Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить: прийняти рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки із всіх видів доходу щомісячно на кожну дитину починаючи з дня подання заяви та до досягнення ними повноліття. Заяву обгрунтовує тим, що діти, знаходиться на повному її утриманні, оскільки відповідач належним чином не допомагає у вихованні, утриманні та матеріальному забезпеченні дитини, всіляко ухиляється від своїх прямих обов`язків, а тому вважає, як батько, належним чином не дбає про дітей та не надає коштів на її утримання. Стверджує, що відповідач працює шеф-поваром в ресторані Галицька Корона с. Давидів Львівського району Львівської області, де отримує хороший заробіток. На даний час перебуває в Збройних Силах України, зберігаючи за собою офіційне місце праці. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дати судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення повісток, які знаходяться в матеріалах справи, але у судове засідання так і не з`явився. Однак, 25.07.2022р.надійшла заява, що [PERSON] не прибуде в судове засідання, оскільки перебуває на службі (а.с.11,12) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 25.03.2016року розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.09.2007 року Великоглібовецькою сільською радою Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №7. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.04.2008 р. батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.2011р. батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із довідки виданої виконавчим комітетом Бібрської міської ради від 07.04.20212 р., №476, в склад сім`ї [PERSON] , входить: син - [PERSON] , 2011року народження та донька - [PERSON] , 2008 р.н. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно витягу з наказу №8 командира військової частини [NUMBER] (по строковій частині), [PERSON] працює на посаді старшого кухаря господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини [NUMBER], ВОС-788827 А з посадовим окладом за 4 тарифним розрядом у розмірі 2730 гривень на місяць, шпк "старший солдат" Виплачується щомісячна премію за особистий внесок у загальну результати служби у розмірі 247% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження у розмірі 65% з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років (а.с.12). Судом встановлено, що відповідач не надає дітям належного матеріального утримання. Тому, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує обов`язки з утримання дітей. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними, оскільки малолітні діти проживають разом з позивачем, відповідач не надає їм належного матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обов`язку по утриманню. Враховуючи стан здоров`я дітей, вік та потреби на їх утримання, матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров`я, відсутність на його утриманні інших утриманців, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів. В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved