Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому 2022 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] .В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18 травня 2019 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Шлюб виявився невдалим, спільне сімейне життя із відповідачем не склалось, тому позивачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Позивач вказав, що відповідач з березня 2020 року не проживає разом із дитиною. Донька проживає із позивачем та перебуває на повному її утриманні. Вихованням дочки займається тільки мати. Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 травня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 21). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив не подав. До початку судового засідання подав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій справу просив розглядати за його відсутності. Обставини справи, що встановлені судом 18 травня 2019 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено запис від 18 травня 2019 року за № 268 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 31 травня 2019 року, запис № 2331. Відповідно до довідки Міністерства соціальної політики України від 25.01.2022 року, [PERSON] працює в Міністерстві соціальної політики України з 06 листопада 2014 року на посаді головного спеціаліста відділу з питань соціального захисту окремих категорій громадян управління реалізації соціальних державних гарантій Департаменту реалізації державної соціальної політики з 02 квітня 2020 року. З 30 липня 2019 року [PERSON] знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданою Виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області. Із довідок від 08.02.2022 року, виданих Броварським консультативно-діагностичним центром видно, що [PERSON] під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. До матеріалів справи долучено висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області № 302 від 28 червня 2022 року про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно ч. ч. 8, 9ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 153 СК України передбачено, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 1ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Ч. 1 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Як роз`яснено у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини (яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на вищевикладене, та беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, а також враховуючи наданий до суду органом опіки та піклування висновок про доцільність визначення місця проживання дитини раз ом з матір`ю та те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст. ст. 7, 160, 161 СК України,

Outcome: approved