Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ ««ФК Айконс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.12.2019 позивач отримав миттєву позику на сервісі он-лайн кредитування EuroGroshi у розмірі 3 000,00 грн. На зазначеному сервісі позивач дізнався, що між ним та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 2795107093/449892 у розмірі 3 000,00 грн строком на 30 днів. В зазначений час позивач перебував на військовій службі, однак йому продовжували нараховувати проценти за користування позикою. В листопаді 2021 в позивача заблокували банківську карту, на яку він отримував заробітну плату. За допомогою мобільного додатку «Дія» він дізнався про відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 1329 від 23.09.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. Отримавши доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження позивач ознайомився зі змістом нотаріального напису та дізнався про те, що кредитний договір двічі перепроданий різним фінансовим установам. Позивач вважає, що виконавчий напис № 1329 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено незаконно, оскільки вчинений з порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат», Постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а тому є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2021 заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., виданого 23.09.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 1329. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2021 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., установлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву а третій особо роз`яснено право подати письмові пояснення. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2022 постановлено перейти до розгляду цивільної справи № 753/24331/21 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувані ухвалою суду документи у нотаріуса до суду не надійшли. Позивач в судове засідання не прибув. Відповідач в судове засідання потворно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, правом щодо подання відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не скористався, тому суд, з урахування думки позивача, ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Третя особа в судове засідання також не з`явилась повідомлялась про день, час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. 28.12.2019 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 2795107093/449892, за умовами якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» надало [PERSON] кредит в розмірі 3 000,00 грн, строком на 30 днів, тобто до 26.01.2020. 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., на підставі ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1329 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за договором № 2795107093/449892 від 28.12.2019, укладеним з ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу за кредитними договорами № 1-20/08/21 від 20.08.2021 є ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1-25/08/2021 від 25.08.2021 є ТОВ «ФК Айконс», заборгованості за договором № 2795107093/449892 від 28.12.2019. Строк платежу за договором № 2795107093/449892 від 28.12.2019 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.12.2019 по 30.08.2021 Сума заборгованості становить 8 472,00 грн, що складається з: 3 000,00 - прострочена заборгованість за кредитом, 5 472,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто 1 200,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 9 672,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Журид С.М. від 26.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67283425 з примусового виконання виконавчого напису № 1329 від 23.09.2021. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Журид С.М. від 02.11.2021 накладено арешт на грошові кошти [PERSON] . Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями, доповнено такою нормою: «кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ці зміни внесено на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, згідно з якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначену постанову апеляційного суду проголошено 22.02.2017, а отже, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Отже, на час вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, тому він має бути визнаний таким, не підлягає виконанню. Крім того, як зазначив Верховний Суд України в постанові від 05.07.2017 у по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості, зокрема таким документом є засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яку у цій справі стягував нотаріусу не надав. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17, Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд установив, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість боржника перед стягувачем не була безспірною, оскільки нотаріус не дотримався умов вчинення виконавчого напису, передбачених діючим законодавством,. На підставі викладеного, суд дійшов висновку задовольнити позов та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З копії посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] є учасником бойових дій та має пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни таперебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 24.05.2019 по теперішній час, що підтверджується довідкою № 3693 від 10.11.2021. З урахуванням вимог п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Визначаючи розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову - 0,5 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць на 1 січня 2021 року становить 2 270,00 грн, тобто за подання позивачем зазначеного позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 362,00 грн. Оскільки позов задоволено повністю, згідно з ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 362,00 грн. Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, заходи забезпечення позову відповідно до ували суду від 06.12.2021 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved