Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Територіального сервісного центру №1241 РСЦ МВС в Дніпропетровській області, Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 про зняття з арешту та заборони відчуження майна. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає про те, що відповідно до\~відповіді Територіального\~сервісного центру\~№1241\~від 22\~квітня 2020\~року вих№31/4-1241-9аз\~на адвокатський\~запит про\~надання інформації,\~він дізнався,\~що 10\~листопада 2003\~року Відділом\~розшуку УДАІ\~в Дніпропетровській\~області внесено\~обмеження «відчуження\~заборонено» на\~транспортний засіб\~марки BMW,\~модель 3201,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~номер кузова\~(VIN): [NUMBER] ,\~що належить\~ [PERSON] ,\~на підставі\~постанови Прокуратури\~Кіровського району,\~а також\~03\~жовтня 2006\~року Дніпропетровським РЕВ-2 внесено обмеження «відчуження заборонено», на підставі постанови Дніпропетровського ВДВС. Так, діючи на підставі нотаріально засвідченої довіреності від 25 жовтня 2017 року, позивач через представника [PERSON] , звернувся до Дніпропетровської обласної прокуратури з запитом щодо надання інформації стосовно наявності підстав заборони відчуження вказаного автомобіля та можливості зняття такої заборони з даного транспортного засобу. Однак, у відповідь на запит, надійшло письмове повідомлення Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 від 19.11.2020 року вих. №71-163-20, яким зазначено, що надати інформацію стосовно накладеного арешту на транспортний засіб BMW модель 3201, номерний знак [NUMBER] не надається можливим, у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів. Крім того, 12 жовтня 2017 року діючи на підставі нотаріально засвідченої довіреності, позивач через представника [PERSON] , звернувся до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з запитом щодо надання інформації стосовно наявності підстав заборони відчуження вказаного автомобіля та можливості зняття такої заборони з даного транспортного засобу. У відповідь на запит, надійшло письмове повідомлення Начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Олександра Більчука від 21.10.2020 року вих.№22670/02-64/2880, в якому зазначено, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження, будь-яка інформація про накладення арешту вказаним відділом ДВС на майно [PERSON] за 2006 рік, відсутня. Разом з цим, до цього часу, арешт з транспортного засобу: марки «BMW модель 3201», номерний знак [NUMBER] , номер кузова (VIN): [NUMBER] не знято. У зв`язку з чим, позивач звернувся з даним позовом, оскільки діючи на підставі нотаріально завіреної довіреності, він позбавлений можливості здійснити відчуження вказаного автомобіля. Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву у якій зазначив про можливість розгляду справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представники відповідачів, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, суд розглядаю справу в заочному порядку. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, дійшов до наступного висновку. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Так у судовому засіданні встановлено, що відповідно до\~відповіді Територіального\~сервісного центру\~№1241\~від 22\~квітня 2020\~року вих.\~№31/4-1241-9аз\~на адвокатський\~запит про\~надання інформації,\~він дізнався,\~що 10\~листопада 2003\~року Відділом\~розшуку УДАІ\~в Дніпропетровській\~області внесено\~обмеження «відчуження\~заборонено» на\~транспортний засіб\~марки BMW,\~модель 3201,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~номер кузова\~(VIN): [NUMBER] ,\~що належить\~ [PERSON] ,\~на підставі\~постанови Прокуратури\~Кіровського району,\~а також\~03\~жовтня 2006\~року Дніпропетровським РЕВ-2 внесено обмеження «відчуження заборонено», на підставі постанови Дніпропетровського ВДВС. Так, діючи на підставі нотаріально засвідченої довіреності від 25 жовтня 2017 року, позивач через представника [PERSON] , звернувся до Дніпропетровської обласної прокуратури з запитом щодо надання інформації стосовно наявності підстав заборони відчуження вказаного автомобіля та можливості зняття такої заборони з даного транспортного засобу. Однак, у відповідь на запит, надійшло письмове повідомлення Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 від 19.11.2020 року вих. №71-163-20, яким зазначено, що надати інформацію стосовно накладеного арешту на транспортний засіб BMW модель 3201, номерний знак [NUMBER] не надається можливим, у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів. Крім того, 12 жовтня 2017 року діючи на підставі нотаріально засвідченої довіреності, позивач через представника [PERSON] , звернувся до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з запитом щодо надання інформації стосовно наявності підстав заборони відчуження вказаного автомобіля та можливості зняття такої заборони з даного транспортного засобу. У відповідь на запит, надійшло письмове повідомлення Начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Олександра Більчук від 21.10.2020 року вих.№22670/02-64/2880, в якому зазначено, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження, будь-яка інформація про накладення арешту вказаним відділом ДВС на майно [PERSON] за 2006 рік, відсутня. Разом з цим, до цього часу, арешт з транспортного засобу: марки «BMW модель 3201», номерний знак [NUMBER] , номер кузова (VIN): [NUMBER] не знято. У зв`язку з чим, позивач звернувся з даним позовом, оскільки діючи на підставі нотаріально завіреної довіреності, він позбавлений можливості здійснити відчуження вказаного автомобіля. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, транспортний засіб марки «BMW», модель 3201, номерний знак [NUMBER] , номер кузова (VIN): [NUMBER] , належить [PERSON] , який у свою чергу, видав нотаріально засвідчену довіреність від 25 жовтня 2017 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] , якою уповноважив їх розпоряджатися та користуватися вказаним транспортним засобом. Разом з тим, як вбачається з тексту зазначеної довіреності, власник транспортного засобу, не наділяв повноваження [PERSON] та [PERSON] , представляти його інтереси в судових органах, у тому числі й подавати від його мені будь-які позовні зави в його інтересах та з приводу майна належного йому на праві власності (у тому числі з приводу даного транспортного засобу). Відповідно до статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до статті 1173\~ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі статтею 1174\~ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними й їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. Звертаючись до суду із даним позовом [PERSON] , підставою для скасування арешту з майна, зазначав що вищевказане обтяження у вигляді арешту та заборони відчуження транспортного засобу марки «BMW», модель 3201, номерний знак [NUMBER] , номер кузова (VIN): [NUMBER] , позбавляє його можливості (діючи на підставі нотаріально завіреної довіреності) здійснити відчуження вказаного автомобіля,\~що грубо\~порушує його\~права, проте жодними належними доказами, позивач не обґрунтовує свої законні повноваження на право звернення до суду з даним позовом сам від імені власника транспортного засобу. Таким чином, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, слід виходити із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем обраний невірний спосіб захисту, оскільки ним пред`явлено позовні вимоги у яких він просить зняти арешт і обтяження з майна, яке йому не належить, та не підтверджує належними та допустимими доказами свої повноваження щодо можливості подання до суду даної позовної заяви від імені безпосереднього власника автомобіля, оскільки зазначені обтяження вчинені виключно в конкретному випадку та при індивідуальних обставинах саме [PERSON] , тому у суду відсутні правові підстави для можливості скасувати дане обтяження за заявою третьої особи, яка не має на те законних повноважень. З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем неправильно визначено спосіб захисту порушеного права чи інтересу, у той час, коли позивач може захистити своє порушене право, визначивши вірний спосіб його захисту, який передбачено чинним законодавством. Разом з тим, відповідно до ст.49 ЦПК України, суд позбавлений процесуальної можливості самостійно змінювати предмет чи підставу позовних вимог. Отже, невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог. З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позовних вимог, тому на підставі п.2 ч.2 ст.141\~ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed