Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме, за [PERSON] - право власності на 3/5 частини цього будинковолодіння, за [PERSON] та [PERSON] - по 1/5 частині за кожним. В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що вищезазначене будинковолодіння побудовано у 1963 році та є майном колгоспного двору. Право власності на вказане будинковолодіння було оформлено на ім`я голови колгоспного двору [PERSON] , про що останній видано свідоцтво про право власності від 02 листопада 1989 року, у якому зазначено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи - колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були: [PERSON] - голова двору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - члени двору, а тому спірне будинковолодіння є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких мав рівну частку в ньому - по 1/5 частині. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1\\5 частина будинковолодіння по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , однак не оформив, оскільки [INFO] помер. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло 2/5 частини будинковолодіння по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , а тому до неї перейшло право на 2/5 частини спірного будинковолодіння. Крім того, [PERSON] належить на праві власності також 1/5 частина спірного будинковолодіння, як члену майна колгоспного двору, а тому [PERSON] у спірному будинковолодінні належить 3/5 його частини. Крім того, [INFO] помер [PERSON] . До складу спадкового майна після його смерті увійшла 1/5 частина будинковолодіння по [ADDRESS] , яку він набув як член майна колгоспного двору. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його донька [PERSON] , а тому вона набула право власності на належну [PERSON] 1/5 частину спірного будинковолодіння. Оскільки в позивачі не можуть оформити своє право власності на спірне будинковолодіння у позасудовому порядку, тому просять визнати за [PERSON] право власності на 3/5 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а за [PERSON] та [PERSON] - право власності по 1/5 його частині за кожним. В судове засідання представник позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачів, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, також подала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] побудований у 1963 році та відноситься до суспільної групи - колгоспний двір. 02 листопада 1989 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Цього ж дня право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок зареєстровано у Старокостянтинівському БТІ під №121 в реєстрову книгу №1. Згідно рішення ХІІІ сесії VІІ скликання Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №4 від 18 жовтня 2016 року [ADDRESS] . Відповідно до довідки Пеньківського старостинського округу №44 від 02 серпня 2021 року за даними по господарської книги Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за 1991-1995 роки житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи - колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») членами цього колгоспного двору являлись: [PERSON] - голова двору, її син [PERSON] , невістка [PERSON] , внучка [PERSON] та внук [PERSON] . Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] згідно записів у погосподарській книзі Пеньківської сільської ради належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/5 частині (1 : 5=1/5). Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`ясень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] померла. 09 листопада 2006 року за заявою сина померлої [PERSON] - [PERSON] про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №678/2006 до майна померлої [INFO] [PERSON] , й того ж дня на ім`я [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлій [PERSON] право на земельну частку (пай), на право власності на майновий пай та грошовий вклад. Оскільки [PERSON] померла після [INFO] , тому до її частки в майні колгоспного двору застосовуються загальні правила спадкування. Отже, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , увійшла також 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] набула як член колгоспного двору. Оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої матері [PERSON] , тому він в порядку спадкування за законом набув право на належну матері 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] не оформив своє право на успадковану після смерті матері 1/5 частину спірного будинковолодіння, оскільки [INFO] помер. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). 20 січня 2018 року за заявою [PERSON] , яка є дружиною померлого [PERSON] , Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №33/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] 02 серпня 2018 року на ім`я [PERSON] державним нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належні [PERSON] земельні ділянки та майновий пай. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло також 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з яких 1/5 частину він набув як член майна колгоспного двору, а іншу 1/5 частину - в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Окільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна померлого [INFO] [PERSON] , тому вона набула право власності на належні померлому 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] у спірному будинковолодінні належить 3/5 його частини (1/5 як члену колгоспного двору + 2/5 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] ). Решта частина спірного будинковолодіння належить членам колгоспного двору [PERSON] - 1/5 частина та [PERSON] - 1/5 частина. Судом також встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. 27 травня 2021 року за заявою [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , Старокостянтинівської державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №232/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , а 10 серпня 2021 року на ім`я [PERSON] державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому недоотриману пенсію. Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом до майна померлого батька [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яку він набув як член майна колгоспного двору. Оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна померлого [PERSON] , тому вона набула право на належну останньому 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] в будинку [ADDRESS] належить 3/5 частини (1/5 як члену майна колгоспного двору + 2/5 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] ; [PERSON] належить 1/5 частина спірного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; [PERSON] належить 1/5 частина спірного будинковолодіння як члену майна колгоспного двору. З огляду на викладене за [PERSON] слід визнати право власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; за [PERSON] - на 1/5 його частину, за [PERSON] - на 1/5 його частину.

Outcome: approved