Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачів. Позивачка просить ухвалити рішення про визнання: за [PERSON] права власності на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 128 м2 та про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 0723310100:01:031:0280 для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] ; за [PERSON] права власності на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 128 м2 та про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 0723310100:01:031:0280 для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . А також просить припинити право спільної сумісної власності на вище вказане майно. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що з 11.11.1993 по 06.05.2019 [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . За час перебування у шлюбі [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] , а також за спільні кошти подружжя на даній земельній ділянці було здійснено будівництво житлового будинку. Добровільно поділити майно шляхом укладення угоди [PERSON] відмовляється, тому змушена звернутися за захистом свого порушеного права про поділ майна у судовому порядку. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач подав через канцелярію суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 31.05.2025. Ухвалою від 20.06.2022 відкрито провадження у справі. Визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Фіксування судового розгляду. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач подав через канцелярію суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 11.11.1993 між сторонами був укладений шлюб, що підтверджується копією повторного свідоцтва [NUMBER] . Рішенням Любомльського районного суду Волинській області від 06.05.2019 у справі № 163/417/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Під час перебування у [PERSON] була передана у власність земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується копією рішення Любомльської міської ради від 20.06.1996 № 81 та копією рішення Любомльської міської ради від 29.09.2006 № 4/79. 01.12.2006 [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0723310100:01:031:0280 для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки - ринкова вартість земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 1000 м2, що розташована по [ADDRESS] становить 38958, 00 грн. Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 13.06.2012 житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно копії свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 26.04.2012 об`єкт житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] складається з житлового будинку, загальною площею 128 кв.м, веранди, сараю літньої кухні, гаража, убиральні, огорожі. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 18.05.2022 ринкова вартість житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] ) становить 159647,00 грн. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. У відповідності зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням вимог чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що житловий будинок\~по [ADDRESS] був\~побудований сторонами в період перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, а тому є їх спільною власністю та зареєстрований на праві власності за відповідачем. Враховуючи вимоги ч.1 ст. 70 СК України щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності при поділі майна, позовні вимоги [PERSON] про визнання за позивачем та відповідачем права власності по 1/2 частині житлового будинку в результаті поділу спільного майна подружжя, підлягають задоволенню. Згідно ст. 57 СК України в редакції станом на 01.01.2006 земельна ділянка, набута за час шлюбу внаслідок безоплатної приватизації земельної ділянки не була визначеною майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання за позивачем та відповідачем права власності по 1/2 частині земельної ділянки в результаті поділу спільного майна подружжя, підлягають задоволенню. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлені по справі фактичні обставини, а також вищенаведені положення матеріального та процесуального закону, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. У зв`язку із розглядом справи позивач понесла судові витрати, які складаються із 993,03 гривень судового збору, 1206,03 гривень на виготовлення експертної оцінки майна. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved