставі чого з квартири позивача було знято теплове навантаження і припинено нарахування коштів за послуги з централізованого опалення. У період з 2012-2013 років КПТМ Криворіжтепломережа не нараховувало коштів за послуги опалення, що підтверджується роздруківкою з сайту НОВА-КОМ. У березні 2012 року позивач правомірно встановив у власній квартирі автономне електричне опалення у відповідності до вимог дозвільної та проектно-технічної документації з повним відключенням від внутрішньо будинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання. Для встановлення електричного автономного опалення у 2009 році був розроблений Робочий проект 0207-1-ЭЛ. Також, згідно технічного паспорту на квартиру позивача у п.7 зазначено вид опалення квартири - автономне (електричне). У січні 2014 року КПТМ Криворіжтепломережа своїми листами повідомило АТ Криворізька теплоцентраль про перелік квартир, які влаштували автономне опалення і не є споживачами централізованого теплопостачання. Всупереч вказаному, АТ Криворізька теплоцентраль з листопада 2013 року самовільно почало та продовжує нараховувати рахунки за послуги з постачання теплової енергії, яку фактично не надає. Між позивачем та АТ Криворізька теплоцентраль відсутні будь-які договірні зобов`язання, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 21 січня 2022 року від представника позивача надійшли письмові пояснення у яких вказали, що із запереченнями відповідача не погоджуються. На підставі рішення Виконкому Криворізької міської ради від 12.10.2011 року № 343 та згідно листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.07.2013 року № 01/25-0940 щодо надання погодження на передачу теплових мереж та ТРП ДП Криворізька теплоцентраль доручено прийняти функції забезпечення тепловою енергією споживачів міста у Жовтневому, Саксаганському, Довгинцівському, Інгулецькому районах. Позивач є надавачем житлово-комунальних послуг в Покровському районі міста Кривого Рогу з вересня 2013 року по теперішній час. Правовідносини між позивачем та відповідачем, який є власником та мешкає за адресою: [ADDRESS] виникли з підстав надання послуг з централізованого опалення, які врегульовані Законом України Про теплопостачання, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Також, згідно п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та водопостачання гарячої води здійснюється у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з влаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане усіма власниками приміщень у житловому будинку. Відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі Рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування. Посилання відповідача на акт обстеження квартири від 26.03.2012 року Про видимий розрив на системі централізованого опалення, акт прийняття житлового приміщення в експлуатацію після здійснення його планування від 25.11.2011 року, технічні умови № 6083 від 12.08.2010 року, технічний паспорт на квартиру, не підтверджують факт дотримання відповідачем порядку відключення квартири від мереж централізованого опалення у встановленому законом порядку. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання в Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста і таким чином з 01.10.2013 року виконавцем послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку за адресою: [ADDRESS] є АТ «Криворізька теплоцентраль» (а.с.115 ). Згідно листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Вих.№01/25-0940 від 25.07.2013 року, Міненерговугілля України надано згоду на закріплення майна КП Криворіжтепломережа, а саме: теплових мереж довжиною 151,6 км., трас гарячого водопостачання довжиною 96,2 км., теплорозподільчих пунтків 70 од., насосних станцій 4 од., на праві повного господарського відання за ДП Криворізька теплоцентраль, з обов`язковим укладенням акту прийому-передачу на об`єкти господарського відання (а.с.111-112). Таким чином, АТ «Криворізька теплоцентраль» є постачальником послуг теплової енергії для потреб опалення у період виникнення заборгованості за адресою: [ADDRESS] , на який відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги централізованого опалення. Як вбачається з матеріалів справи, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] з 09.11.2009 року на підставі договору купівлі-продажу (а.с.4). Отже, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з постачання теплової енергії, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за централізоване опалення квартири за адресою: [ADDRESS] за період з жовтня 2013 року по квітень 2021 року складає 35379,44 грн. (а.с. 5). Заперечуючи отримання послуг з централізованого опалення від позивача, відповідач посилався на встановлення ним у квартирі автономного опалення, що на його думку є підставою для відмови у позові. Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі\~Правила). Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно з п.26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, який був чинний на момент виникнення правовідносин між сторонами та втратив чинність з 17 вересня 2019 року, визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг. Відповідно до п.1.2 Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж. Згідно з п.2.1. Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканця будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. Відповідно до п.2.2.1 Порядку, при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення. Згідно з п.2.3. Порядку, отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відповідно до п.2.5 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи. Згідно з п.2.6 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п.2.2 Порядку). Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни до наказу від 22 листопада 2005 № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Отже, з наведеного вище слідує, що єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання процедури, прийнятого на підставі заяви власника (власників) будинку. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Зазначена правова позиція є сталою та викладена в Постанові Верховного Суду у справі № 6-1192цс15 від 11 листопада 2015 року, Постанові Верховного Суду у справі № 915/89/16 від 02 березня 2018 року, Постанові Верховного Суду у справі № 522/401/15-цвід 25 вересня 2019 року, Постанові Верховного Суду у справі № 643/133/17 від 18 червня 2020 року,\~Постанові Верховного Суду у справі 522/10647/15-ц від 23 грудня 2021 року. Відповідачем надано Акт № б/н від 26.03.2012 року, складеного за участі представника криворізького підприємства теплових мереж «Криворіжпеломережа» та [PERSON] , згідно якого при обстеженні приміщення встановлено, що мається розрив на системі централізованого опалення; стояки ізольовані, заглиблені в стіну; пакет документів мається; у приміщенні встановлено автономне опалення; пропонується зняти навантаження, Q=0,0035 (а.с.29). Крім того надано технічний висновок про можливість демонтажу-монтажу перегородок у приміщеннях квартири (а.с.51-61), Акт прийняття в експлуатацію жилого приміщення після здійснення перепланування від 25.11.2011 року (а.с.63), технічний висновок про стан будівельних конструкцій приміщень квартири (а.с.65-79), Робочий проект 0207-1-ЭЛ зовнішнього енергопостачання жилої квартири (а.с. 80-94), а також розрахунок тепло споживання квартири, у якому містяться рекомендації щодо ізоляції стояків централізованого опалення. Проте відповідачем не надано доказів звернення після відключення від мережі централізованого опалення до створеної рішенням виконкому Криворізької міської ради міжвідомчої комісії з питання відключення його як споживача від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, а отже встановлення відповідачем індивідуального опалення в квартирі здійснено без дотримання встановленого порядку. З урахуванням наведеного, з огляду на відсутність у відповідача законного акта, затвердженого рішенням комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно здійснюється нарахування коштів за на надані комунальні послуги. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідач є власником за адресою: [ADDRESS] . Згідно\~ст.322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. АТ Криворізька теплоцентраль відповідно до тарифів на теплову енергію нараховано заборгованість за надані послуги з централізованого опалення з жовтня 2013 року по квітень 2021 року в сумі 35379,44 грн. Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, згідно із зазначеними нормами\~закону\~споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Суд відхиляє твердження відповідача про те, що він не є споживачем послуг, які надаються АТ «Криворізька теплоцентраль», так як не отримує послугу з централізованого опалення та не укладав договір, оскільки відключення квартири відповідача проведено без дотримання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідач не виготовив технічні умови для правомірного відключення від центральної системи теплопостачання та не отримав відповідний дозвіл, у передбаченому законом порядку, а тому є споживачем послуг, які надаються АТ «Криворізька теплоцентраль». Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що з відповідача на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» підлягає стягненню заборгованість по оплаті за послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] за період з жовтня 2013 року по липень 2021 року у розмірі 35379,44 грн. (а.с.5). Крім того, згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. За змістом частини 1 статті\~901, частини 1 статті\~903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2\~статті 625 ЦК\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Відповідно до вищевикладеного, оскільки матеріалами справи встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання зі сплати коштів за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума інфляційних втрат за період з жовтня 2013 року по липень 2021 року у розмірі 11823,72 грн. та 3 % річних в сумі 3296,96 грн. (а.с.6). З`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до положень\~ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення спору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved