Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

у грудні 2021 року Чернігівський міський центр зайнятості звернувся до\~суду з\~позовом до відповідача про стягнення грошових коштів 4730 грн. 55 коп. та судового збору в розмірі 2270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явилась,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~сповіщалась в\~установленому законом\~порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку як безробітна в Чернігівському міському центрі зайнятості з 29.01.2014 по 03.11.2014, отримувала соціальні послуги і забезпечення відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до акту №459 про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що в період перебування на обліку як безробітної, [PERSON] перебувала у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» з 02.12.2013. Про дані обставини [PERSON] не повідомила при реєстрації в центрі зайнятості, а в заяві про надання статусу безробітного від 29.01.2014 серед іншого зазначено, що не забезпечує себе роботою самостійно. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-УІ від 05.07.2012, до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств). Згідно з пп. 2 п. 7 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2013 № 198 (який був чинний станом на 29.01.2014), підставою для відмови у наданні статусу безробітного є встановлення факту зайнятості особи, у тому числі отримання повідомлення роботодавця про працевлаштування особи. Таким чином, відповідачка не мала права на отримання статусу безробітної, перебувати на обліку як безробітна та отримувати допомогу по безробіттю, оскільки вона відповідно до чинного законодавства належала до зайнятого населення. Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», на застрахованих осіб, зареєстрованих в установленому порядку як безробітних, покладено обов`язок своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до довідки - розрахунку матеріального забезпечення від 05.05.2021 №06/1841 за період з 05.02.2014 по 26.10.2014 [PERSON] було нараховано та виплачено 4730,55 грн. допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню. Станом на день подання позовної заяви грошові кошти Чернігівському міському центру зайнятості відповідачкою не відшкодовані. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів та судового збору підлягають задоволенню.

Outcome: approved