Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

14 червня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обгрунтування позовної заяви позивач вказав, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/20077/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 5000 грн. Однак [PERSON] аліменти не сплачує, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 100 000, 00 грн. З огляду на норми Сімейного кодексу України просив суд стягнути з відповідачки пеню в розмірі 100% заборгованості за аліментами. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 червня 2021 року цивільну справу № 753/11838/21 передано судді Шаповаловій К.В. 01 липня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. 28 липня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача. Ухвалою суду від 03 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судові засідання призначені на 29 вересня 2021 року та 16 листопада 2021 року були відкладені. 17 грудня 2021 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому засіданні по розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Судове засідання було перенесено на 28 грудня 2021 року. За результатами проведеного 28 грудня 2021 року судового засідання, ухвалою суду було витребувано з архіву Дарницького районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 753/20077/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та зі Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) належним чином завірені копії виконавчих проваджень № 63200356 та № 63200878. Судове засідання було відкладено на 28 січня 2022 року. Судове засідання призначене на 28 січня 2022 року не відбулось у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді у період з 24 січня по 3 лютого 2022 року. Згодом засідання було призначено на 15 березня 2022 року. Судове засідання 15 березня 2022 року не відбулось оскільки, в ідповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом судове засідання було призначено на 15 червня 2022 року. У судове засідання 15 червня 2022 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про причини неявки до суду не надходило. Розгляд справи було відкладено на 28 липня 2022 року. 14 липня 2022 року до суду зі Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшли належним чином завірені копії виконавчих проваджень № 63200356 та № 63200878. 28 липня 2022 року у судове засідання учасники справи та їх представники не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв з процесуальних питань не подавали, про причини неявки суд не повідомляли. Враховуючи те, що учасники справи та їх представники надали суду пояснення по суті спору, а також зазначили про подання всіх доказів на підтвердження та спростування позовних вимог, з урахуванням часу перебування справи у провадженні суду, а також враховуючи ухвалу суду від 28 грудня 2021 року про витребування матеріалів виконавчого провадження та матеріалів цивільної справи № 753/20077/19, суд ухвалив проводити розгляд справи без участі сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає суду ухвалити обґрунтоване рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, матеріли виконавчих проваджень № 63200356 та № 63200878, матеріали цивільної справи № 753/20077/19, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві зареєстрований шлюб за актовим записом № 1288. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.09.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 1288 розірвано. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 6 березня 2020 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 16.10.2019, до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 16.10.2019, до досягнення дитиною повноліття. Встановлено, що на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 6 березня 2020 року видано виконавчі листи 12 серпня 2020 року, копії яких наявні в матеріалах виконавчого провадження, надісланого суду виконавчою службою за запитом суду. 6 жовтня 2020 року державним виконавцем відділу ДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63200878 щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] . Крім того, 6 жовтня 2020 року державним виконавцем відділу ДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63200356 щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] . 5 липня 2022 року у виконавчих провадженнях № 63200356 та № 63200878 державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у ФОП [PERSON] . З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Абакумовою Н.І. вбачається, що відповідач аліменти не сплачувала за виконавчим провадженням № 63200356, у зв`язку з чим станом на травень 2021 року утворилась заборгованість у сумі 50000 грн. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Козир О.П. вбачається, що відповідач аліменти не сплачувала за виконавчим провадженням № 63200878, у зв`язку з чим станом на травень 2021 року утворилась заборгованість у сумі 50000 грн. За розрахунком позивача пеня за прострочення сплати аліментів за період з 16 жовтня 2019 року до 31 травня 2021 року складає 100000 грн. Враховуючи приписи статті 196 СК України, позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 100% заборгованості зі сплати аліментів, тобто в сумі 100000 грн. Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно зі статтею 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Аліменти є періодичним платежем і повинні сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідач у судових засіданнях заперечували щодо задоволення позовних вимог, вказували, що державний виконавець не повідомляв [PERSON] про наявність виконавчих проваджень, не надсилав листів, не викликав її, а отже їй не було відомо про те, що з неї стягуються аліменти до весни 2021 року, коли їй зателефонував виконавець та спитав чому вона не сплачує аліменти, а також коли була заблокована її банківська картка. Зауважили також про те, що рішення у справі про стягнення аліментів ухвалювалось за її відсутності. Вказала, що позивачу достеменно відомо фактичне місце її проживання, але він умисно не повідомляв його ані в суді, ані державному виконавцю, оскільки знав, що за місцем реєстрації вона не проживає. Крім того, вказала, що чоловік блокував її номер мобільного і вона не могла з ним зв`язатись. Представник відповідача підтримав доводи, викладені у письмових поясненнях, та вказав, що в діях відповідачки відсутня вина, а отже з неї не повинна стягуватись пеня. Крім того, державний виконавець неналежним чином виконував свої обов`язки, не встановив офіційне місце роботи відповідачки, яка працює у ФОП [PERSON] з 2020 року та, відповідно, не надіслав виконавчі листи для виконання. Судом було досліджено матеріали цивільної справи № 753/20077/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Встановлено, що ухвалою суду від 3 лютого 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 6 березня 2020 року. Судові повістки, позовна заява з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі надсилались відповідачці за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] (іншої адреси відповідача матеріали справи не містили). Рішення у справі було ухвалено у першому судовому засіданні 6 березня 2020 року. Поряд з цим в матеріалах справи відсутнє зворотне повідомлення з відміткою відповідача про отримання пакету документів: позовної заяви з додатками, ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення дати судового засідання. Зауваження представника позивача та позивача про те, що оскільки в рішенні суду вказано про належне повідомлення відповідача про день та час розгляду справи, вказана обставина не потребує доведенню під час розгляду, зокрема цієї справи, суд оцінює критично, оскільки це спростовується матеріалами справи і суд, у цьому випадку не позбавлений права досліджувати матеріали в повному обсязі. Отже, судом було встановлено, що [PERSON] не була присутня у судовому засіданні під час ухвалення рішення про стягнення аліментів, а матеріали справи № 753/20077/19 не містять доказів її обізнаності про судове засідання саме 6 березня 2020 року та ухвалення в цей день відповідного судового рішення про стягнення з неї аліментів в розмірі 5000 грн на обох дітей, починаючи з 16 жовтня 2019 року. При цьому в матеріалах вказаної цивільної справи наявна розписка від відповідачки [PERSON] про те, що 9 грудня 2020 року вона особисто ознайомилась із матеріалами справи та отримала копію рішення суду. Отже, з 9 грудня 2020 року відповідачка була обізнана про те, що з неї рішенням Дарницького районного суду м. Києва стягуються аліменти в розмірі 5000 грн на обох дітей, починаючи з 16 жовтня 2019 року. Вказане судове рішення нею не оскаржувалось, що підтвердили учасники справи у судовому засіданні. В той же час як вказала у судовому засіданні відповідачка та її представник кошти як аліменти нею були перераховані позивачу у розмірі 3000 грн 30 вересня 2021 року (після відкриття провадження у цій справі). При розгляді справи про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів застосовують субсидіарно положення ЦК України. У такому разі, якщо платник аліментів доведе, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, він є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Про це зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 661/905/19. Отже, судом встановлено, що відповідач була обізнана про наявність рішення суду про стягнення з неї аліментів, знала про розмір таких аліментів та період, з якого вони стягуються, а також була обізнана про те, що позивач отримав 2 виконавчі листи у серпні 2020 року. При цьому ані відповідачем, ані його представником суду не було надано жодного доказу того, що відповідач, не чекаючи дій від державного виконавця, у добровільному порядку виконував рішення Дарницького районного суду м. Києва від 6 березня 2020 року та сплачувала аліменти на утримання синів. Твердження представника відповідача про те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась, зокрема з вини державного виконавця, який не вчиняв належних дій для повідомлення відповідачку про відкриття виконавчого провадження та встановлення місця її офіційного працевлаштування, судом оцінюється критично, оскільки як вже зазначалось відповідачка 9 грудня 2020 року була обізнана із рішенням суду про стягнення аліментів, проте не надала суду належних, допустимих та достатніх доказів того, що вони вживала всіх можливих дій для належного виконання зобов`язання зі сплати аліментів, здійснивши перший платіж більше ніж через півроку, у вересні 2021 року. Відповідачка, як мати неповнолітніх синів, мала б надавати матеріальну допомогу дітям та виконувати свій обов`язок щодо їх утримання до повноліття, не чекаючи примусових дій від державних виконавців. Наявність рішення суду про стягнення аліментів не обмежує батьків дитини, зокрема платника аліментів, приймати участь у додаткових витратах на дитину, а також надавати матеріальну допомогу дитині поза межами суми, визначеної як аліменти судовим рішенням. Отже, враховуючи вказані обставини, відповідачем та його представником не надано суду належних, достатніх доказів того, що у виниклій заборгованості зі сплати аліментів відповідачем на користь позивача відсутня вина відповідача та вона вжила всіх можливих дій для сплати аліментів на утримання дітей, не встановлено такого і під час розгляду справи. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16 та від 25 квітня 2018 року в справі 572/1762/15-ц. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Судом встановлено, що фактично відповідачка дізналась про наявність рішення суду про стягнення з неї аліментів на утримання дітей 9 грудня 2020 року. Стороною позивача не було доведено суду обізнаність відповідачки про наявність у неї обов`язку зі сплати аліментів саме за рішенням суду від 6 березня 2020 року з іншої (більш ранньої) дати. Враховуючи формулу, за якою визначено порядок нарахування пені за несплату аліментів, а також час, з якого відповідачка дізналась про наявність рішення суду про стягнення з неї аліментів та їх розмір, нарахування пені за прострочку сплати аліментів розпочинається з 1 січня 2021 року (за грудень 2020 року). Крім того, враховуючи те, що позивач період нарахування пені визначив до 31 травня 2021 року, пеня за несплату аліментів за травень 2021 року ним розрахована невірно, оскільки обов`язок зі сплати аліментів за травень закінчується 31 травня 2021 року. У строки визначені ЦПК України, позивач заяв про збільшення позовних вимог суду не подавав. Отже, пеня за несплату аліментів судом вираховувалась саме станом на 31 травня 2021 року (за кожен місяць окремо, починаючи з грудня 2020 року). Суд зазначає, що до позовної заяви позивачем була надана довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів лише на сина [PERSON] , 2016 року. В той же час, з копій матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що державним виконавцем складалась довідка про заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] й на сина [PERSON] , 2015 року народження, що враховується судом під час визначення розміру пені. Таким чином, з огляду на те, що щомісячний розмір аліментів на двох синів становить 5000 грн, розмір пені, який має бути стягнутий з відповідачки на користь позивача становить 22750 грн, який розрахований за формулою: щомісячна сума аліментів 5000 грн помножена на 1% та помножена на кількість днів прострочки з урахуванням періоду з січня 2021 року по 31 травня 2021 року. Закріплений у статті 196 СК України захід відповідальності передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, які зобов`язана особа сплачувати за рішенням суду. Відповідальність за несвоєчасне виконання аліментного зобов`язання спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв`язку із затримкою їх сплати. За змістом частини 1 цієї статті, підставою для стягнення неустойки (пені) є винна поведінка платника аліментів. Водночас, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, враховуючи викладене та те, що заборгованість по аліментним зобов`язанням виникла саме з вини відповідача, а протилежного нею не доведено, враховуючи здійснений судом перерахунок розміру пені, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 22750 грн. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial