Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області, Грисюк О.В.; приватний виконавець виконавчого округу міста Києва, Малкова М.В. в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області, Грисюк О.В. від 15.07.2021 року, зареєстрований у нотаріальному реєстрі за №98703, про стягнення\~з нього\~на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості за кредитом на загальну суму 25368,00 грн, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати на користь позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вищевказаний виконавчий напис про стягнення з нього на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості в розмірі 25368,00 грн, перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу\~міста Києва,\~Малкової М.В. Позивач, суму заборгованості за цим договором не визнає, та зазначає, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не переконався у безспірності заборгованості. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 26.10.2021 відкрито провадження у справі, а також задоволено клопотання представника позивача, адвоката Хворост Д.М. та витребувано у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області, Грисюк О.В. копії документів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №98703 від 15.07.2021. Ухвалою судді Чутівського районного суду Полтавської області, [PERSON] від 10.05.2022. справу прийнято до свого провадження. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Представник позивача, адвокат Хворост Д.М. в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача, повідомила, що позов підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. 29.11.2021 через канцелярію суду надіслав відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обґрунтував тим, що 08.01.2020 між [PERSON] та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» було укладено Договір про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту №00-579073. Договір укладався дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, та підписаний сторонами з використанням електронного підпису. На підставі вказаного договору між сторонами виникли договірні відносини. Відповідачем було надано кредит [PERSON] у сумі 8400,00 грн, який він не повернув у встановлений договором строк, чим допустив прострочення зобов`язання, що у свою чергу потягло утворення заборгованості в розмірі 25368,00 грн. 15.07.2021 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» звернулося до приватного виконавця щодо видачі виконавчого напису для стягнення вищевказаної суми заборгованості. Відповідач також зазначає, що ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» не може бути відповідачем у справі з питання скасування виконавчого напису, що був вчинений приватним нотаріусом, оскільки останній сам перевіряв та визначав достатність доказів та їх обґрунтованість при вчиненні виконавчого напису. Щодо стягнення на користь позивача правничої допомоги зазначив, що сума яку прохає стягнути позивач завищена та не підтверджена належними доказами. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 08.01.2020 року між ТОВ "Качай гроші" та [PERSON] був укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-579073 (17-19). Як вбачається із копії вищевказаного договору, він укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області, Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис який зареєстрований у нотаріальному реєстрі за №98703 - про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості в розмірі 25368,00 грн (а.с.20). Даний виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, Малкової М.В., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження за ВП №66870815 від 20.09.2021 (а.с.22). На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем 24.09.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.25). Як було зазначено вище, не погоджуючись із виконавчим написом нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 15.07.2021, зареєстрованого у реєстрі за №98703, на підставі, якого приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва, Малковою М.В. проводиться стягнення грошових коштів з боржника, позивач звернувся до суду з даним позовом. Так, при вчиненні вказаної нотаріальної дії нотаріус керувався ст.ст.87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу», затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі за текстом - Перелік). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі за текстом - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до п. 19 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» є нотаріальною дією. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.99\~№ 1172 (далі за текстом - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Із аналізу наданих доказів встановлено, що виконавчий напис нотаріуса, що оспорюється, вчинений 15.07.2021 року щодо кредитного договору, який був укладений в електронній формі 08.01.2020 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] . При цьому позивач не погоджується із зазначеною в виконавчому написі заборгованістю. Таким чином, нотаріусом грубо порушені вимоги ст.\~88\~Закону «Про\~нотаріат» та не додержано обов`язкових умов вчинення нотаріального напису, оскільки вчинено нотаріальний напис щодо кредитного договору, який, в свою чергу, не є нотаріально посвідченим, не дивлячись на те, що ця обставина є обов`язковою. Недодержання нотаріусом вищезазначених умов при вчиненні виконавчого напису є підставою для визнання зазначеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку. Висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17(провадження № 14-278гс18); від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс 19); аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 363/568/18 (провадження № 61-49018св 18), від 03 червня 2020 року у справі № 359/8181/18 (провадження № 61-22164св 19) від 09 вересня 2020 року у справі № 336/7754/18 (провадження № 61-8781 св 20). Стосовно доводів відповідача щодо того, що ТОВ «Качай гроші» є неналежним відповідачем по справі, суд зазначає, що вони є необґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до правового висновку Верховного Суду по справі № 200/3452/17 від 12.11.2020, у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Ураховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи викладене, а також те, що позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «КАЧАЙ\~ГРОШІ» на користь держави 908,00 грн судового збору. З урахуванням вимог ч.1, п.1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до судових витрат відносяться, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно наявної у справі квитанції про оплату послуг адвоката, акту приймання-передачі, детального опису виконаних робіт, ордера та договору про надання правової допомоги, позивач [PERSON] поніс витрати на правову допомогу в розмірі 8800,00 грн. (а.с.43-52). З урахуванням положень п.1 ч.2 ст.\~141\~ЦПК України із\~відповідача ТОВ\~«КАЧАЙ ГРОШІ» на користь позивача [PERSON] підлягають відшкодуванню вказані вище витрати на правову допомогу в розмірі 8800,00 грн. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved