Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2022 року звернувся до суду з позовом до Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов`язання вчинити певні дії, яким просить визнати заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 30053,38 грн. безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню та зобов`язати відповідача списати з особового рахунку [PERSON] заборгованість у розмірі 30053,38 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує на те, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.08.1996 року виданого Радянською районною Державною адміністрацією, вчасно сплачував кошти за надані йому послуги та не мав заборгованості за оплату останніх. Однак відповідно до рахунку-повідомлення Комунального концерну «Центр комунального сервісу» станом на 01.05.2018 року сформувалась заборгованість по житлово-комунальним послугам у розмірі 30053,38 грн. Вважає виникнення даної заборгованості незаконним та подає до суду позов про її скасування та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щодо наявності заборгованості. Ухвалою суду від 01.02.2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Представником КК «Центр комунального сервісу» надано відзив на позовну заяву в якому зазначив, що сума заборгованості позивача, яку останній просить визнати безпідставною та списати, є наслідком неналежного виконання зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг. Також вказує що КК «Центр комунального сервісу» є неналежним відповідачем по справі, адже не являється виконавцем (надавачем) житлово-комунальних послуг. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.08.1996 року виданого Радянською районною Державною адміністрацією позивачу належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с. 6). Як вбачається з рахунку-повідомлення Комунального концерну «Центр комунального сервісу» станом на 01.05.2018 року сформувалась заборгованість по житлово-комунальним послугам у розмірі 30053,38 грн. (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. За правилами 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 Дебіторська заборгованість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Особовий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] в Комунальному концерні «Центр комунального сервісу» є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Згідно зі статтею 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Позивач стверджує, що КК «Центр комунального сервісу» є юридична особа, проте, КК «Центр комунального сервісу» не є балансоутримувачем будинку, де знаходиться квартира позивача. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило спосіб захисту порушеного права визначено законом. Зобов`язання відповідача щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безпідставним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Вказана позиція узгоджується із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною у рішенні від 11 червня 2014 року у справі № 6-3986св14. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1,2 ст. 80 КПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed