Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що після діда [PERSON] , який помер [INFO] , та бабусі [PERSON] , котра померла [INFO] , відкрилась спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ-21061 1984 р. в., реєстраційний номер: [NUMBER] . Позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після діда і бабусі, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтв про право на спадщину, пославшись на те, що зазначене спадкове майно є спільною сумісною власністю подружжя спадкодавців, яке було оформлене на [PERSON] , однак частка [PERSON] у спільному майні подружжя виділена не була, тому видати свідоцтва про право на спадщину не виявилось можливим. Наведені обставини позбавляють позивача можливості оформлення спадщини на спірний житловий будинок в нотаріальному порядку та спонукають звернутися до суду за захистом порушеного права. З метою захисту своїх спадкових прав [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, в тому числі на Ѕ частку у праві власності на кожен з об`єктів спадкового майна в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] та на Ѕ частку - в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином. Подав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності сторони позивача на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час судового засідання була повідомлена належним чином. Надіслала суду відзив на позовну заяву, в якому обставини, викладені в позовній заяві, та їхню правову оцінку, надану позивачем, визнала повністю та без заперечень. Заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час судового засідання була повідомлена належним чином. Надіслала суду відзив на позовну заяву, в якому обставини, викладені у позовній заяві, визнала такими, що відповідають дійсності. Правову оцінку позивачем обставин справи визнала без заперечень. Заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому, як і решта відповідачів, обставини, викладені у позовній заяві, та їхню правову оцінку стороною позивача визнав повністю та без заперечень. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2021 р. провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування було відкрито. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2022 року було задоволено клопотання позивача про витребування від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. копії спадкових справ №01/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , та №59/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Від приватного нотаріуса Кукурудз Т.Ю. на адресу суду надійшли копії витребуваних спадкових справ. Згідно зі ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 311 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи, та ухвалити рішення. Вивчивши позовну заяву, дослідивши відзиви відповідачів на позовну заяву, копії надісланих приватним нотаріусом спадкових справ до майна [PERSON] та [PERSON] , а також інші матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач доводився внуком спадкодавцям [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебували у шлюбі з 12.12.1964 р. Спадкодавці мали двох дочок: відповідачку [PERSON] , [INFO] , та відповідачку [PERSON] , [INFO] . Остання є матір`ю позивача. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , залишивши по собі заповіт, яким все своє майно заповів відповідачеві [PERSON] . На день відкриття спадщини після [PERSON] , окрім спадкоємця за заповітом [PERSON] , були також спадкоємці першої черги за законом: дружина [PERSON] , а також дочки [PERSON] і [PERSON] , причому всі спадкоємці за законом мали право на обов`язкову частку у спадщині як непрацездатні особи за віком. 11.01.2021 р. відповідачка [PERSON] подала приватному нотаріусу Кукурудз Т.Ю. заяву про відмову від прийняття всієї спадщини за законом на користь позивача, на підставі якої було заведено спадкову справу №01/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Того ж дня позивач прийняв спадщину, що відкрилась після [PERSON] , подавши нотаріусу відповідну заяву. 12.01.2021 р. відповідач [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після [PERSON] 13.01.2021 р. [PERSON] звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом на користь позивача. 15.03.2021 р. відповідачка [PERSON] подала заяву про прийняття за законом спадщини, що відкрилась після [PERSON] , проте 31.05.2021 р., у передбачений законом строк, звернулась із заявою про відкликання заяви від 15.03.2021 р. про прийняття спадщини, і того ж дня подала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, що залишилась після [PERSON] . Внаслідок цього позивач лишився єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, що відкрилась після [PERSON] , померлого [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , залишивши по собі заповіт, яким усе належне їй майно заповіла позивачеві. На момент відкриття спадщини після [PERSON] , окрім позивача - спадкоємця за заповітом, - залишились спадкоємці за законом: її дочки [PERSON] та [PERSON] , яким належало право на обов`язкову частку у спадщині як непрацездатним особам за віком. 23.06.2021 р. позивач звернувся до нотаріуса Кукурудз Т.Ю. із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , на підставі якої того ж дня було заведено спадкову справу №59/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідачки [PERSON] та [PERSON] не проживали разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, що зберігається у спадковій справі, та в установлений законом строк не подали заяв про прийняття спадщини, а тому вони є такими, що не прийняли спадщину після [PERSON] . Отже, позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після [PERSON] , померлої [INFO] . Вищевикладені обставини підтверджуються матеріалами спадкових справ після [PERSON] та [PERSON] , до того ж визнані відповідачами у відзивах на позовну заяву, поданих суду. Враховуючи особистий характер спадкових прав та нотаріальне засвідчення волевиявлення відповідачів як спадкоємців при поданні заяв про відмову від прийняття спадщини, суд доходить висновку, що визнання відповідачами позову у відзивах на позовну заяву не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає визнання відповідачами позову. 02.12.2021 р. позивач звернувся до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину після [PERSON] та після [PERSON] , проте у відповідь нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, обґрунтувавши відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину тим, що з документів, наявних у спадковій справі, вбачається, що житловий будинок та автомобіль, які є спадковим майном, належать до спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , не зважаючи на те, що зазначене спадкове майно було оформлене на [PERSON] одноосібно. Частка його дружини [PERSON] у спільному майні подружжя виділена не була, тому видати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку не вбачається можливим. Жодних інших перешкод для видачі позивачеві свідоцтв про право на спадщину після [PERSON] , [PERSON] , нотаріус у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії не навела. Суд враховує, що позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після обох спадкодавців, які були одним подружжям, причому [PERSON] не прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та не оформила свідоцтво на свою частку у спільному майні подружжя. Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом не встановлено, що [PERSON] та [PERSON] укладали між собою шлюбний договір чи інші угоди, якими б змінювали розміри своїх часток у спільному майні подружжя порівняно із засадами рівності, визначеними законом. Тому суд не вбачає підстав для відступу від рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Згідно зі ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~ст.\~1268,\~1274\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Частиною 1\~ст.\~1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Згідно з абз. 2 п. 23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~р.\~№7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведених положень закону право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому законодавством. Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання прав на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Виходячи зі змісту ст.\~ст.\~1296-1299\~ЦК України питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved