Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

Позивачка 13.12.2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.12.2021 року та до досягнення дитиною 23 років за умови продовження нею навчання. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19.03.2009 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис №65 та Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з позивачкою та перебувала на її утриманні. На даний час донька є повнолітньою та є здобувачем освіти 1 курсу (термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2027 року) факультету ветеринарної медицини освітньої програми «Ветеринарна медицина» спеціальності 211 «Ветеринарна медицина» ОР «Магістр» Одеського державного аграрного університету ІУ рівня акредитації денної бюджетної форми навчання, про що свідчить відповідна довідка. Відповідач є працездатною людиною та даний час працевлаштований та згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 2 400,00 грн., проте бажає затвердження такої грошової суми у судовому порядку. У зв`язку з зазначеним, [PERSON] була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю Суворову О.В. Ухвалою суду від 23.12.2021 року провадження у справі було відкрито. На підставі клопотання представника [PERSON] - [PERSON] від 14.06.2022 року, на підставі Розпорядження №399/22 від 16.06.2022 року керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси Німас І.Я., та на підставі службової записки помічника судді - Савченко В.Ю., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. Матеріали справи суддя отримала 17.06.2022 року. Ухвалою суду від 24.06.2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04.07.2022 року. У судове засідання призначене на 04.07.2022 року [PERSON] не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява представника позивачки - [PERSON] щодо розгляду справи за відсутністю сторони позивача. [PERSON] у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява від 24.01.2022 року, в якій останній позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглядати за його відсутністю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 08.07.2022 року. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.03.2009 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис №65 та Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 03.09.2003 року Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис №676 (а.с.7). Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. [PERSON] , [INFO] , є здобувачем освіти 1 курсу (термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2027 року) факультету ветеринарної медицини освітньої програми «Ветеринарна медицина» спеціальності 211 «Ветеринарна медицина» ОР «Магістр» Одеського державного аграрного університету ІУ рівня акредитації денної бюджетної форми навчання, що підтверджується довідкою Одеського державного аграрного університету за №211/111 від 01.09.2021 року (а.с.11). Таким чином [PERSON] не має доходів. [PERSON] згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 2 400,00 грн., про що свідчить відповідна заява відповідача (а.с.24). Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). А статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. ВС у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Такий висновок викладений також у постанові Верховного Суду від 25.02.20 року у справі №521/4397/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/87902719 ). Згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до змісту ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що батько проживає окремо від доньки, є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання дитини. Відомостей щодо перебування у відповідача інших осіб на утриманні суду не надано. Крім того відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 2 400,00 грн., але тільки у судовому порядку, а тому кошти на утримання доньки (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 12.06.2016, №1368-VIII та п.1.1 Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 р. № 1368-VIIІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного, враховуючу визнання позову відповідачем, що відповідає ч.4 ст.206 ЦПК України, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 2 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.12.2021 року та до досягнення дитиною 23 років, тобто до [INFO] . Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved