Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути на його користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» суму завданої майнової шкоди в розмірі 60 000,00 грн., з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5349 грн. 50 коп., а також стягнути солідарно з відповідачів витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 908 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 28.11.2019 року на 231 км автодороги Виступовичі-Тернопіль-Кам`янець Подільський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому автомобіля марки «ВАЗ-21150», реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобіля марки «Форд», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний йому транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 28.11.2019 року учасниками пригоди було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) та окремо 29.11.2019 року [PERSON] повідомлено ПрАТ «СК «Євроінс Україна», котрим була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Форд», реєстраційний номер [NUMBER] , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу № АО/2128634, із наданням усіх копій документів, що стосуються даної пригоди. Також позивачем було подане повідомлення № 27422 до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілої особи від 03.12.2019 року. 29.11.2019 року до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» була подана заява про страхове відшкодування. Відповідно до листа ПрАТ «СК «Євроінс Україна» від 09.01.2020 вих. №609/ДВЗ, оскільки в результаті ДТП було заподіяно шкоду життю та здоров`ю, тобто були травмовані люди, [PERSON] та [PERSON] не мали права складати Європротокол та в такому випадку мали б звернутись до органів НП України для оформлення ДТП, а відтак, страхова компанія не може визнати заявлену подію страховою та здійснити виплату страхового відшкодування за витрати на пошкоджений транспортний засіб. На підставі витребуваних з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» документів було здійснено звернення до органів Національної поліції з приводу вказаної ДТП. За результатами проведеної перевірки винесено довідку про результати розгляду звернення гр. [PERSON] (ЄО №32607 від 07.07.2020), відповідно до якої у зв`язку з відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення, слідчий відділ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області не вбачає підстав для внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так як згідно висновку судово- медичної експертизи №02-01/674 від 22.07.2020 року тілесні ушкодження відсутні. 18.08.2020 року [PERSON] повторно направлено заяву про здійснення страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Листом від 19.10.2020 року вих. № 2458/1/ДВЗ [PERSON] було повідомлено, що страховиком проведено повторну перевірку матеріалів справи щодо ДТП, яка мала місце 28.11.2019 року, з урахуванням доданих до заяви від 18.08.2020 року матеріалів та встановлено про відсутність підстав для перегляду раніше прийнятого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [PERSON] - «ВАЗ-21150», реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, було фізично знищено, тобто вартість ремонтно-відновлювальних робіт перевищує ринкову вартість аналогічного автомобіля. Середня ринкова вартість аналогічного автомобіля складає 78 000 гривень. Враховуючи що залишки автомобіля були реалізовані за 18 000 гривень, матеріальні збитки за автомобіль складають 60 000 гривень. Виходячи із засад розумності та справедливості, позивач вважає, що сума відшкодування моральної шкоди повинна складати 5 000 грн. З урахуванням вищевикладеного, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 26 березня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Черниченка Є.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Черниченка Є.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було відмовлено. 26 травня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Черниченка Є.М. про витребування доказів у справі. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Черниченка Є.М. було задоволено, витребувано в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» матеріали страхової справи щодо огляду та звіту по пошкодженням автомобіля «ВАЗ-21150», реєстраційний номер [NUMBER] , які були отримані в результаті ДТП, що мала місце 28.11.2019 року. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач 2 31 травня 2021 року отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач 1 08 червня 2021 року отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками. 01 липня 2021 року на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає їх безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав. Відповідач 1, звертає увагу суду, на те, що спірна ситуація між сторонами була врегульована на місці ДТП, що підтверджується копією Європротоколу, який додається до позовної заяви, тому про наявність спору між [PERSON] та ПрАТ «СК «Євроінс Україна» [PERSON]. дізнався лише з позовної заяви, яка надійшла останньому 08.06.2021 року. Більше того, сторонами було узгоджено, що [PERSON] понесе витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу позивача та відшкодовані йому інші витрати, пов`язані з технічними питаннями після ДТП, у зв`язку з чим [PERSON] була передана грошова сума в розмірі 5 000 грн., про що останнім складено розписку від 28.11.2019 року. Відповідач наголошує, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювана; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Лише наявність та доведеність всіх чотирьох елементів такої типової для правопорушення формули дає право на відшкодування моральної шкоди. Відповідач 1 вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів завдання ним моральної (немайнової) шкоди позивачу, зокрема, відсутні обґрунтування її суми в 5 000,00 грн. 16 травня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Черниченка Є.М. про приєднання доказів у справі. 16 травня 2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Черниченка Є.М. про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» матеріальну шкоду в розмірі 36 680 грн., відшкодування витрат на залучення експерта в розмірі 3 000 грн., пеню в розмірі 8 832,03 грн., 3 % річних що становить 1691,29 грн. та інфляційні втрати в розмірі 600,96 грн., а також стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Також [PERSON] просить стягнути судові витрати в сумі 4840 грн. 80 коп. (4000 витрати на правничу допомогу та 840 грн. 80 коп. судового збору), розподілити між відповідачами: з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - 4405 гри. 13 коп. (3640 гри. за правову (правничу) допомогу та 765 гри. 13 коп. судового збору), з [PERSON] 435 грн 67 коп. (360 грн. за правову (правничу) допомогу та 75 гри. 67 коп. судового збору). 27 червня 2022 року на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач 2 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає їх безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав. Відповідач 2 звертає увагу суду, на те, що страховиком правомірно було відмовлено [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, оскільки в результаті ДТП були травмовані люди і в даному випадку позивач, учасники події не мали права складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), та зобов`язані були звернутися до Національної поліції для оформлення наслідків ДТП, зважаючи на положення п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17.11.2011 р. № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України: на період з дня набрання чинності цим розпорядженням до 31 грудня 2012 року в розмірі 10 000 гривень потерпілому; з 1 січня 2013 року - 25000 гривень потерпілому, з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому. Отже, оскільки дорожньо-транспортна пригода була оформлена її учасниками (водієм транспортного засобу «ВАЗ 2115», реєстраційний номер [NUMBER] , та водієм транспортного засобу «Форд Ф-150», реєстраційний номер [NUMBER] ) європротоколом (без участі уповноважених на те працівників МВС України), ліміт відповідальності відповідача 2 за полісом страхування № АО/2128634 від 30.10.2019 р. обмежується 50 000 грн. 00 коп. Також ПрАТ «СК «Євроінс Україна» наголошує на тому, що при зверненні до суду позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вимог про стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 60 000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди внаслідок пошкодження (фізичного знищення) при ДТП від 28.11.2019 р. транспортного засобу «ВАЗ 2115», реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки в обґрунтування позовних вимог надано виключно роздруківки з сайту «АВТОРІА», однак жодного звіту (акту) чи висновку про оцінку вартості матеріального збитку, виконаного оцінювачем або експертом, позивачем до суду не надано, як того вимагає законодавство. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, відшкодування збитків, відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 116 ЦК України визначено, що майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона має право вимагати від заподіювача шкоди повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 ст. 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18, від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц , провадження №14-316цс18). Судом встановлено, що власником автомобіля марки «Форд Ф-150», реєстраційний номер [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] є [PERSON] 28.11.2019 року на 231 км автодороги Виступовичі-Тернопіль-Кам`янець Подільський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому автомобіля марки «ВАЗ-21150», реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобіля марки «Форд», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 28.11.2019 року учасниками пригоди було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Форд Ф-150», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу № АО/2128634. 29.11.2019 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомлено про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою. До повідомлення були додані пояснення обставин настання та схематичне зображення ДТП; копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, паспорта, посвідчення водія, ідентифікаційного номеру, європротокол, поліс страхування № ЕР-141233548 [PERSON] в ПрАТ «СК «Універсальна». 29.11.2019 року провідним фахівцем відділу аварійних комісарів ПрАТ «СК «Євроінс Україна» [PERSON]. складено акт огляду транспортного засобу №А12-191, який не підписаний потерпілою особою. Більше того ПрАТ «СК «Євроінс Україна» засвідчує факт, що станом на 23.02.2022 р. останнє не зверталося до суб`єкта оціночної діяльності із заявою про проведення експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ 2115», реєстраційний номер [NUMBER] . Також, позивачем було подане повідомлення №27422 до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю Потерпілої особи від 03.12.2019 року. До повідомлення були додані довідка медичного закладу «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги м. Черкаси», відповідно до виписки якої [PERSON] встановлено діагноз: деформація зв`язок шийного відділу хребта, гіпертонус м`язів шийного відділу хребта, довідкою приватної клініки «Докторпро», відповідно до виписки якої [PERSON] встановлено діагноз: посттравматичний міозит правої литки, а також квитанції за оплату послуг невропатолога в ТОВ «Докторпро» та ліків, придбаних у ТОВ «Ваша Аптека». 29.11.2019 року до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» [PERSON] була подана заява про страхове відшкодування. Листами від 09 січня 2020 року № 609/ДВЗ та № 610/ДВЗ позивачу було відмовлено у виплаті страхових відшкодувань за заявами про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою та про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю Потерпілої особи, оскільки в результаті ДТП було заподіяно шкоду життю та здоров`ю, тобто були травмовані люди, [PERSON] та [PERSON] не мали права складати Європротокол та в такому випадку мали б звернутись до органів НП України для оформлення ДТП. У зв`язку з вищевикладеним, позивач 26.02.2020 року звернувся до начальника Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. За результатами проведеної перевірки винесено довідку про результати розгляду звернення гр. [PERSON] (ЄО №2484 від 04.03.2020), відповідно до якої у зв`язку з відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення, слідчий відділ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області не вбачає підстав для внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так як згідно висновку судово- медичної експертизи №02-01/674 від 22.07.2020 року на час судово-медичного огляду [PERSON] зовнішніх ознак тілесних ушкоджень не виявлено. Вказані в наданих на експертизу документах діагнози (довідка медичного закладу «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги м. Черкаси» та довідка з приватної клініки «Докторпро») при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймаються. Враховуючи вищевикладене, 18.08.2020 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повторно з заявою про здійснення страхового відшкодування за витрати на пошкоджений транспортний засіб «ВАЗ-21150» д.н.з. [NUMBER] . Листом від 21 жовтня 2020 року № 702-ЮР позивача було повідомлено про відсутність підстав для перегляду раніше прийнятого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено порушення відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» прав позивача шляхом відмови у виплаті страхового відшкодування. При цьому суд відмічає, що сторонами не було надано суду копії договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 30.10.2019 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та [PERSON] , що, в свою чергу, позбавляє суд можливості встановити підстави, передбачені вищевказаним договором для відмови у виплаті страхового відшкодування. Разом з тим, підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), передбачені ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у спірних правовідносинах відсутні. Відповідно до п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Згідно пп. 3 п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо водії транспортних засобів скористалися правом, передбаченим пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, страховик відшкодовує виключно шкоду, визначену статтями 29 та 30 цього Закону. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. З аналізу вищевказаних норм, суд дійшов висновку про правомірність відмови страховиком у виплаті страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілої особи, разом з тим, відмовою страховика у виплаті страхового відшкодування за витрати на пошкоджений транспортний засіб [PERSON] ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було порушено права позивача. Більше того, суд звертає увагу, що вимоги ст. 33 та 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем були дотримані та належним чином виконані. Суд не бере до уваги аргументи відповідача 2, викладені у відзиві стосовно суми страхового відшкодування, зокрема те, що відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17.11.2011 р. № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України: на період з дня набрання чинності цим розпорядженням до 31 грудня 2012 року в розмірі 10 000 гривень потерпілому; з 1 січня 2013 року - 25000 гривень потерпілому, з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому, оскільки згідно уточнених позовних вимог [PERSON] просить стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» витрати за пошкодження автомобіля в розмірі 36 680 грн., що не перевищує суму, встановлену законодавством. Щодо тверджень ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про необґрунтованість вимог позивача про відшкодування матеріальних збитків, слід зазначити наступне. Враховуючи, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не зверталась до суб`єкта оціночної діяльності із заявою шодо визначення розміру збитку, спричиненого власнику автомобіля «ВАЗ-21150», реєстраційний номер [NUMBER] , та не складалась ремонтна калькуляція, на підставі п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою визначення об`єктивного матеріального збитку, позивач звернувся до оцінювача [PERSON] та було зроблено звіт про оцінку автомобіля ВАЗ-21150, реєстраційний номер [NUMBER] , № [NUMBER] від 07.04.2022 року, відповідно до висновків якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ-21150», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] внаслідок ДТП прирівнюється його ринковій вартості на момент ДТП і складає 54 680,00 грн. У зв`язку з тим, що залишки автомобіля «ВАЗ-21150», реєстраційний номер [NUMBER] були реалізовані за 18 000 грн., фактична сума матеріального збитку склала 36 680 грн. (54 680 - 18 006 = 36 680). Суд приймає поданий позивачем звіт про оцінку автомобіля ВАЗ-21150 д.н.