Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

31.05.2022 представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач після смерті батька прийняв спадщину, звернувшись в шестимісячний строк з відповідною заявою до нотаріальної контори, на підставі якої нотаріусом відкрита спадкова справа за №198/2015. Будь-яких інших заяв про прийняття чи про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. За життя батько позивача [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів позивачу. 20.03.1996 агрофірма «Восток» отримала Державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, до якого додано список громадян-членів агрофірми « [INFO] » та список пенсіонерів, що раніше працювали в агрофірмі та залишилися членами сільськогосподарського підприємства при виході на пенсію, де прізвище спадкодавця [PERSON] значиться під [ADDRESS] та в уточненому переліку від 25.03.2017 під №355. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не видавався та не реєструвався, що унеможливлює оформлення спадкоємцем права на спадкове майно та розпорядження виділеною його батькові земельною ділянкою, що в свою чергу порушує його право власності на це майно. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 03.06.2022 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача міський голова Скрипніченко В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. Представник третьої особи - ТОВ «Агрохолдинг Восток» правом надання пояснень у встановлений судом строк не скористався. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком позивача згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.01.1967 Новомерчанською сільською радою Валківського району Харківської області, є [PERSON] , актовий запис №13. За життя [PERSON] склав заповіт за реєстровим №495, посвідчений 15.12.2008 секретарем Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області Зятько В.М., яким все своє майно заповів позивачу. 20.03.1996 на агрофірму «Восток» зареєстровано державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №103, відповідно до якого передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 4627,6 га землі. Додатком до державного акту є Список громадян-членів КСП, сільськогосподарського кооперативу або товариства та список громадян пенсіонерів агрофірми «Восток» Валківського району станом на 01.01.1996, серед яких під №90 значиться батько позивача [PERSON] . Згідно уточненого переліку громадян-працівників та пенсіонерів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток», що мають право на земельну частку (пай), складеного в уточнення переліку, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, батько позивача [PERSON] значиться під №355. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.07.2015 виконавчим комітетом Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, актовий запис №25. Зі змісту інформації завідувача Валківської ДНК Харківської області №357/02.14 від 14.05.2022, 13.10.2015 відкрита спадкова справа №198/2015 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №533. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї станом на 14.05.2022 до нотаріальної контори не надходили. Щодо всього майна спадкодавець [PERSON] склав заповіт за реєстровим №495, посвідчений 15.12.2008 Старомерчицькою селищною радою Валківського району, який на час відкриття спадщини є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №41785821 від 13.10.2015. До складу належного [PERSON] спадкового майна входить право на земельну частку (пай), уточнений розмір 6,4636 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми « [INFO] » (колишнього реформованого КСП «Восток») Богодухівського (раніше Валківського) району Харківської області. Однак, спадкове право на земельну частку (пай) не можливо оформити в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу сертифікату. За повідомленням начальника відділу м. Валки Архівного управління Богодухівської РДА Харківської області №01-36/49 від 04.04.2022, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Валківською РДА Харківської області власникам земельних часток (паїв) реформованого КСП «Восток» (агрофірма «Восток») Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, запису про реєстрацію сертифікату на ім`я [PERSON] не виявлено. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.11 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно роз`яснень\~Міністерства\~юстиції\~України №\~19-32/319\~від\~21.02.2005\~року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлим права на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті батька, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved