Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить усунути їй перешкоди у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , шляхом зобов`язання батька малолітньої дитини [PERSON] не перешкоджати участі бабусі їй у виховані та спілкуванні з онуком; визначити їй спосіб участі у вихованні малолітнього онука шляхом встановлення систематичних побачень в наступному порядку: щовівторка кожного тижня місяця з 16:00 години (з правом забрати з дитячого садка) до 8.00 години середи з (правом відвести до дитячого садка) з ночівлею за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] ; щочетверга кожного тижня місяця з 16:00 години (з правом забрати з дитячого садка) до 8.00 години п`ятниці з правом (відвести до дитячого садка) з ночівлею за місцем її проживання; щосуботи кожного тижня місяця з 16:00 години до 16.00 години неділі з ночівлею за місцем її проживання; в день народження дитини та в святкові дні: Різдво, Пасха, Новий рік - з 13.00 до 16.00 за місцем її проживання або у місцях дозвілля та відпочинку. Судові витрати покласти на відповідача. Позов обґрунтовує тим, що вона є бабусею малолітнього [PERSON] . [INFO] померла її донька і мати [PERSON] . Після смерті доньки її малолітній онук [PERSON] залишився проживати з нею та його сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою малолітній [PERSON] був зареєстрований з 03.10.2017 року і проживав з матір`ю [PERSON] до дня її смерті. Враховуючи, що на момент смерті доньки мій малолітній онук [PERSON] не досяг трирічного віку, відповідно до наказу № 114-Л від 07.04.2020 року КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської міської ради», їй була надана відпустка з 06 квітня по 14 вересня 2020 року по догляду за онуком до досягнення ним трирічного віку . Після смерті доньки батько малолітнього - [PERSON] не заперечував щодо проживання онука зі нею та його (онука) сестрою за вищевказаною адресою, навідував їх, періодично забирав онука до помешкання своєї матері (бабусі [PERSON] ), яка проживає поряд, а ввечері привозив дитину назад. В липні 2020 року, [PERSON] в черговий раз забрав [PERSON] до помешкання своєї матері ( [ADDRESS] ) і ввечері його не повернув додому. На її телефонні дзвінки, а також на телефонні дзвінки онуки [PERSON] він не відповідав. Згодом наші номери телефонів були заблоковані у його контактах. З серпня 2020 року вона постійно намагалася врегулювати з [PERSON] питання зустрічей з онуком, віднайти цивілізований шлях у спілкуванні з метою подальшої підтримки між нею та онуком родинних зв`язків, в тому числі з правом знати один одного. Будь-які мої намагання та спроби виявилися безрезультатними, [PERSON] не бажає йти на контакт, не надає дозволу відвідувати дитину та спілкуватись з ним не тільки по місцю проживання, а також у місцях відпочинку. З серпня 2020 року відповідач створює їй перешкоди у спілкуванні з малолітнім онуком. Вважає, що має право брати участь у вихованні малолітнього онука, приймати участь у його житті незалежно від місця його проживання. З моменту його народження вона проживала з ним, після смерті матері опікувалась ним, переконана, що її участь у вихованні онука не змінить його звичний уклад життя, а навпаки розширить його і буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. 24.02.2021 року вона звернулася до Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького із заявою про визначення їй способу участі у вихованні онука шляхом встановлення систематичних побачень. 26.02.2021 року отримала відповідь, що відповідно до ст. 158 СК України, органом опіки та піклування вирішується спір між батьками щодо участі у вихованні дитини. Порушені нею питання у зверненні, вирішуються виключно в судовому порядку. Оскільки вирішити питання участі у вихованні онука в позасудовому порядку не є можливим, вважає за необхідне звернутися до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав. Посилаючись на викладені обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 14.04.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, витребувано докази. Відповідачем відзив на позов не подано. Ухвалою суду від 02.12.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, що в ньому викладені та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що погоджується з висновком, наданим компетентним органом, крім залишення дитини на ночівлю у бабусі. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок, наданий Управлінням з питань захисту прав дітей. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , є бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] . Родинні відносини між бабусею та онуком підтверджується наступним: свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції 03.10.2017 року, де в графі «Батько» записаний [PERSON] , а в графі «Мати» - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом РАЦС 20.05.1982 року в графі «Мати» записана [PERSON] . 08.01.1988 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00026408316 від 21.05.2020 року. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » змінено на прізвище « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). На даний час малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком відповідачем по справі [PERSON] в [ADDRESS] . Відповідно до норм статті 257\~СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Верховний Суд у постанові від 06.12.2018 року (справа № 541/319/17) зробив висновок, що тлумачення частини другої та третьої статті 257 свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Верховний Суд у постанові від 19.09.2018 року у справі № 756/7995/15-ц зауважив, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини Відповідно до статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у ч. 8 ст.\~7\~СК України та у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Суд відмічає, що взаємозв`язок бабусі позивача у справі, з онуком [PERSON] носить сімейний характер, вони є «родичами» і відносяться до учасників сімейних відносин (стаття 2 СК). Зв`язок з онуком має для позивача важливе значення для підтримання між ними відносин, як «близьких осіб», що сприятиме реалізації права онука позивача на сімейне життя та сприяє нормальному «розквіту людини в суспільстві», що не безпідставно знайшло відображення і в нормах СК України. Відповідно до ст. 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. За змістом ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що бабуся має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Разом із тим положеннями ч. 5 ст.\~19\~СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновку № 4402/49-05-24 від 07.09.2021 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 651 від 28.09.2021 року, комісія з питань захисту прав дітей,

Outcome: partial