з. [NUMBER] № [NUMBER] як належний та допустимий доказ відповідно до ст. 77-78 ЦПК України та вважає його поданим без порушення строків, оскільки поважність неможливості подання вищевказаного доказу в строки, передбачені ст. 83 ЦПК України, була належним чином обґрунтована в клопотанні адвоката Черниченка Є.М. про приєднання доказів. Більше того, як вбачається з свідоцтва Фонду державного майна України про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №6987 від 13.11.2008, таке видане [PERSON] та свідчить про те, що його зареєстровано в Державному реєстрі оцінювачів як оцінювача, який має право здійснювати оцінку майна та майнових прав. Як вбачається з кваліфікаційного свідоцтва оцінювача Фонду державного майна України МФ №6222 від 04.10.20008, [PERSON] успішно склав кваліфікаційний іспит та у нього достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки за напрямом оцінки майна: «Оцінка об`єктів в матеріальній формі» та спеціалізацією в межах напрямку «Оцінка дорожніх транспортних засобів». 27.01.2021 [PERSON] отримав посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача за напрямом оцінки майна: «Оцінка об`єктів в матеріальній формі» та спеціалізацією в межах напрямку «Оцінка дорожніх транспортних засобів». У зв`язку з вищевикладеним, звіт про оцінку автомобіля ВАЗ-21150 д.н.з. [NUMBER] № [NUMBER] , складений оцінювачем [PERSON] , суд покладає в основу рішення. Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). На підставі вищезазначеного, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» витрат на залучення оцінювача, що складають 3 000 грн., понесення [PERSON] даних витрат підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 17 від 04.04.2022 року. Згідно з п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу позивача про стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» пені, що складає 8 832,03 грн. При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості з усіма його складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено правильно та в повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує про порушення відповідачем 2 обов`язків. Останній відповідачем 2 в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростований. Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК регулюються зобов`язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду. Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами в даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі договору, укладеного між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та власником автомобіля «Форд Ф150», д.н.з. [NUMBER] . У даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 6-927цс16. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума 3 % річних за період з 21 жовтня 2020 року по 05 травня 2022 року становить 1691,29 гривень, та інфляційних збитків за період з 21 жовтня 2020 року по 05 травня 2022 року - 600,96 гривень. Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Закону. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] суму в розмірі 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, зазначивши, що за весь час останній жодного разу не зателефонував та не запитав з приводу необхідності допомоги у вирішенні спорів з страховою компанією та не поцікавився як йдуть справи з виплатою компенсації завданого ним матеріального збитку. Внаслідок пошкодження автомобіля, позивач переніс стресову ситуацію, був змушений витрачати свій час на клопоти по збору доказів для підтвердження позову, звернення в судові інстанції, зазнав незручностей у зв`язку з неможливістю користуватися пошкодженим внаслідок ДТП автомобілем. Крім того, позивач поніс душевні страждання від самого факту ушкодження майна та від небажання винної особи відшкодувати шкоду в добровільному порядку. Проте, такі доводи позивача суд не бере до уваги. Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. З аналізу вказаних норм вбачається, що страхове відшкодування моральної шкоди є похідним від виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю, і розмір страхового відшкодування моральної шкоди визначається виключно від розміру виплаченого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю. Для відшкодування шкоди у зв`язку зі стійкою втратою працездатності внаслідок ДТП необхідна довідка МСЕК щодо встановлення інвалідності та індивідуальна програма реабілітації інваліда, однак таких документів також позивачами надано не було. За таких підстав, в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, враховуючи положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Що стосується вимоги про стягнення з відповідачів судових витрат, то суд виходить із диспозиції ст. 141 ЦПК України, у відповідності до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Тому, з Відповідача 2 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 765,13 грн. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно частин 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 16.06.2020 року між адвокатом Черниченко Є.М. та позивачем укладено договір № 003/20-р про надання правової допомоги. Відповідно до п. 3.1. вказаного договору сторони визначили, що за виконану роботу клієнт сплачує адвокату гонорар з розрахунку не менше 800 грн. за годину роботи адвоката та погоджується у Додатковій угоді (додатку №1) до даного Договору. У розпорядження суду наданий акт приймання-передачі наданих послуг та документ про їх оплату в розмірі 4 000,00 грн. Тому, на користь позивача з відповідача 2 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає стягненню й витрати на правничу допомогу в розмірі 3 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial