Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

07 липня 2022 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначає, що їй належить на праві приватної власності буд. [ADDRESS] , в якому з 15.07.2020р. і по даний час зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позову вказує, що реєстрація місця проживання в спірному будинку відповідачів, які не є членами її сім`ї та фактично в будинку не проживають з дати реєстрації, створює їй перешкоди у володінні та розпорядженні майном. При цьому, вказує, що відповідачі фактично проживають у Російській Федерації, зв`язку з ними немає, а тому вирішити питання про зняття їх з реєстрації в добровільному, позасудовому порядку не являється можливим. З огляду на зазначене, просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 08.07.2022р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, надано строк учасникам справи для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 28 липня 2022р. о 09 год. 00 хв. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте в позовній заяві та заяві від 12.07.2022р. зазначила, що просить розгляд справи провести за її відсутності за наявними у справі матеріалами; позовні вимоги підтримує та просить задоволити в повному обсязі; проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 2-4, 26). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялись про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавали, правом на надання відзиву на позов не скористались. При цьому, в суд повернулися поштові конверти у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 32-35). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідачів за адресою їх реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, листами Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 1082 та № 1083 від 15.07.2022р. (а.с. 29, 31), у зв`язку з чим в суд повернулися конверти із відміткою «адресат відсутній», суд вважає відповідачів такими, що повідомлені\~ про дату, час та місце судового засідання належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, при цьому через канцелярію суду подав заяву від 12.07.2022р. про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі (а.с. 27). Враховуючи неявку в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи і від яких не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 08.02.2011р. позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 8). Як вбачається із розділу ІІІ будинкової книги про прописку (реєстрацію), довідки №1504 від 29.06.2022р., виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади м.Новодністровськ Новодністровської міської ради, листів Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 1082 та № 1083 від 15.07.2022р. відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . з 15 липня 2020 року по даний час. В будинку також зареєстрований чоловік позивача третя особа [PERSON] (а.с. 9-11,29, 31). В підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] не проживають за місцем реєстрації близько двох років позивач [PERSON] надала акт обстеження сім`ї від 04.07.2022р., складений комісією у складі депутата Новодністровської міської ради Чернівецької області Орновицької О.М. та сусідів - мешканців будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). В позовній заяві вказано, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є членами сім`ї позивача, фактично проживають у Російській Федерації та зв`язку з ними немає. При цьому, позивач зазначає, що реєстрація їх місця проживання створює незручності та обмежує права власника на користування будинком. Доказів, які б спростовували твердження позивача [PERSON] , відповідачами [PERSON] та [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Об`єктом права власності може бути згідно ст.ст. 379, 380 ЦК України житловий будинок. Права власника житлового будинку, квартири визначені, зокрема, ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, якими передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Особи, які не є членами сім`ї власника квартири, відповідно до ст.158 ЖК України, користуються жилим приміщенням у будинку, що належить громадянинові на праві власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки або внаслідок припинення обставин, що були підставою для вселення в житлове приміщення. Таким чином, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не являються членами сім`ї позивача, фактично не проживають у будинку [ADDRESS] , без поважних причин близько двох років, жодних домовленостей, в тому числі договорів, між позивачем - власником будинку та відповідачами щодо збереження за ними права на проживання в будинку не має, зважаючи на позицію третьої особи, суд приходить до висновку, що позов про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підставний та підлягає задоволенню. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, то з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача [PERSON] в розмірі 1984, 80 грн. по 992, 40 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved