Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

У грудні 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернувся до Кропивницького районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просив стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0959307921 від 29 серпня 2019 року в сумі 70 452 грн. 24 коп., 2 270 грн. судового збору, а також понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн. В обґрунтування поданого позову зазначено, що відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання по договору, внаслідок чого у неї перед кредитором утворилася заборгованість, про стягнення якої разом з нарахованими згідно умов договору відсотками позивач порушує питання в даній справі. Крім того, позивач зазначає, що право вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло від ТОВ «Інфінанс» на підставі договору факторингу № 14-07/21 від 14 липня 2021 року. Ухвалою судді Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2021 року цивільну справу передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2022 року прийнято з Кіровоградського районного суду Кіровоградської області до розгляду матеріали справи, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 11 лютого 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно якого вказано, що в матеріалах справи відсутні докази надання кредиту відповідачу у сумі 7750 грн. за кредитним договором № 0959307921 від 29 серпня 2019 року. Заява/анкета, яка приєднана до матеріалів справи. Не містить відомостей про досягнення між сторонами істотних умов договору кредиту, оскільки в ній не зазначено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, не визначено сукупну вартість кредиту, строк дії кредитного договору, порядок та умови нарахування штрафних санкцій, вартості супутніх послуг, умови відповідальності за порушення договору. Розмір процентної ставки, яка встановлена відповідно до умов кредитного договору, за користування кредитними коштами, не вказується самим позивачем в поданій позовній заяві. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 11 листопада 2021 року не є належним доказом факту існування та розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, такий розрахунок сформований без підтвердження будь-якими первинними документами. Зазначено, що позивачем надано розбіжності у позовній заяві щодо суми тіла кредиту, адже у позовній заяві зазначено, що кредитодавцем було перераховано відповідачу 7 750 грн., але згідно поданого розрахунку тіло кредиту складає 5 319 грн. 33 коп. У договорі надання позики взагалі не вказано розмір погодженої суми кредиту, у п. 1.5 договору зазначено ліміт у 20 000 грн., але конкретної суми вказано не було. Сума вказана тільки у анкеті-заяві і складає 7750 грн. Позивачем не надано доказів того, що на момент переходу до нього права вимоги за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги від 14 липня 2021 року існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі та на умовах, зазначених в позовній заяві, в тому числі щодо початкових сум тіла кредиту, процентів, пені. Не надано суду доказів на підтвердження факту переходу прав вимоги за кредитним договором, а саме в тому обсязі та на умовах, зазначених в позовній заяві, в тому числі щодо початкових сум тіла кредиту, процентів, пені. Не підтверджено первісними касово-бухгалтерськими документами щодо виплати відповідачу 7750 грн. Доданий документ до позовної заяви сервісу онлайн-платежів «І PAY» № 1-1308 від 05 вересня 2019 року не є платіжним дорученням, чеком чи квитанцією, адже у ньому не зазначено номер кредитного договору, не зазначено ПІБ отримувача коштів, номер рахунку отримувача коштів, вказаний лише неповний номер картки одержувача, у якому відображено десять цифр замість 16, що не може ідентифікувати одержувача коштів і номер кредитного договору, за яким ці кошти було перераховано. Крім того, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та тарифи, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату комісії та відсотків а користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до кредитного договору, а тому надані позивачем докази, з огляду на їх мінливий характер, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві клієнта, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить номер договору, дати договору, строку повернення кредиту та відсутність у матеріалах пам`ятки клієнта. Анкета-заява разом з «Тарифами банку» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Підписання анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг не може бути договором приєднання. Позивачем не надано до суду ліцензії, що давала би право позивачу надавати послуги з факторингу, а наданий реєстр боржників не посвідчено належним чином. Зазначено, що відомостей про те, що відповідач був обізнаний про зміну кредитора у зобов`язанні, матеріали справи не містять. В жодному з договорів про відступлення права вимоги не зазначено суми відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, не надано реєстрів боржника з усіма заповненими даними про боржника, відсутні окремі розрахунки сум заборгованості. Відповідач вважає, що є достатні підстави вважати, що заборгованості за кредитним договором не існує, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позову. Також, просила справу розглядати за її відсутності. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору (надання позики в тому числі на умовах фінансового кредиту) № 0959307921 від 29 серпня 2019 року ТОВ «Інфінанс», як кредитор, та [PERSON] , як позичальник, уклали кредитний договір, у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами, за яким кредитодавець надав позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього договору, а також згідно правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM». Заявкою-анкетою на отримання кредиту від 05 вересня 2019 року відповідач просила надати їй кредитні кошти в сумі 7 750 грн. на її банківську картку [NUMBER] . Договір укладено в електронній формі на умовах пропозицій (оферти) на укладання електронного договору позики №0959307921 від 29 серпня 2019 року, що акцептована відповідачем. Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір № 0959307921 від 29 серпня 2019 року, ідентифікований ТОВ «Інфінанс». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі ідентифікатора 1l6j7d від 05 вересня 2019 року, номер телефону [NUMBER] ). Згідно п.1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на строк 36 місяців з дати підписання договору. Згідно п.1.10.2 максимальна річна процентна ставка становить 638,75 %. 14 липня 2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором позики № 0959307921 від 29 серпня 2019 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Позивач у справі зазначає про те, що відповідач не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, а тому має заборгованість в розмірі 70 452 грн. 24 коп., з яких: 5 319 грн. 33 коп. по тілу кредиту; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 53 712 грн. 93 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту - 11 419 грн. 98 коп. Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У свою чергу ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищенаведене правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач, як правонаступник (за договором факторингу) кредитора за кредитним договором щодо позичальника [PERSON] , має право на отримання від останньої кредитної заборгованості, що складається з фактично отриманих у кредит коштів, нарахованих на них згідно умов кредитного договору попереднім кредитором ТОВ «Інфінанс» відсотків, а також відсотків після набуття позивачем у справі права вимоги за кредитним договором. Суд приймає до уваги, що ТОВ «Вердикт Капітал» (позивач) зареєстроване, як фінансова установа 04 лютого 2010 року, до видів фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства належить факторинг. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Відтак, позивач ТОВ «Вердикт Капітал», як фінансова установа, мало право на нарахування за кредитним договором, укладеним з позивачем, відсоткових платежів, які встановлені таким договором. Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості з обігом коштів позичальника з якого слідує, що вона погашала кредитну заборгованість. Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270 грн. судового збору, а також 9000 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved