Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

03 листопада 2021 року під час подорожі з 23 жовтня по 24 листопада 2021 року до держави Ізраїль з позивачем стався страховий випадок (закритий перелом п`ясткових кісток). 09 листопада 2021 року позивач сплатив 11780 доларів США за медичні послуги: розрахунковий час операції, консультація хірурга та комплект для фіксації кістки. 23 листопада 2021 року позивач сплатив ще 1550 доларів США за додатковий операційний час, проведений 09 листопада 2021 року та консультацію хірурга. [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 347912 гривень. На підставі заяви про настання випадку від 25 листопада 2021 року № 86182/05/2021/98 страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 306546,86 гривень. 21 грудня 2021 року позивач звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з претензійною вимогою щодо виплати несплаченого страхового відшкодування у розмірі 41365,14 гривень на підставі фіскального чеку від 23 листопада 2021 року. Листом від 28 січня 2022 року № 00244/0122 страховик повідомив позивачу, що у виплаті страхового відшкодування у розмірі 41365,14 грн відмовлено, оскільки ці витрати мали місце 23 листопада 2021 року після закінчення строку дії Договору страхування. Не погодившись із таким рішенням страховика, [PERSON] звернувся до суду про стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС» страхового відшкодування у розмірі 41365,14 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 гривень. Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Від представника відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» Ніколаєва В. надійшов відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог як безпідставних та необґрунтованих. Позивач правом на відгук не скористався. Дослідивши надані докази, та інші матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав. Так, страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування) (стаття 980 Цивільного кодексу України). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та [PERSON] 7 жовтня 2021 року укладено договір № FО-01174242 про Добровільне комплексне страхування під час подорожі за кордоном строком з 08 жовтня по 26 листопада 2021 року з лімітом 30 днів перебування за кордоном (далі - Договір страхування). Відповідно до підпункту 1.6.1.8. пункту 1.6.1. Загальних умов страхування, затверджених та введених в дію з 01 липня 2021 року наказом Голови Правління від 30 червня 2021 року № 123/ГО/заг (далі - Умови страхування), підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування, зокрема, є випадки, що виникли поза строком та/або місцем дії договору. Страховик, як це вбачається з відзиву, зазначив, що згідно з пунктом 1.3.2. Умов страхування, зобов`язання страховика починаються з моменту перетину застрахованою особою кордону країни постійного проживання (України) при виїзді за кордон та закінчуються в момент проходження застрахованою особою прикордонного контролю при в`їзді на територію країни постійного місця проживання (України), тобто з 23 жовтня по 21 листопада 2021 року. Натомість витрати у розмірі 41365,14 грн мали місце 23 листопада 2021 року після закінченням дії Договору страхування, а тому у страховика відсутні підстави для виплати страхового відшкодування у розмірі 41365,14 гривень. Однак, як встановлено судом, зобов`язання страховика виникли у день настання страхового випадку 03 листопада 2021 року, тобто в межах дії Договору страхування, що не заперечується самим відповідачем (страховий акт від 10 грудня 2021 року № 13393/05/721), а тому такі доводи страховика не відповідають обставинам справи, суперечать наведеним нормам закону та умовам Договору страхування. Згідно з приписами частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, за таких обставин справи та ураховуючи наведені норми законодавства, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, відмовивши у виплаті позивачу страхового відшкодування у розмірі 41365,14 гривень. Що стосується вимог позову про відшкодування моральної шкоди, то суд знаходить, що така шкода дійсно заподіяна позивачу, з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно з пунктами 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Суд вважає, що позивачу дійсно заподіяно моральну (немайнову) шкоду, у зв`язку із невиконанням умов Договору страхування та неповерненням у повному обсязі коштів, витрачених на медичні послуги, що призвело до моральних страждань через занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривалої невизначеності. Оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що позовна вимога підлягає задоволенню, а саме: стягнення з відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь позивача 5000 грн моральної шкоди, що заподіяна внаслідок дій відповідача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: approved