Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду 28.06.2022 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування\~заявлених вимог\~вказала,\~що з\~відповідачем перебувала\~в зареєстрованому\~шлюбі,\~який на\~даний час\~розівнано.\~Від вказаного\~шлюбу сторони\~мають неповнолітню\~дитину \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який на\~даний час\~проживає разом\~з позивачем\~та перебуває\~на її\~утриманні. На даний час домовленності з відповідачем, щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини не досягнуто, у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ухвали суду від 06.07.2022 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. 25.07.2022 року від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого, зазначив, що він не відмовляється від утримання неповнолітнього сина, аліменти ним перераховувалися на карту позивача, на підтвердження чого додав до відзиву виписки по картковому рахунку та чеки про сплату аліментів. Однак, вважає необхідну, достатню для забезпечення потреб сина таку, що він має можливість сплачувати суму мінімального гарантованого розміру аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно до Сімейного кодексу України, а тому просив позовні вимоги позивача задовольнити частково, та стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. 26.07.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій, вона заперечує проти запропонованого позивачем розміру стягнення аліментів на їх сина, та просить стягнути з відповідача аліменти на\~її користь\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~в частині,\~а саме\~в розмірі\~јчастини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 28.07.2022 року від відповідача надійшли заперечення, зі змісту якого вбачається, що відповідач з позицією позивача, що викладена в її відповіді на відзив та вимогою щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у визначеному позивам в позовній заяві розмірі не згоден та просив позовні вимоги позивача задовольнити частково, та стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить на 01.07.2022 року 1372грн. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, що підтверджується рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.12.2018 року. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.09.2009 року. На даний час спільна дитина сторін по справі проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради №772/14-04/01 від 10.06.2022 року. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до\~вимог ст.\~182\~СК України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, те що відповідачем не доведено його неспроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини саме в такому розмірі, а саме не надано доказів утримання 93 річної матері, та не надано підтверджень отримання всіх сум доходів, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.06.2022 року, в силу\~ст. 191 Сімейного Кодексу України\~і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі\~ст.141 ЦПК України, а також відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.10 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір слід віднести на рахунок держави. Згідно\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~ст.\~141,\~223,\~263-268\~ЦПК України,\~суд,\~-

Outcome: approved