Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , 26 квітня 2012 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №46, після розірвання шлюбу прохає залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 26 квітня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №46. Шлюб у сторін перший. Спільних дітей у шлюбі у них не має. У травні 2012 році вони фактично розірвали свої сімейні стосунки та з того часу проживали окремо. Спільного господарства з того часу не ведуть. Причиною розлучення стала інша жінка в його житті, з чим позивач не змогла змиритися. Фактично сімейні відносини сторони не підтримують, сім`я розпалася. Збереження сім`ї не можливе та суперечить її інтересам. Відновлювати сімейні стосунки позивач не бажає. Добровільної згоди на розлучення відповідач не надає. Після розлучення позивач бажає і надалі носити прізвище « [PERSON] ». Суперечок про розподіл сімейного майна сторони не мають. Строк для примирення позивач просить не надавати, рішення вважає виваженим та кінцевим. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.05.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов прохала задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням клопотання позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 26 квітня 2012 року зареєстровано шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №46, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 12 листопада 2020 року. Під час шлюбу спільних дітей у сторін не народилося. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припиненні з травня 2012 року оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, враховуючи думку позивача, після розірвання шлюбу останній слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; \~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає до задоволення, тож з відповідача на користь позивача слід стягнути 992,40 грн. понесеного судового збору.

Outcome: approved