Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка обґрунтована тим, що тривалий час позивач та відповідач живуть окремо, спільного господарства не ведуть та спільним побутом не пов`язані, почуття любові один до одного не мають. Сторони життєві проблеми вирішують окремо один від одного, про своє матеріальне забезпечення кожен дбає сам, а тому позивач вважає, що збереження шлюбу буде недоцільне та суперечитиме його інтересам та інтересам дітей, у зв`язку з чим примирення є неможливим. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 вересня 1996 рокуВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 627, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.06.2020, виданим повторно Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від даного шлюбу сторони мають чотирьох дітей, двоє з яких повнолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та двоє неповнолітні: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не проживають разом,примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved