Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 грудня 2014 року уклав шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Горбівської сільської ради Герцаївського району, Чернівецької області, актовий запис № 27. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітнїх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу між ними мали місце сварки та скандали, що виникали на побутовому ґрунті з різного роду причин, внаслідок чого з 2021 року вони проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу вважає недоречним і відновлювати подружні стосунки із відповідачкою не бажає, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Зважаючи на те, що їх шлюб існує формально, позивач просив шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON] після розірвання шлюбу залишити проживати разом з ним, а неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати разом з відповідачкою. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2022 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак його представник, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав наведених у ньому. Відповідачка [PERSON] під час судового засідання обставини наведені у позовній заяві не оспорювала. Ініціатором розлучення вважає обох. На примирення не згідна, оскільки їх шлюб є формальним. Не заперечує проти розірвання шлюбу та проти того, щоб неповнолітній син [PERSON] після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачем. Суд, з урахуванням пояснень учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне зазначити про наступне. Згідно свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] \~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~тобто сторони,\~11\~грудня 2014\~уклали шлюб,\~який був\~зареєстрований виконавчим\~комітетом Горбівської\~сільської ради\~Герцаївського району,\~Чернівецької області,\~актовий запис\~№ 27 (а.с.06). Від шлюбу у сторін народилися двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.07-08). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечать їх інтересам та інтересам дітей, у зв`язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним, так як у цьому сторони не зацікавлені та з даного приводу сторонами клопотання не заявлялося. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо такого з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками, суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дітей. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року. Виходячи з пояснень сторін та доказів які містять матеріали справи, спір між сторонами з приводу залишення дітей після розірвання шлюбу відсутній. Тому, суд вважає, що після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей: [PERSON] слід залишити із позивачем а [PERSON] разом із відповідачкою. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112,113 СК України,

Outcome: approved