Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

16.06.2022 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заява мотивована тим, що відповідно до пенсійного посвідчення, виданого Пенсійним фондом України 23.11.2021 року [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком. При цьому, в дипломі серії [NUMBER] від 26.06.1984 року, вказано, що [PERSON] в 1978 році вступила до Одеського державного університету ім. І.І.Мечникова і в 1984 році закінчила повний курс названого університету за спеціальністю "Біологія". У зв`язку із вказаними розбіжностями до трудового стажу заявника не було враховано трудовий стаж за період навчання в університеті. Таким чином, внаслідок допущених помилок у написанні прізвища: « [PERSON] » - « [PERSON] », виникли неузгодженості між документами, тому виникла необхідність для встановлення юридичного факту в судовому порядку. Ухвалою суду від 20.06.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 19.07.2022 року. Заявник [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце судового засідання, в судове засідання, призначене на 19.07.2022 року не з`явилась. При цьому, 19.07.2022 року представник заявника адвокат Панасюк Н.А. подала до суду заяву від 19.07.2022 року вхідний № 1249/22 - Вх. про розгляд справи у судовому засіданні без участі заявника та її представника адвоката Панасюк Н.А., у якій просить заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у судове засідання 19.07.2022 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 04.07.2022 року до суду надійшла заява (№ 0200-0902-7/42873 від 01.07.2022 року) представника Головного управління Є.Гершун, у вказаній заяві останній просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника Головного управління, при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 28.06.1961 року, [PERSON] народилася [INFO] . Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.08.1981 року, актовий запис № 818, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03.12.1997 року Оратівським РВ УМВС України у Вінницькій області, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначені як [PERSON] , дата народження: [INFO] . Відповідно до посвідчення № 49, виданого Департаментом охорони здоров'я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації, [PERSON] 14.10.2014 року проходила атестацію в атестаційній комісії Департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації, і відповідно наказу Департаментом охорони здоров'я та курортів від 14.10.2014 року їй підтверджена кваліфікація лікаря-лаборанта. Як вбачається з посвідчення № [NUMBER] , виданого Департаментом охорони здоров'я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації, [PERSON] 17.12.2019 року проходила атестацію в атестаційній комісії Департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації та наказом Департаменту охорони здоров'я від 17.12.2019 року їй підтверджена категорія зі спеціальності клінічна лабораторна діагностика. Відповідно до посвідчення № [NUMBER] про проходження підвищення кваліфікації до диплому [NUMBER] від 12.04.2019 року, виданого Інститутом післядипломної освіти Національного медичного університету імені О.О.Богомольця, [PERSON] у 2019 році проходила підвищення кваліфікації у Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця. Згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , ім`я заявника зазначено як [PERSON] , дата народження: [INFO] . При цьому, як вбачається з диплому серії [NUMBER] виданого 26.06.1984 року, реєстраційний № 34/8, ім`я заявника записано як [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для зарахування до її трудового стажу період навчання в університеті, беручи до уваги, що диплом був виданий заявнику [PERSON] , утім при його видачі, невірно було зазначено особисті дані, а саме прізвище останньої, що позбавляє заявника можливості підтвердити свій трудовий стаж належними документами, вказаний факт неможливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження вказаного факту, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є встановлення його судовим рішенням. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених вимог, суд керується наступним. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Також згідно з п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлено, що згідно поданої представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заяви № 0200-0902-7/42873 від 01.07.2022 року, при вирішенні даної справи Головне управління покладається на розсуд суду. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи та перевірки їх доказами, які містяться в матеріалах справи, беручи до уваги, що заявник позбавлений можливості внести зміни в документи в позасудовому порядку, суд доходить висновку про доведеність заявником факту належності їй диплому серії [NUMBER] , виданого 26.06.1984 року Одеським державним університетом ім. І.І. Мечникова. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить подальше здійснення заявником особистих немайнових та майнових прав, іншого порядку його встановлення немає. Спір про право в даній справі відсутній. Отже, вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved