Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 22 липня 2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у селищі Печеніжин Коломийського району, актовий запис №15. Зазначає, що від спільного проживання вони мають неповнолітню дочку, [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Вказує, що у них різні характери та погляди на сім`ю. Зазначає, що вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилось, що подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Зазначає, що вони втратили почуття поваги один до одного. Вказує, що разом, як подружжя, не проживають, не підтримують будь-яких стосунків. Зазначає, що шлюб існує формально, а подальше проживання і збереження сім`ї суперечить її інтересам, а тому, зазначає, що примирення неможливе. Позивач просить шлюб з [PERSON] (актовий запис №15) - розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] », неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] просить залишити проживати з нею. В судове засідання сторони не з`явилися. В судове засідання позивач не з`явилася, однак попередньо подала до суду заяву, у якій просила позовну заяву задоволити та розглядати справу без її участі у зв`язку з умовами праці. В судове засідання відповідач не з`явився, однак належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у селищі Печеніжин Коломийського району, актовий запис №15 (а.с. 4). Від даного шлюбу у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу слід залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Однак, щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки сторін, то згідно з положеннями ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки донька сторін [PERSON] , [INFO] , досягла чотирнадцяти років, то вона сама визначає своє місце проживання. Тому ця вимога задоволенню не підлягає. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, ч.3 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial