Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Представник відповідача 1 ТОВ «Максіс Лімітед» - адвоката Ярошенко Дмитро Валерійович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі № 761/2717/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «Максіс Лімітед», ПАТ «Артем - Банк», треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «МРІЯ», ТОВ «Під ключ», приватний нотаріус Журавльова Л.М., Міністерство юстиції України, ТОВ «Фінансова компанія «Нерухомість Інвест» про визнання недійсним права та зобов`язання вчинити дії, а саме відповідач 1 просив стягнути з позивача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 6 500, 00 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Учасники справи в судове засідання не з`явились, судом вживались заходи щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, однак з урахуванням положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2022 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва, винесеним за результатами розгляду справи № 761/2717/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «Максіс Лімітед», ПАТ «Артем - Банк», треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «МРІЯ», ТОВ «Під ключ», приватний нотаріус Журавльова Л.М., Міністерство юстиції України, ТОВ «Фінансова компанія «Нерухомість Інвест» про визнання недійсним права та зобов`язання вчинити дії, у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Згідно положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно положень ч. 1-3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2022 представником відповідача 1 ТОВ «Максіс Лімітед» подано заяву про компенсацію судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, які відповідач 1 поніс у зв`язку з розглядом справи та які визначені відповідачем 1 у сумі 6500, 00 грн. На підтвердження понесених судових витрат представником відповідача 1 надано: Договір про надання правничої допомоги № 02/11 від 02.11.2021, укладеного з АО «ЕФ ТІ ЛІГАЛ», Замовлення № 3 на надання правничої допомоги на підставі договору № 02/11 від 02.1.2021, Акт 1-3/2022 про надання правничої допомоги на підставі Договору № 02/11 від 02.11.2021, в якому зазначені види наданої правничої допомоги та вартість наданих адвокатських послуг, а також копія Платіжного доручення № 370 від 17.02.2022 на суму 6500, 00 грн. Отже розмір понесених відповідачем 1 витрат на правову допомогу складає 6 500, 00 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір понесених стороною відповідача витрат на оплату послуг адвоката є співвмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом зазначених робіт та значенням справи для відповідача. За таких обставин, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 1 витрати на правову допомогу у розмірі 16 000, 00 грн.

Outcome: approved