Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з цим позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати заповіти складені [PERSON] 02 лютого 2001 року, посвідчені секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Добровольською Є.Г., зареєстровані в реєстрі за №01 та за №03 та складений [PERSON] 02 лютого 2001 року, посвідчений секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Добровольською Є.Г., зареєстрований в реєстрі за №02 нікчемними; визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області Налдіною М.М. 22 квітня 2005 року, зареєстроване в реєстрі за №1195 на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] , що складається з: права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба народів» с. Нестоїта, Котовського району, Одеської області розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі, яке належало йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №031046, виданого Котовською райдержадміністрацією Одеської області 28.07.1996 року, згідно рішення №250/96 від 25 липня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 липня 1996 за №48; права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Дружба народів» с. Нестоїта, Котовського району, Одеської області, яке належало спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-XIV-XIII №001106, виданого Нестоїтською сільською радою 09 липня 2001 року; грошових вкладів, що знаходяться в Ощадбанку ;№2823/02 села Нестоїта та №2823/058 м.Котовськ на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , з належними процентами та компенсаціями належних спадкодавцеві на підставі ощадних книжок Ощадбанком (спадкова справа №9/2005) - недійсним. Визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. 27 грудня 2012 року, зареєстроване в реєстрі за №1299, на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] , що складається з: земельної ділянки, площею 1,95 гектарів, що розташована на території Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5122985100:01:003:0309 (спадкова справа 153/2009) недійсним. Визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №297532, виданий Котовською райдержадміністрацією Одеської області 01 лютого 2006 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області від 21 жовтня 2005 року №543/А-2005 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,95 га., кадастровий номер земельної ділянки: 5122985100:01:003:0345, яка розташована на території Нестоїтської сільської ради Подільського району (колишня назва Котовського району) Одеської області недійсним та скасувати його реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010652500064. Визнати за ним, [PERSON] , право на спадщину його батька [PERSON] , померлого [INFO] в вигляді: Ѕ частки права на земельну частку (пай), в колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба народів» с. Нестоїта Котовського району, Одеської області розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі, яке належало йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №031046, виданого Котовською райдержадміністрацією Одеської області 28.07.1996 року, згідно рішення №250/96 від 25 липня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 липня 1996 року за №48, як за спадкоємцем першої черги за законом. Визнати за ним право приватної спільної часткової власності на спадкове майно його матері - [PERSON] , померлої [INFO] , в вигляді: Ѕ частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,95 га., кадастровий номер земельної ділянки: 5122985100:01:003:0309, яка розташована на території Нестоїтської сільської ради Подільського району Одеської області, була передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації від 21 листопада 2003 року №458/03, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 041890, виданий 28 жовтня 2004 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010452500075, як за спадкоємцем першої черги за законом. Також заявив клопотання про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , після смерті батька відкрилась спадщина на належні йому права та майно, а саме: - право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба народів» села Нестоїта, Котовського району, Одеської області розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі, яке належало йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №031046, виданого Котовського райдержадміністрацією Одеської області 28 липня 1996 року, згідно рішення № 250/96 від 25 липня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 липня 1996 року за №48; - права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Дружба народів» села Нестоїта, Котовського району, Одеської області, яке належало спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-XIV-XIII № 001106, виданого Нестоїтською сільською радою 09 липня 2001 року; - грошових вкладів, що знаходяться в Ощадбанку № 2823/02 села Нестоїта та № 2823/058 міста Котовськ на рахунках № [NUMBER] , №8377 з належними процентами та компенсаціями, належних спадкодавцеві на підставі ощадних книжок, виданих Ощадбанком. На день своєї смерті, [INFO] його батько постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] за вищевказаною адресою разом з ним постійно проживали він та [PERSON] , [INFO] - дружина померлого, його матір. На день смерті батька [PERSON] , померлого дружині [PERSON] , [INFO] , виповнився 81 рік, вона була пенсіонеркою та відповідно до ст. 1241 ЦК України мала право на обов`язкову частку у спадщині. В зв`язку з тим, що на день смерті батька [INFO] він постійно проживав та був зареєстрований разом з ними за однією ж адресою: [ADDRESS] , то за законом, він фактично прийняв спадщину, як спадкоємець першої черги. Kpiм нього, іншою спадкоємицею першої черги за законом з обов`язковою часткою у спадщині, яка також фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є його матір (дружина спадкодавця) - [PERSON] , яка на день смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрована разом з ним за однією адресою. Ні він, ні [PERSON] від спадщини не відмовлялися й протягом встановленого законом шести місячного строку, до нотаріуса відповідних заяв не подавали. Також, спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини, протягом встановленого законом шести місячного строку до державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської бласті Налдіної М.М. є його рідна сестра [PERSON] , яка на день смерті батька постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Державним нотаріусом Колимської районної державної нотаріальної контори Одеської бласті Налдіною М.М. була 11 січня 2005 року заведена спадкова справа після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] за № 9/2005 року. 22 квітня 2005 року державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області Налдіною М.М. на підставі заповіту, посвідченого Нестоїтською сільською радою Котовського району 02 лютого 2001 року за №01 його сестрі - [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за 1195, на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] . Вважає, що вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом яке видане [PERSON] 22 квітня 2005 року державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області Налдіною М.М., зареєстроване в реєстрі за № 1195, на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] має бути визнане недійсним з таких підстав. Так, в матеріалах спадкової справи №9/2005 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відсутня будь-яка інформація щодо інших осіб, які також на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] , постійно проживали разом з ним та були зареєстровані за вищевказаною адресою. При поданні заяви про прийняття спадщини до Кодимської державної нотаріальної контори спадкоємиця [PERSON] в заяві про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] зазначила, що крім неї інших спадкоємців, передбачених законом не має, що не відповідає дійсності. Також, в заповітах [PERSON] , посвідчених секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Добровольською Є.Г. 02 лютого 2001 року за реєстр. №1 та за №03 не зазначені: місце і час укладання заповіту, чим були порушені посадовою особою Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області норми діючого на той час законодавства та п. 82 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Тому, під час видачі 22 квітня 2005 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованому в реєстрі за № 1195 [PERSON] , державний нотаріус Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області Налдіна М.М. порушила норми ч.1 1257 ЦК України та видала свідоцтво по нікчемному заповіту. Згодом, [INFO] померла його матір - [PERSON] , яка на день смерті мешкала в с.Нестоїта Котовського району Одеської області. Після смерті матері [PERSON] , відкрилась спадщина на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.95 га., кадастровий номер земельної ділянки: 5122985100:01:003:0309, яка розташована за адресою: Одеська область, Котовський район, Нестоїтська сільська рада, була передана їй у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації від 21.11.2003 року №458/03, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №041890 виданий 26 жовтня 2004 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за№ 010452500075. В зв`язку з тим, що на день смерті він постійно проживав та був зареєстрований разом з нею за однією ж адресою: [ADDRESS] , то за законом фактично прийняв спадщину, як спадкоємець першої черги. 26 березня 2009 року він звернувся до державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Пояцики М.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , як спадкоємець першої черги за законом. Також, спадкоємицею після смерті матетрі є його рідна сестра [PERSON] , яка на день смерті матері постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви 30 квітня 2009 року до державного нотаріуса Котовської державної нотаріальної контори Одеської області Полякової М.В. про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Баркар Л.Г. 02 лютого 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №02. Державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. була заведена спадкова справа після смерті його матері - [PERSON] , померлої [INFO] за №153/2009 року. 27 грудня 2012 року державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. на підставі заповіту [PERSON] , посвідченого секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Баркар 02 лютого 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №02 [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за №1299, спадкова справа № 153/2009 року, а саме на земельну ділянку площею 1,95 гектарів, що розташована на території Нестоїтьскої сільської ради Котовського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки: 22985100:01:003:0309. Факт прийняття ним, як спадкоємцем першої черги за законом, спадщини після смерті батьків - [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , підтверджується рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 квітня 2015 року справа №505/579/15-ц та рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.08.2016 року (провадження 22-ц/785/538/16), довідками виконавчого комітету Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області від 02.11.2015 року вих.№1040 та від 28.11.2005 року вих.№ 1374 та довідкою виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих. № 726 від 07.06.2018 року. Рішенням Котовського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 12.04.2013\~року (справа\~505/821/13-ц)\~вищезазначений заповіт [PERSON] , посвідчений секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Баркар Л.Г'. 02 лютого 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №02 на підставі якого державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. 27 грудня 2012 року було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за №1299 - визнаний дійсним. Також, під час судового розгляду вищезазначеної справи судом було встановлено, що станом на 02.02.2001 року посаду секретаря Нестоїтської сільської ради Котовського району еської області займала [PERSON] , яка посвідчила заповіти, складені заповідачем [PERSON] , [PERSON] . Вважає, що вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане [PERSON] 27 грудня 2012 року державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. зареєстровано в реєстрі за №1299, на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] відповідно до ч.1 ст.1301 ЦК України мас бути визнане недійсним з таких підстав: Так,\~рішенням Котовського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 12.04.2013\~року (справа\~505/821/13-ц)\~вищезазначений заповіт\~ [PERSON] ,\~посвідчений секретарем\~Нестоїтської сільської\~ради Котовського\~району Одеської\~області Баркар\~Л.Г.\~02\~лютого 2001\~року, зареєстрованого в реєстрі за №02 на підставі якого державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. 27 грудня 2012 року було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за №1299 - визнаний недійсним. В заповітах [PERSON] від 02 лютого 2001 року, посвідченому секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Добровольською Є.Г., зареєстрованому в реєстрі за №02 та посвідченому секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Баркар Л.Г., теж зареєстрованому в реєстрі за №02 не зазначені: місце і час укладання заповіту, чим були порушені посадовими особами Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області норми діючого на той час законодавства. А тому, під час видачі 27 грудня 2012 року [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №1299 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. були порушені норми ч.І ст.1257 ЦК України . В листопаді 2016 року він, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно матері [PERSON] , в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського іробництва, площею 1,95 та., кадастровий номер земельної ділянки: 5122985100:01:003:0309, яка розташована за адресою: Одеська область, Подільського району, Нестоїтської сільської ради, була передана їй у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації від 21 листопада 2003 року №1458/03, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 041890 виданий 26 жовтня 2004 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010452500075. Але, в зв`язку з тим, що у нього був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно, а також у зв`язку з тим, що його рідна сестра та відповідачка [PERSON] одержала у державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Полякової М.В. 27 грудня 2012 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] за реєстровим №1299, державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Ільницькою Г.П. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду. В січні 2017 року він, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області Налдіної М.М., для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно батька - [PERSON] , померлого [INFO] . Але, в зв`язку з тим, що у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також у зв`язку з тим, що його рідна сестра та відповідачка [PERSON] одержала у державного нотаріуса Колимської державної нотаріальної контори Одеської області Налдіної М.М. 22 квітня 2005 року, свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, то державним нотаріусом Колимської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та рекомендовано звернутися до суду. Вважає, що заповіти, складені його батьком [PERSON] 02 лютого 2001 року, посвідчені секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Добровольською Є.Г., зареєстровані в реєстрі за реєстр. №01 та за реєстр. №03; та заповіт, складений його матерю [PERSON] 02 лютого 2001 року, посвідчений секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Добровольською Є.Г., зареєстрований в реєстрі за реєстр. №02 та заповіт складений його матерю [PERSON] 02 лютого 2001 року, посвідчений секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Баркар Л.Г. також зареєстрований в реєстрі за реєстр. №02, є нікчемними, оскільки складені з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту та посвідчені особою, яка не була наділена повноваженнями на вчинення нотаріальних дій і не вправі була посвідчувати ці заповіти. В зв`язку з чим, за захистом своїх порушених прав він вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою суду від 25.10.2018 року суддею Павловською Г.В. справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27.11.2018 року залучено до участі у справі співвідповідача виконавчий комітет Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Шосту одеську державну нотаріальну контору, на Приморську державну нотаріальну контору у м.Одеса. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління держгеокадастру в Одеській області та Подільську районну державну адміністрацію Одеської області. Ухвалою суду від 24.04.2019 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 11.12.2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Кресюна В.А. про закриття провадження у справі відмовлено. В судовому\~засіданні позивач\~ [PERSON] \~та його\~представник \~адвокат Овсяницька\~С.М.\~підтримали позовні\~вимоги та\~наполягали на\~їх задоволенні\~з підстав,\~викладених в\~уточненій позовній\~заяві. Представник позивача адвокат Овсяницька С.М. також зазначила, що [PERSON] як посадова особа органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку не була наділена повноваженнями на вчинення нотаріальних дій і не вправі була посвідчувати заповіти. В судове засідання, яке було призначено на 13 липня 2022 року позивач [PERSON] та його представник адвокат Овсяницька С.М. не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги [PERSON] підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідачки [PERSON] адвокат Кресюн В.А. в судовому засіданні просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Представник відповідачки адвокат Кресюн В.А. надав відзив на позовну заяву. Зазначив, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] була лише [PERSON] . У зв?язку з тим, що на момент смерті батьків [PERSON] не був непрацездатним та пенсіонером, а тому він не мав право на обовязкову частку у спадщині після смерті батьків. Заповіти на сьогоднішній день є чинними, законними, підстав для визнання їх нікчемними не має, всі інші позовні вимоги витікають з визнання заповітів нікчемними, а тому на сьогоднішній день не має жоднорї з правових підстав для задоволення позову [PERSON] , а тому йому в позові необхідно відмовити у повному обсязі. Також, через канцелярію Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№15091 від 08.11.2019 року представник відповідачки надав заяву про застосування до уточнених позовних вимог [PERSON] строк позовної давності та відмовити йому у позові у повному обсязі, оскільки [PERSON] було відомо про існування в природі заповітів, які склали його батьки: [PERSON] та мати [PERSON] 02.02.2001 року на імя дочки [PERSON] ще з 2009 року та з 12.04.2013 року коли один з заповітів, який склала мати [PERSON] 02.02.2001 року за №2 був визнаний судом недійсним. В судове засідання, яке було призначено на 13 липня 2022 року представник відповідача [PERSON] адвокат Кресюн В.А. не зявився, надав заяви про розгляд справи без його участі та участі відповідачки [PERSON] , просив відмовити [PERSON] в позовних вимогах. Відповідач, представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Вважають подану позовну заяву [PERSON] обгрунтованою, а надані матеріали достатніми для визнання права на спадкове майно. Відповідач представник виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не зявився, повідомлявся про день, час та місце слухння справи, причин неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Третя особа, представник Приморської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без присутності представника, заперечень щодо винесення рішення не мають. \~ \~ \~ \~Третя особа державний нотаріус Кодимської державної нотаріальної контори Налдіна М.М. в судове засідання не зявилась, але надала клопотання, у звязку з виробничим завантаженням вказану справу розглядати за її відсутності. \~ \~ \~ \~Третя особа, представник Головного управління Держгеокадастру в судове засідання не зявився, надав пояснення на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Овсяницька С.М.\~через канцелярію\~Котовського міськрайонного\~суду Одеської\~області за\~вх№.\~4701\~від 07.04.2021\~року подала\~заперечення проти\~заяи про\~застосування наслідків\~пропуску строку\~позовної давності.\~Зазначила,\~що доводи представника відповідача [PERSON] - адвоката Кресюн В.А. про те, що на його думку [PERSON] з 26.03.2009\~року (дата\~звернення [PERSON] ,\~як спадкоємця\~першої черги\~за законом\~з заявою\~про прийняття\~спадщини після\~смерті матері\~-\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] до\~Котовської районної\~державної нотаріальної\~контори Одеської\~області),\~стало відомо\~щодо існування\~заповітів,\~складених його\~матір`ю -\~ [PERSON] 02\~лютого 2001\~року,\~посвідчених секретарем\~Нестоїтської сільської\~ради Котовського\~району Одеської\~області Добровольською\~Є.Г.\~та [PERSON] ,\~зареєстрованих в\~реєстрі за\~№ 2 є лише його припущенням, не підтвердженні жодним належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 1269 ЦК України звернення спадкоємцем в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, підтверджує лише його бажання щодо прийняття спадщини. Доводи представника відповідача [PERSON] - адвоката Кресюн В.А. про те, що відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 квітня 2013 року по справі № 505/821/13-ц, [PERSON] було відомо про існування заповітів, які склали його батьки [PERSON] та [PERSON] 02.02.2001 року на ім`я доньки - [PERSON] , тому це є підставою для застосування строків позовної давності до його позовних вимог, заявлених в уточнених позовних вимогах є необгрунтованими та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, оскільки, під час розгляду цивільної справи № 505/821/13-ц Котовським міськрайонним судом Одеської області за позовом [PERSON] до [PERSON] , виконавчого комітету Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області про визнання заповіту недійсним, судом не були витребувані та дослідженні копії спадкових справ після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , а позивачу [PERSON] , не було відомо, чи отримувала відповідачка [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітами та чи були порушенні його права, як спадкоємця першої черги за законом, на одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків на спадкове майно. Також, станом на 12 квітня 2013 року, позивачу [PERSON] не було відомо навіть, яке саме майно належить його матері [PERSON] , померлої [INFO] та входить до складу її спадщини. Зазначені доводи позивача [PERSON] підтверджуються рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2015 року по справі № 505/2929/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.08.2016 року по справі №505/579/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності. З тексту рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2015 року по справі № 505/2929/15-ц, позивачу [PERSON] , стало відомо про видачу його сестрі [PERSON] 27.12.2012 року державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] земельну ділянку, та 03.11.2015\~року є днем коли він дізнався, що його право, як спадкоємця першої черги за законом на одержання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно його матері [PERSON] , померлої [INFO] в вигляді 1\\2 частини належної їй земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 041890 - порушено. Також, з тексту рішення апеляційного суду Одеської області від 03.08.2016 року по справі №505/579/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності, позивачу [PERSON] , стало відомо, що його сестрі [PERSON] також було видане свідоцтво про право на спадщину й після смерті його батька - [PERSON] , померлого [INFO] , та 03.08.2016\~року є днем коли він дізнався, що його право, як спадкоємця першої черги за законом на одержання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно його батька [PERSON] , померлого [INFO] в вигляді 1\\2 частки права на земельну частку (пай), яке належало йому згідно сертифікату серії ОД № 031046 - порушено. 29.11.2016 року позивачем [PERSON] була одержана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шостої одеської державної нотаріальної контори Ільницької Т.П. за вих. № 4942/02-31 від 29.11.2016 року щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 1,95 га., що розташована за адресою: Одеська область, Подільський район ( колишній Котовський район), Нестоїтська сільська рада, що належала [PERSON] , померлій [INFO] та 20.01.2017 року лист державного нотаріуса Колимської державної нотаріальної контри Одеської області Налдіна М.М. за вих. № 35/02-14 від 20.01.2017 року щодо звернення до суду за захистом своїх справ. В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , виконавчого комітету Нестоїтської сільської ради Подільського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Шоста одеська державна нотаріальна контора, Колимська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, визнання заповітів нікчемними, визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, визнання права власності на спадкове майно. 03.03.2017 року ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області було відкрито провадження у цивільній справі. Тому, вважає, що уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] подано у строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивльного права або інтересу, який не перевищує трьох років. \~ \~ \~ \~Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.05.2009 року в с.Нестоїта Котовського району Одеської області, у віці 82 років помер батько позивача [PERSON] , актовий запис №34 \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилась спадшщина на належні йому права та майно, а саме: - право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба народів» села Нестоїта, Котовського району, Одеської області розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі, яке належало йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №031046, виданого Котовського райдержадміністрацією Одеської області 28 липня 1996 року, згідно рішення № 250/96 від 25 липня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 липня 1996 року за №48; - права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Дружба народів» села Нестоїта, Котовського району, Одеської області, яке належало спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-XIV-XIII № 001106, виданого Нестоїтською сільською радою 09 липня 2001 року; - грошових вкладів, що знаходяться в Ощадбанку № 2823/02 села Нестоїта та № 2823/058 міста Котовсь на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] з належними процентами та компенсаціями, належних спадкодавцеві на підставі ощадних книжок, виданих Ощадбанком. За життя [PERSON] 02.02.2001 року склав заповіти, яким належний йому пай (частку), яка знаходиться на землях КСП «Дружба народів» Котовського району Одеської області розміром 3,30 га який належить йому на підстаі сертифікату серія ОД №031046, виданого Котовською держадміністрацією від 25.07.1996 року та належний йому на праві особистої власності жилий будинок з відповідною частиною господарчих будівель та усе майно де б воно не було та з чого б воно не складалось взагалі що знаходиться заповідав [PERSON] . Заповіти посвідчені [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстровані в реєстрі за № 01 та за № 03. Державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської бласті Налдіною М.М. була 11 січня 2005 року заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] за № 9/2005 року. 22 квітня 2005 року державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області Налдіною М.М. на підставі заповіту, посвідченого Нестоїтською сільською радою Котовського району 02 лютого 2001 року за №01 - [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за 1195, на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] . \~ \~ \~ \~Згідно довідки №1372 від 28.11.2005 року, виданої виконавчим комітетом Нестоїтської сільської ради Котовського раону Одеської області [PERSON] , 1952 року народження здійснює догляд за пристарілою [PERSON] 1923 року народження, яка потребуває постійного стороннього догляду. \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.02.2009 року в с.Нестоїта Котовського району Одеської області у віці 85 років померла мати позивача [PERSON] , актовий запис №06. Після смерті матері [PERSON] , відкрилась спадщина на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.95 га., кадастровий номер земельної ділянки: 5122985100:01:003:0309, яка розташована за адресою: Одеська область, Котовський район, Нестоїтська сільська рада, була передана їй у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації від 21.11.2003 року №458/03, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №041890 виданий 26 жовтня 2004 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за№ 010452500075. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.2002 року, виданого повторно виконкомом Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . 26 березня 2009 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Пояцики М.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , як спадкоємець першої черги за законом Державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] за №153/2009 року. 27 грудня 2012 року державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. на підставі заповіту [PERSON] , посвідченого секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Баркар 02 лютого 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №02 [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за №1299, спадкова справа № 153/2009 року, а саме на земельну ділянку площею 1,95 гектарів, що розташована на території Нестоїтьскої сільської ради Котовського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки: 22985100:01:003:0309. Згідно довідки №1040 від 02.11.2015 року, виданої виконкомом Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області [PERSON] , [INFO] дійсно не був зареєстрований, але проживав з 2000 року в домоволодінні своїх батьків [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , яке розташоване в [ADDRESS] . Був зареєстрований в даному домоволодінні 25.02.2004 року та проживає і перебуває на реєстраційному обліку по даний час. Рішенням Котовського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 12.04.2013\~року (справа\~505/821/13-ц)\~заповіт [PERSON] , посвідчений секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Баркар Л.Г'. 02 лютого 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №02 на підставі якого державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. 27 грудня 2012 року було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за №1299 - визнаний дійсним. Також, під час судового розгляду вищезазначеної справи судом було встановлено, що станом на 02.02.2001 року посаду секретаря Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області займала [PERSON] , яка посвідчила заповіти, складені заповідачем [PERSON] , [PERSON] . Факт прийняття [PERSON] , як спадкоємцем першої черги за законом, спадщини після смерті батьків - [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , підтверджується рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 квітня 2015 року справа №505/579/15-ц та рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.08.2016 року (провадження 22-ц/785/538/16), довідками виконавчого комітету Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області від 02.11.2015 року вих.№1040 та від 28.11.2005 року вих.№ 1374 та довідкою виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих. № 726 від 07.06.2018 року. В листопаді 2016 року [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно матері [PERSON] , в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,95 та., кадастровий номер земельної ділянки: 5122985100:01:003:0309, яка розташована за адресою: Одеська область, Подільського району, Нестоїтської сільської ради, була передана їй у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації від 21 листопада 2003 року №1458/03, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 041890 виданий 26 жовтня 2004 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010452500075. Але, державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Ільницькою Г.П. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду, в зв`язку з тим, що у нього був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно, а також у зв`язку з тим, що рідна сестра [PERSON] та відповідачка [PERSON] одержала у державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Полякової М.В. 27 грудня 2012 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] за реєстровим №1299. В січні 2017 року [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області Налдіної М.М., для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно батька - [PERSON] , померлого [INFO] . Але, в зв`язку з тим, що у [PERSON] були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також у зв`язку з тим, що його рідна сестра та відповідачка [PERSON] одержала у державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області Налдіної М.М. 22 квітня 2005 року, свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та рекомендовано звернутися до суду. Позивач вважає, що заповіти, складені його батьком [PERSON] 02 лютого 2001 року, посвідчені секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Добровольською Є.Г., зареєстровані в реєстрі №01 та реєстр. №03; та заповіт, складений його матір"ю [PERSON] 02 лютого 2001 року, посвідчений секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Добровольською Є.Г., зареєстрований в реєстрі №02 та заповіт складений його матір"ю [PERSON] 02 лютого 2001 року, посвідчений секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Баркар Л.Г. також зареєстрований в реєстрі №02, є нікчемними, оскільки складені з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. Відповідно до архівної довідки №80/03-19 від 24.05.2021 року, у документах архівного фонду №11 «Нестоїтська сільська рада, Котовського району Одеської області» у книгах протоколів сесій, виконкомів та рішеннях, прийнятих ними за період 1998-2001 роки значиться рішення про обрання [PERSON] , депутата Нестоїтьского виборчого округу - секретарем сільської ради. Постановою державного нотаріуса Кодимської держнотконтори Налдіної М.М. №795/02-14 від 17.09.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба народів» села Нестоїта Котовського району Одеської області розміром 3.30 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, розташовану Одеська область Подільський район (колишній Котовський район) Нестоїтська сільська рада, що належала [PERSON] , померлому [INFO] , в зв`язку з тим, що у [PERSON] були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 Цивільного кодексу України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Зі змісту ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом обов|язкова частка). Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на ідщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до п.4\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК\~2003 року Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч.1 ст.541 ЦК України ( в редакції 1963 року), заповіт повинен бути складений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Відповідно до ст.1 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року зі змінами та ловненнями, у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст.7 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року зі змінами та доповненнями, нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних. Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відповідно до\~п. 82 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами країни», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 18 червня 1994 року, (втратила чинність 14.03.2004 року) нотаріус посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог ст.541, 543 Цивільного кодексу і особисто подані ними нотаріусу. Посвідчення заповітів через представника, а також заповіту від імені кількох осіб не допускається. Заповіт повинен бути укладений у письмовій формі та підписаний особисто заповідачем ( стаття 541 Цивільного кодексу. У заповіті зазначаються: дата і місце народження заповідача, місце і час укладання заповіту. Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт,\~складений особою,\~яка не\~мала на\~це право,\~а також\~заповіт,\~складений з\~порушенням вимог\~щодо його\~форми та\~посвідчення є\~нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3\~статті 203 ЦК України. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам\~ЦК України\~щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п..14 постанови «Про судову і тактику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв`язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ч.1 ст.1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Відповідно до п.5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до ст.ст.215\~та\~216 ЦК України, суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків, його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про становлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині, судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. У справі, яка переглядається, встановлено, що оспорюванні заповіти не містять місце і час їх укладання. Відповідно до архівної довідки №80/03-19 від 24.05.2021 року, у документах архівного фонду №11 «Нестоїтська сільська рада, Котовського району Одеської області» у книгах протоколів сесій, виконкомів та рішеннях, прийнятих ними за період 1998-2001 роки значиться рішення про обрання [PERSON] , депутата Нестоїтьского виборчого округу - секретарем сільської ради. Секретар сільської ради одночасно повинен здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету сільської ради. Відповідно до ст. 534 ЦК України, в редакції чинній на час посвідчення заповіту, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 541 ЦК України, в редакції чинній на час посвідчення заповіту, заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 37 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат»\~(у редакції на час виникнення спірних правовідносин) у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування посвідчують заповіти (крім секретних). Відповідно до ст. 7 Закону України Про нотаріат в редакції чинній на час посвідчення заповіту, визначено, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим; наказами Міністра юстиції України; нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. При вчиненні нотаріальних дій нотаріуси у встановленому порядку та в межах своєї компетенції вирішують питання, що випливають з норм міжнародного права, а також укладених Україною міждержавних угод. Відповідно до ст.1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні", в редакції чинній на час посвідчення заповіту, територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр; адміністративно-територіальна одиниця - це область, район, місто, район у місті, селище, село; представницький орган місцевого самоврядування - це виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" в редакції чинній на час посвідчення заповіту, місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. З урахуванням наведених норм представницький орган місцевого самоврядування наділяється правом представляти інтереси територіальної громади відповідної адміністративно- територіальної одиниці. Відповідно до ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" в редакції чинній на час посвідчення заповіту, сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. У силу п.п. 5 п. «б» ч. 1\~ст.\~38\~Закону України\~від 21\~травня 1997\~року №\~280/97-ВР\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» в редакції чинній на час посвідчення заповіту, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів цивільного стану. Таким чином, орган місцевого самоврядування уповноважений посвідчувати заповіти (крім секретних) осіб, які належать до територіальної громади, інтереси якої представляє цей орган місцевого самоврядування. Відповідно до ч.б, ч.8 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" в редакції чинній на час посвідчення заповіту, передбачено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження. До повноважень сільського голови, передбачених ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" в редакції чинній на час посвідчення заповіту, не було віднесено питання прийняття розпорядження щодо покладання обов`язків із вчинення нотаріальних дій на секретаря виконавчого комітету сільської ради, Таким чином, у даній справі встановлено, що відповідне рішення виконавчого комітету про покладення обов`язків щодо вчинення нотаріальних дій на посадову особу виконавчого комітету сільської ради відсутнє, а заповіти складені [PERSON] 02 лютого 2001 рорку, посвідчені секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Добровольською Є.Г. , зареєстрований в реєстрі за №01 та за №03 та складеного [PERSON] 02 лютого 2001 року, посвідченого секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області Добровольською Є.Г., зареєсстрованого в реєстрі за №02, яка не була уповноважена вчиняти нотаріальні дії відповідно до\~ст. 37 Закону України «Про нотаріат». З огляду на наведене, складений спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] заповіти від 02 лютого 2001 року є нікчемним правочином. Щодо строків позовної давності у цій справі та можливості їх застосування до спірних правовідносин, що виникли між сторонами. Відповідно достатті\~256, статті\~257, частини другої статті\~258ЦК\~України позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта\~статті 267 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц). Позивач звернувся до суду із цим позовом 01.03.2017 року. Як вбачається з тексту рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2015 року по справі № 505/2929/15-ц, позивачу [PERSON] , стало відомо про видачу його сестрі [PERSON] 27.12.2012 року державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою М.В. свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] земельну ділянку, та 03.11.2015\~року є днем коли він дізнався, що його право, як спадкоємця першої черги за законом на одержання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно його матері [PERSON] , померлої [INFO] в вигляді 1/2 частини належної їй земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 041890 - порушено. Також, з тексту рішення апеляційного суду Одеської області від 03.08.2016 року по справі №505/579/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності, позивачу [PERSON] , стало відомо, що його сестрі [PERSON] також було видане свідоцтво про право на спадщину й після смерті його батька - [PERSON] , померлого [INFO] , та 03.08.2016\~року є днем коли він дізнався, що його право, як спадкоємця першої черги за законом на одержання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно його батька [PERSON] , померлого [INFO] в вигляді 1/2 частки права на земельну частку (пай), яке належало йому згідно сертифікату серії ОД № 031046 - порушено. Тому суд вважає, що позивачем не пропущений строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, який не перевищує трьох років. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved