Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

16.06.2022 року до суду звернулась позивач, [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів до відповідача , [PERSON] 23.06.2022 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 27.07.2022 року. 27.07.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 15 листопада 2011 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис 65. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , і донька - [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року шлюбні відносини між ними погіршились. Вони хоч і перебувають у шлюбі, але фактичні шлюбні відносини між ними припинені, разом вони не проживають, мають окремий бюджет. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач не надає кошти на утримання дітей. Тому всі витрати по утриманню дітей несе вона самостійно. В добровільному порядку про надання матеріальної допомоги на утримання дітей з відповідачем домовитись не вдалось, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі фіксованої суми 1\~500.00 грн., на кожну дитину до досягнення їх повноліття. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що позивачка на даний час зареєстрована та продовжує мешкати разом з дітьми у домоволодінні, яке належить на праві приватної власності відповідачеві. Вказаний будинок був придбаний до укладення шлюбу з позивачкою. Ним пропонувалось позивачці укласти з ним договір про припинення права на аліменти в зв`язку з передачею нерухомого майна, а саме: домоволодіння у якому мешкає позивачка разом з дітьми, але позивачка відмовилась від даної пропозиції. Він, з метою припинення конфліктів з позивачкою, вимушений проживати у своє матері, але позивачка все рівно влаштовує конфлікти та перешкоджає йому нормально спілкуватись з дітьми. Під час останнього конфлікту позивачка навіть спричинила легкі тілесні ушкодження, за даним фактом проводиться дізнання в рамках кримінального провадження. Він сплачував грошові кошти на картковий рахунок позивача, але позивачці цього було недостатньо, що свідчить про особливу матеріальну зацікавленість позивача. Позивачка ставить вимоги про стягнення з нього аліментів, але не ставить вимоги про розірвання шлюбу, що також підтверджує її корисливість. На даний час він офіційно не працевлаштований, заробляє на життя випадковими заробітками, що унеможливлює відрахування з його доходу 1/3 його частини. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно обставин викладених в позовній заяві, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2011 року. Шлюб сторін був зареєстрований у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис 65, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2022 року шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення суду. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , і донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких батьком дітей записаний відповідач. За доводами, викладеними в позовній заяві та у відзиві на позовну заяву судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку надає, але не систематично. За таких обставин знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивачки, щодо участі другого із подружжя в матеріальному забезпеченні дітей. З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, тобто для захисту права позивача відповідно обраного нею способу захисту порушених прав, з яким погоджується суд. Так як відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України - Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. \~ \~Відповідно до\~ч.\~1.\~2\~ \~ ст.\~182\~СК України\~-\~ При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенціїї ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного , розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя. необхідних для розвитку дитини. Позивач бажає отримувати аліменти з відповідача на утримання дітей в частці від прибутку відповідача, оскільки заявляє вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки усіх доходів відповідача. Тому суд вважає за потрібне прийняти рішення у відповідності до способу стягнення аліментів, обраному позивачем, так як саме позивачем обирається спосіб стягнення аліментів. І на обрання способу стягнення аліментів не впливає чи є платник аліментів офіційно працевлаштованим, та чи отримує постійний прибуток чи ні. Тому доводи відповідача про те, що аліменти повинні стягуватись з нього в твердій грошовій сумі задоволені бути не можуть. До цього висновку суд приходить ще й з тих підстав, що відповідачем наданий відзив на позовну заяву, а не зустрічна позовна заява. Доказів про матеріальне становище, наявності утриманців та інших обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, сторонами суду не надано. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони є особами працездатного віку, з чого суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на ім`я позивачки аліментів на утримання двох дітей в єдиній частці, в розмірі 1/3, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття. \~ \~ \~ Після досягнення старшою дитиною повноліття аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Стягнення аліментів в зазначеному вище розмірі з урахування обов`язку матері матеріально утримувати дітей на думку суду буде необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дітей даного віку. Доводи в відповідача про те, що позивачка одноосібно користується належним відповідачеві домоволодінням, що перешкоджає його нормальному спілкуванню з дітьми, що спричинила йому легкі тілесні у ушкодження не відносяться до предмету розгляду даного спору, та не можуть бути враховані при вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів. Всі вищеперераховані обставини підлягають вирішенню шляхом пред`явлення самостійних позовних заяв, чи під час розгляду кримінального провадження. Доводи відповідача про те, що позивачка просить стягнути аліменти, але не ставить вимоги про розірвання шлюбу взагалі є безпідставними, оскільки шлюб між сторонами вже розірваний на підставі рішення суду, ухваленого за позовом відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 16.06.2022 року. Тому аліменти на утримання дітей суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 992.40 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 180, 181, 182, 183, СК України.

Outcome: approved