Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, зміненим під час судового розгляду, до Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України про зміну дати і формулювання підстави звільнення, стягнення компенсації за невикористану відпустку, невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, де просила суд змінити формулювання дати та підстави її звільнення з посади голови Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України: дати звільнення: з 18.10.2019 на 02.12.2019; підстави звільнення: з п.2 ч.1 ст.36 КЗпП на ч.1 ст.36 КЗпП України та стягнути з відповідача Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України невиплачену їй заробітну плату за частину листопада та грудень 2019 року в сумі 1892,29 грн., компенсацію тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання за період з 15 по 19 листопада 2019 року в сумі 1892,29 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 62465,70 грн., компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2019 рік в сумі 7679 грн. та понесені нею судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що рішенням сьомої звітно-виборної профспілкової конференції працівників Агропромислового комплексу України від 17.10.2014 вона була обрана головою Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України. 13.11.2019 рішенням восьмої звітно-виборної профспілкової конференції працівників Агропромислового комплексу України була обрана головою Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України на новий термін, про що зроблено запис в її трудовій книжці за №27 від 13.11.2019, де вона і продовжувала працювати до 02.12.2019. Однак, під тиском працівників обласної профспілки працівників агропромислового комплексу, які проводили перевірку з ініціативи голови первинної профспілкової організації Устимівської дослідної станції рослинництва Карайбіди щодо законності її обрання на керівну посаду в районній профспілці, і враховуючи, що вона людина похилого віку і погано себе почувала, вона змушена була внести в її трудову книжку запис за №27а від 18.10.2019 про її звільнення в зв`язку з закінченням терміну її обрання на виборну посаду у відповідності до п.2 ч.1 ст.36 КзпП України. Але після 18.10.2019 вона фактично працювала на посаді голови Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України, як до проведення звітно-виборної конференції, так і після неї до 02.12.2019, перебувала на роботі та виконувала свої посадові обов`язки. Так, 11.11.2019 вона отримала в Глобинському відділенні АТ «Райфайзенбанк «Аваль» готівкою кошти в сумі 8900 грн. для преміювання активу профспілки, які 11.11.2019 та 12.11.2019 в приміщенні Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України видала особисто профспілковим активістам району, як премії, оформила видатковими ордерами, де є підписи премійованих осіб та її особисті, як керівника та касира, які зберігаються в бухгалтерії організації. 11.11.2019 згідно постанови Президії Полтавської обласної організації профспілки №11-20, де вона вказана як голова Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України, її було премійовано в розмірі середньомісячного заробітку, яка їй була виплачена, а також вона отримала аванс. 11.11.2019 вона, як керівник, перераховувала грошові кошти на придбання 200 л пального для потреб очолюваної нею організації, підписувала, як керівник, платіжне доручення в банк, 13.11.2019 брала участь в звітно-виборній конференції та перебувала на роботі. Також в жовтні-листопаді 2019 року вона, виконуючи посадові обов`язки відвідувала районні підприємства АПК, де проводила робочі зустрічі з головами первинних організації, керівниками підприємств, делегатами, обраними на звітно-виборчу конференцію. 13 листопада 2019 після звітно-виборчої конференції вона перебувала у відрядженні в Полтавській обласній організації профспілки працівників АПК, де брала участь в нараді. З 15 по 27 листопада 2019 року лікувалась в умовах стаціонару в Глобинській центральній районній лікарні, вийшла на роботу 28 листопада 2019 року і останній день працювала 02 грудня 2019 року, та була вимушена під тиском працівників обласної профспілки зробити запис в своїй трудовій книжці про своє звільнення з 18 жовтня 2019 року. Крім цього вказує, що останній раз вона перебувала у відпустці за 2018 рік, в 2019 не була у відпустці і станом на день звільнення 02.12.2019 грошова компенсація за невикористану відпустку їй не була виплачена і також не було проведено остаточний розрахунок за фактично відпрацьований час в листопаді та грудні і не оплачений лікарняний, тому вважає, що з відповідача підлягає стягненню невиплачений заробіток за фактично відпрацьований час до 02 грудня 2019 року, лікарняні, грошова компенсація за невикористану відпустку за 2019 рік та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільнені. В правовому обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на положення Статуту Глобинської районної організації профспілки працівників АПК України від 30.03.2017, КЗпП України, а саме: п.2 ч.1 ст.36, ч.3 ст.235, 47, 116,117, ст.24 Закону України «Про відпустки». В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за угодою адвокат Гольдінов Ю.Л. позов підтримали з підстав та обставин викладених в заяві та просили задовольнити. Представник відповідача Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України за угодою адвокат Молодчин В.П. позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити та пояснив, що позивачка [PERSON] за рішенням сьомої звітно-виборної профспілкової конференції працівників Агропромислового комплексу України від 17.10.2014 була обрана головою Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України строком на 5 років, повноваження її закінчились 18.10.2019. Згідно положень Статуту професійної спілки працівників Агропромислового комплексу України повноваження голови районної профспілки можуть бути продовжені за рішенням обласної профспілки, а такого рішення не було, тому вона вірно була звільнена 18 жовтня 2019 року в зв`язку з закінченням терміну її обрання на виборну посаду у відповідності до п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, про що вона власноручно зробила запис в своїй трудові книжці. Рішення восьмої Глобинської районної звітно-виборної профспілкової конференції працівників агропромислового комплексу України про обрання головою Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України [PERSON] незаконне, протокол сфабрикований, його оригінал позивачка не надала. Заслухавши пояснення позивача та її уповноваженого представника та уповноваженого представника відповідача, покази свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. В судовому заданні встановлено, що діяльність профспілки працівників Агропромислового комплексу України регламентована Статутом в редакції від 30.03.2017. У відповідності до пункту 3.2. Статуту, Глобинська районна організація профспілки працівників агропромислового комплексу України є місцевою організацією профспілки. Вибори керівних органів профспілки (голови, голови ревізійної комісії) проводяться на конференціях територіальних організацій. Згідно пункту 3.8. Статуту, вибори в профспілці починаються в первинних організаціях. Термін повноважень виборних органів профспілки, його первинних та територіальних організацій 5 років. Установлено, що позивач [PERSON] згідно рішення сьомої звітно-виборної профспілкової конференції працівників Агропромислового комплексу України від 17.10.2014 обрана головою Глобинської районної організації профспілки працівників АПК України. Як вказано в пункті 3.8. Статуту професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, термін повноважень виборних органів профспілки, його первинних та територіальних організацій 5 років. Термін повноважень голів і їх заступників встановлюється на період повноважень відповідного органу. Згідно п.3.9. у виняткових випадках, з поважних причин (банкрутство, санація, зупинка виробництва, тощо) керівні органи вищих за статусом організації профспілки мають право продовжити повноваження виборного органу нижчої за статусом організації до усунення причин, які унеможливлюють проведення звітів і виборів, але не більш ніж на один рік. Таким чином повноваження голови Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України [PERSON] закінчилися 18 жовтня 2019 року. Як слідує із показань в судовому засіданні [PERSON] , після закінчення її повноважень голови виникли труднощі в проведенні звітно-виборної конференції з вини первинних профспілкових організацій, які не визначали своїх делегатів, організацією якою вона займалася, як голова, і з обласною профспілкою було погоджено продовження її повноважень до звітно-виборної конференції та визначено дату її проведення 13.11.2019. Рішенням восьмої Глобинської районної звітно-виборної профспілкової конференції працівників агропромислового комплексу України головою Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України обрана [PERSON] , що підтверджується протоколом №8 від 13.11.2019. Відповідно до вказаного рішення в трудовій книжці [PERSON] було зроблено запис №27 від 13.11.2019. Оскільки положеннями Статуту не визначено повноважень голови в час коли закінчились повноваження, то суд приходить до думки, що позивач на законних підставах продовжувала виконувати повноваження голови з 18.10.2019 по 13.11.2019, коли відбулася звітно-виборна профспілкова конференція де вона була обрана головою згідно наданого вказаного протоколу, який не скасовано та не визнано недійсним і продовжувала їх виконувати до, як вона вказала, 02.12.2019, і іншого в судовому засіданні не встановлено, і на це вказують такі встановлені в судовому засіданні обставини підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами. Так, 11.11.2019 [PERSON] отримала в Глобинському відділенні АТ «Райфайзенбанк «Аваль» готівкою кошти в сумі 8900 грн. для преміювання активу профспілки, які 11.11.2019 та 12.11.2019 в приміщенні Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України видала особисто профспілковим активістам району, як премії, оформила видатковими ордерами, де є підписи премійованих осіб та її особисті, як керівника та касира, які зберігаються в бухгалтерії організації. 11.11.2019 згідно постанови Президії Полтавської обласної організації профспілки №11-20, де вона вказана як голова Глобинської районної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України, її було премійовано в розмірі середньомісячного заробітку, яка їй була виплачена, а також вона отримала аванс. 11.11.2019 вона, як керівник, перераховувала грошові кошти на придбання 200 л пального для потреб очолюваної нею організації, підписувала, як керівник, платіжне доручення в банк, 13.11.2019 брала участь в звітно-виборній конференції та перебувала на роботі. Також в жовтні-листопаді 2019 року вона виконуючи посадові обов`язки відвідувала районні підприємства АПК, де проводила робочі зустрічі з головами первинних організації, керівниками підприємств, делегатами, обраними на звітно-виборчу конференцію. 13 листопада 2019 після звітно-виборчої конференції вона перебувала у відрядженні в Полтавській обласній організації профспілки працівників АПК, де брала участь в нараді. Отже, позов в частині про зміну формулювання дати та підстави звільнення позивачки законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і тому суд його задовольняє. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення невиплаченої їй заробітної плати, у т.ч. оплати тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання за період з 15 по 27 листопада 2019 року (за перші п`ять днів), середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, компенсацію за невикористану відпустку, то в задоволенні цієї частини позову суд відмовляє, і до такої думки суд прийшов враховуючи таке. Так, позивачка в заяві про збільшення позовних вимог обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення невиплаченої їй заробітної плати за частину листопада та грудня 2019 року в сумі 4921,54 грн., компенсації тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання за період з 15 по 19 листопада 2019 року в сумі 1892,29 грн., середнього заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 62465,70 грн., компенсації за невикористану щорічну відпустку за 2019 рік в сумі 7679 грн. посилається на довідки надані відповідачем, до яких суд відноситься критично та не приймає, оскільки вони виготовлені в непередбачений законом спосіб. Отже, всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, позивачка не довела суду обґрунтованість та законність цих позовних вимог.

Outcome: partial