Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

13.05.2022 р. до суду надійшов вказаний позов до суду, який мотивовано тим, що наказом № 128 к/тр від 03.05.2022 р. позивача було безпідставно звільнено від займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Крім того позивач вважає безпідставним оголошення доган, зазначених в вищевказаному наказі, які він також просить визнати протиправними та скасувати їх. Позивач зазначає, що облік медичної документації проводився належним чином за формами, затвердженими Міністерством охорони здоров`я, неспівпадіння записів щодо проведеного лікування пацієнтів пов`язано виключно з застосуванням різних назв ліків, в яких містилась однакова діюча речовина, вимоги Локального клінічного протоколу лікування «поліп жіночих статевих органів» МКХ-10 № 84 не порушував, оскільки препарати «Індол-Ф» та «Депапілін» не є лікарськими засобами, а є біологічно активними добавками. Ухвалою судді від 16.05.2022 р. у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.50 том №1). 06.06.2022 р. та 13.07.2022 р. від відповідача до суду надійшли відзиви на позовну заяву (а.с.54-55, 84-87 том №1). Ухвалою судді від 04.07.2022 р. у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.76 том №1). 13.07.2022 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній просив поновити строк на подання відзиву, проти позовних вимог позивача заперечував, просив в задоволенні їх відмовити, з підстав необґрунтованості та недоведеності. Відповідач у відзиві, зокрема, зазначив, що наказ від 03.05.2022 р. № 128 к/тр, у зв`язку з допущенням помилки викладений в новій редакції наказом від 04.05.2022 р. № 130 к/тр. (а.с.84-87 том №1). 18.07.2022 р. позивач надіслав відповідь на відзив, в якій вказує на те, що наказ №130 к/тр від 04.05.2022 р. виготовлений відповідачем з метою створення правової позиції у справі, піддає сумніву дату виготовлення зазначеного наказу (а.с.1-5 том №2). В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили їх задовольнити з підстав викладених в позові. В судовому засіданні представник відповідача проти вимог позивача заперечував, просив в задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов від 13.07.2022 року. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги обох сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що починаючи з 01.08.2003 р. позивач працював в пологовому будинку № 3 Київського міськвиконкому. 01.08.2003 р. позивач зарахований на посаду лікаря інтерна за спеціальністю «акушерство і гінекологія» в пологовому будинку № 3 Київського міськвиконкому. 01.02.2005 р. переведений на посаду лікаря акушер-гінеколога у зв`язку із закінченням інтернатури. 01.04.2011 р. призначений на посаду завідувача відділення стаціонару денного перебування. 01.07.2014 р. переведений на посаду завідувача відділення гінекології № 1 з стаціонаром денного перебування. Згідно з рішенням Київської міської ради від 24.10.2019 р. № 6/7570 «Про реорганізацію закладів охорони здоров`я, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» Київський міський пологовий будинок № 3 реорганізовано шляхом перетворення його в комунальне некомерційне підприємство «Київський міський пологовий будинок № 3». 03.05.2022 р. позивача звільнено з посади п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі наказу 128 к/тр від 03.05.2022 р.. Вищезазначені обставини підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці позивача (а.с.16-18 том №1). Наказом 128 к/тр від 03.05.2022 р., в частині першій, за порушення п. 2.14, п.2.31,п. 4.4. Посадової інструкції Завідувача відділення гінекології № 1, затвердженої директором КНП «КМПБ № 3» від 06.04.2020 р., з якою [PERSON] ознайомлений 21.05.2020 р. в частині незабезпечення належного ведення облікової медичної документації за нормами, затвердженими Міністерством охорони здоров`я: веденняя «чорновика» протоколу гістерорезектоскопії [PERSON] , невідповідність даних щодо призначеного і проведеного лікування, а саме - не співпадіння записів щодо проведеного лікування, а саме - не спів падіння записів щодо проведеного лікування в медичних картках стаціонарних хворих: - № 13 [PERSON] , [INFO] ; №41 [PERSON] [INFO] ; №47 [PERSON] [INFO] ; № 51 [PERSON] [INFO] ; №60 [PERSON] [INFO] ; №771 [PERSON] [INFO] ; №831 [PERSON] [INFO] ; №861 [PERSON] [INFO] ; №1054 [PERSON] [INFO] ; №1055 [PERSON] [INFO] ; №1088 [PERSON] [INFO] ; № 1097 [PERSON] [INFO] ; №1105 [PERSON] [INFO] , а також в частині непідписання службових документів відповідно до наданих повноважень а саме: в медичних картах стаціонарних хворих № 724 ( [PERSON] [INFO] ), № 737 ( [PERSON] [INFO] ), № 756 ( [PERSON] [INFO] ), № 766 ( [PERSON] [INFO] ), № 770 ( [PERSON] [INFO] ) - відсутні підписи лікуючого лікаря та завідувача відділенням [PERSON] - позивачу оголошено догану (а.с.31-41 том №1). Наказом 128 к/тр від 03.05.2022 р., в частині другій, за порушення вимог Локального клінічного протоколу лікування «поліп жіночих статевих органів» МКХ-10: N 84, затвердженого директором КНП «КМПБ № 3» 30.03.2020 року, в розробці якого приймав участь [PERSON] , про що засвідчує його підпис, в частині застосування в лікувальному процесі препаратів «Індол-Ф» та «Депапілін», які таким протоколом не передбачені, а саме при проведенні лікування пацієнток: медична карта стаціонарного хворого № 13 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 33 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 41 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 47 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 51 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 60 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 771 [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 831 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 861 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 1055 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 1054 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 1088 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 1097 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 14 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 38 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 25 - [PERSON] - позивачу оголошено догану (а.с.31-41 том №1). Наказом 128 к/тр від 03.05.2022 р., в частині третій, з урахуванням того, що до завідувача відділенням гінекології № 1 КНП «КМПБ № 3» [PERSON] вже застосовувались заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани (наказ КНП «КМПБ № 3» № 88 к/тр від 06.04.2022 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-акушера-гінеколога відділення гінекології № 1 [PERSON] та завідувача відділення гінекології № 1 Олександра Забудського»), на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення - позивача звільнено від займаної посади (а.с.31-41 том №1). В судовому засіданні встановлено, що копію наказу 128 к/тр від 03.05.2022 р. та трудову книжку позивач отримав в той же день, що підтверджується підписом, який міститься в наказі та поясненнями позивача, наданими в судовому засіданні (а.с.31-41 том №1). Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.07.2020 р. по справі №554/9493/17, на яку посилається позивач. Відповідно до п.п. 2.14, 2.31, 4.4 Посадової інструкції Завідувача відділення гінекології № 1, затвердженої директором КНП «КМПБ № 3» від 06.04.2020 р. передбачені обов`язки позивача, а саме те, що Завідувач відділення гінекології № 1 веде облікову медичну документацію за формами, затвердженими Міністерством охорони здоров`я України, коригує лікувально-діагностичний процес в межах локальних клінічних протоколів, підписує службові документи відповідно до наданих повноважень, відповідає за організацію своєї роботи, своєчасне та повне використання наказів, розпоряджень та доручень адміністрації КНП «КМПБ №3», вимог чинного законодавства за напрямками своєї діяльності. Щодо невідповідності даних призначеного і проведеного лікування, а саме: не співпадіння записів щодо проведеного лікування в медичних картах стаціонарних хворих, зазначених в п. 1 наказу 128 к/тр від 03.05.2022 р., то суд зазначає, що, як встановлено в судовому засіданні, при лікуванні пацієнтів мало місце призначення різних, за назвою, лікарських засобів, які містили одну і ту ж саму діючу речовину. Така ситуація виникла в зв`язку з наявністю у лікарні різних ліків у різний проміжок часу, в залежності від постачання ліків за укладеними контрактами. Стосовно не підписання службових документів відповідно до наданих повноважень, то як вбачається із досліджених в судовому засіданні медичних карт стаціонарних хворих №724 ( [PERSON] [INFO] ), № 737 ( [PERSON] [INFO] ), № 756 ( [PERSON] [INFO] ), № 766 ( [PERSON] [INFO] ), № 770 ( [PERSON] [INFO] ), медична документація велась за формою первинної облікової документації № 003/0 , затвердженої наказом МОЗ України 14.02.2012 № 110 (у редакції наказу МОЗ України 21.01.2016 № 29). В пунктах 57.1 та 57.2 всіх досліджених в судовому засіданні медичних карт зазначено П.І.Б. лікаря [PERSON] , з/в [PERSON] та вказано реєстраційний номер [PERSON] [NUMBER] . Крім того, як пояснив в судовому засіданні позивач, вся медична документація дублюється шляхом електронного документообігу, з використанням відповідних ідентифікуючих лікаря підписів. Таким чином суд приходить до висновку, що медична документація велась у передбачений законодавством спосіб, за формою первинної облікової документації № 003/0 , затвердженої наказом МОЗ України 14.02.2012 № 110 (у редакції наказу МОЗ України 21.01.2016 № 29). Щодо ведення «чорновика» протоколу гістерорезектоскопії [PERSON] то в наказі 128 к/тр від 03.05.2022 р., відповідачем не зазначено, в чому саме полягає порушення, які саме дії чи бездіяльність працівника [PERSON] призвели до порушення або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. В судовому засіданні представник відповідача також не зазначив та не конкретизував в цій частині підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Стосовно порушення вимог локального клінічного протоколу лікування «поліп жіночих статевих органів» МКХ-10: N 84, затвердженого директором КНП «КМПБ № 3» 30.03.2020 р., в розробці якого приймав участь [PERSON] , про що засвідчує його підпис, в частині застосування в лікувальному процесі препаратів «Індол-Ф» та «Депапілін», які таким протоколом не передбачені, то в судовому засіданні встановлено, що вказані препарати не є лікарськими засобами, використовуються як біологічно активні добавки до призначених ліків з метою посилення лікувального ефекту, не входять до переліку лікарських засобів, зазначених в фармакопеї України. Оцінюючи зазначені в п. 1 та п. 2 наказу 128 к/тр від 03.05.2022 р. підстави для оголошення доган позивачу, суд зазначає наступне. При розгляді справи судом не встановлено невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх трудових обов`язків, які б прямо вказували на достатність підстав для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. На переконання суду відсутність підписів, зроблених кульовою або гелевою ручкою в медичних картах пацієнтів при наявності інших достатніх та переконливих ідентифікуючих ознак лікаря та завідувача відділенням, призначення лікарем біологічно активних добавок пацієнтам, призначення різних за назвою, однак з однаковою діючою речовиною лікарських засобів, не можуть бути підставою для притягнення лікаря до дисциплінарної відповідальності. Відповідач не довів належним та допустимими доказами фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку, хоча факт такого доведення законодавцем покладений саме на відповідача. Також наказ 128 к/тр від 03.05.2022 р. не містить будь-якого посилання роботодавця на вину працівника як одну з важливих ознак порушення трудової дисципліни. Враховуючи викладене, відповідач не мав достатніх правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді доган. Стосовно звільнення позивача на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 р. "Про судову практику розгляду трудових спорів" у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Оцінюючи правомірність звільнення позивача на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, суд перевіряє чи враховувались відповідачем критерії, передбачені ст. 149 КЗпП України та п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 р. Як вбачається із змісту наказу 128 к/тр від 03.05.2022 р. при мотивації звільнення позивача за п. 3 ст. 40 КЗпП України, відповідач не врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Будь-яких обґрунтувань щодо вказаних вище критеріїв обрання виду дисциплінарного стягнення наказ 128 к/тр від 03.05.2022 р. не містить. Крім того, суд враховує, що будь-якої шкоди будь-ким особам заподіяно не було, жодна із пацієнток не зверталась із скаргами щодо невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх трудових обов`язків, в той час як наявність шкоди є одним із важливих критеріїв щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. В судовому засіданні встановлено, що позивач, окрім оголошених доган, наказом 128 к/тр від 03.05.2022 року, притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді догани наказом КНП «КМПБ № 3» № 88 к/тр від 06.04.2022 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-акушера-гінеколога відділення гінекології № 1 [PERSON] та завідувача відділення гінекології № 1 Олександра Забудського», однак за інший дисциплінарний проступок (а.с.42-45 том №1). Окрім вищезазначеної догани, інших дисциплінарних стягнень позивач не отримував, працюючи з 01.08.2003 р. в Київському міському пологовому будинку №3 , до дисциплінарної відповідальності не притягувався, звільнення своє пояснює наявністю конфлікту між ним та керівництвом відповідача. Крім того, п. 3 наказу 128 к/тр від 03.05.2022 р. не містить самостійного обґрунтування причин звільнення позивача, в той час як ст. 147 КЗпП України імперативно передбачає, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, або догана, або звільнення. Враховуючи викладене, відповідач не мав достатніх правових підстав для звільнення позивача на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Щодо наявності в матеріалах справи наказу № 130 к/тр від 04.05.2022 р. (а.с.90-100 том №1), яким було внесено зміни у наказ від 03.05.2022 р. № 128 к/тр, виклавши його у новій редакції, то суд зазначає наступне. Вищезазначеним наказом в частині першій, за порушення п. 2.14, п.2.31,п. 4.4. Посадової інструкції Завідувача відділення гінекології № 1, затвердженої директором КНП «КМПБ № 3» від 06.04.2020 р., з якою [PERSON] ознайомлений 21.05.2020 р. в частині незабезпечення належного ведення облікової медичної документації за нормами, затвердженими Міністерством охорони здоров`я: веденняя «чорновика» протоколу гістерорезектоскопії [PERSON] , невідповідність даних щодо призначеного і проведеного лікування, а саме - не співпадіння записів щодо проведеного лікування, а саме - не спів падіння записів щодо проведеного лікування в медичних картках стаціонарних хворих: - № 13 [PERSON] , [INFO] ; №41 [PERSON] [INFO] ; №47 [PERSON] [INFO] ; № 51 [PERSON] [INFO] ; №60 [PERSON] [INFO] ; №771 [PERSON] [INFO] ;№831 [PERSON] [INFO] ; №861 [PERSON] [INFO] ; №1054 [PERSON] [INFO] ; №1055 [PERSON] [INFO] ; №1088 [PERSON] [INFO] ; № 1097 [PERSON] [INFO] ; №1105 [PERSON] [INFO] , а також в частині непідписання службових документів відповідно до наданих повноважень а саме: в медичних картах стаціонарних хворих № 724 ( [PERSON] [INFO] ), № 737 ( [PERSON] [INFO] ), № 756 ( [PERSON] [INFO] ), № 766 ( [PERSON] [INFO] ), № 770 ( [PERSON] [INFO] ) - відсутні підписи лікуючого лікаря та завідувача відділенням [PERSON] - позивачу оголошено догану. В частині другій, за порушення вимог Локального клінічного протоколу лікування «поліп жіночих статевих органів» МКХ-10: N 84, затвердженого директором КНП «КМПБ № 3» 30.03.2020 року, в розробці якого приймав участь [PERSON] , про що засвідчує його підпис, в частині застосування в лікувальному процесі препаратів «Індол-Ф» та «Депапілін», які таким протоколом не передбачені, а саме при проведенні лікування пацієнток: медична карта стаціонарного хворого № 13 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 33 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 41 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 47 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 51 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 60 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 771 [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 831 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 861 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 1055 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 1054 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 1088 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 1097 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 14 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 38 - [PERSON] , медична карта стаціонарного хворого № 25 - [PERSON] , з урахуванням того, що до завідувача відділенням гінекології № 1 КНП «КМПБ № 3» [PERSON] вже застосовувались заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани (наказ КНП «КМПБ № 3» № 88 к/тр від 06.04.2022 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-акушера-гінеколога відділення гінекології № 1 [PERSON] та завідувача відділення гінекології № 1 Олександра Забудського»), на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення - позивача звільнено від займаної посади. Аналізуючи зміст наказу від 03.05.2022 р. № 128 к/тр, в редакції наказу № 130 к/тр від 04.05.2022 р. порівняно з первісною редакцією, суд приходить до висновку, що різниця полягає в тому, що в новій редакції наказу п. 2 та п. 3 об`єднані, в зв`язку з чим відсутній п. 3, натомість нова редакція наказу передбачає два дисциплінарні стягнення (п. 1 догана і п.2 звільнення), в той час як первісна редакція передбачала три дисциплінарні стягнення (п. 1 догана, п.2 догана, п. 3 звільнення). Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення. Відповідно до ст. 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач отримав в день звільнення наказ від 03.05.2022 р. № 128 к/тр, про наявність наказу № 130 к/тр від 04.05.2022 р. позивач дізнався лише 13.07.2022 року від свого представника. В матеріалах справи відсутні будь-які докази про повідомлення відповідачем позивача про нову редакцію наказу. Посилання представника відповідача на те, що позивача телефоном повідомляв про нову редакцію наказу юрисконсульт, який на даний момент звільнений, нічим не підтверджуються, заперечуються позивачем, в зв`язку з чим суд не може вважати таку обставину доведеною. Як вбачається із матеріалів справи наказ № 130 к/тр від 04.05.2022 р. було додано відповідачем до відзиву на позовну заяву, у судовому засіданні 13.07.2022 р., на стадії розгляду справи по суті. При оцінці даної ситуації суд враховує, що позивач на стадії розгляду справи по суті був позбавлений процесуальної можливості збільшити позовні вимоги або змінити предмет чи підстави позову, оскільки підготовче провадження вже було закрито, в той час як процесуальний закон надає право позивачу на такі процесуальні дії виключно в рамках підготовчого провадження. Крім того, обидві редакції наказу від 03.05.2022 р. № 128 к/тр, містять абсолютно однакові підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яким суд надає оцінку, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. В даному конкретному випадку, враховуючи те, що нова редакція наказу від 03.05.2022 р. № 128 к/тр , подана відповідачем на стадії розгляду справи по суті, позивач не мав об`єктивної можливості на даній стадії збільшити позовні вимоги або змінити підстави чи предмет позову, позивачу не було вручено наказ № 130 к/тр від 04.05.2022 р., підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності в обох редакціях є абсолютно однаковими, суд приходить до висновку, що ефективним засобом юридичного захисту, який повинен забезпечити поновлення порушеного права та є адекватним наявним обставинам, буде задоволення позовних вимог, які базувались на основі отриманого позивачем наказу від 03.05.2022 р. № 128 к/тр в первісній редакції. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінивши зібрані у справі докази, з огляду на встановлені обставини та вищенаведені положення національного та міжнародного законодавства, суд приходить до висновку щодо задоволення заявлених позовних вимог позивача Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1984,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved