Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

05.04.2022 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.07.2019 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 145. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 27.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 372/863/22. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. До судового засідання 29.07.2022 року учасники справи не з`явилися, проте про дату, час та місце повідомлені належним чином. При цьому судом враховано, що позивач просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач або його уповноважений представник на виклик суду не з`явилися, проте судом вживалися належні заходи для виклику відповідача до суду. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на те, що відповідач в установлений ухвалою суду строк відзиву на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.07.2019 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 145. Як вказує позивач, подружжя не веде спільне господарство з січня 2022 року та подальше збереження шлюбу є неможливим. Між сторонами відсутнє порозуміння, почуття любові та поваги один до одного. У даному шлюбі дітей у подружжя немає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Як передбачено частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, наведені позивачем обставини є в силу частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України підставою для розірвання шлюбу. При цьому, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Уразі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу (частина 2 статті 114 Сімейного кодексу України). Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача внаслідок задоволення позову. Ураховуючи викладене та

Outcome: approved