Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.05.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у виконкомі Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №11. Від спільного сімейного життя мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на теперішній час та після розірвання шлюбу будуть проживати разом з нею, [PERSON] . Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач надає у добровільному порядку. Шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинені у лютому 2022 року і з цього часу їх сім`я фактично розпалась, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, інтимні стосунки відсутні. Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, через різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим втратили почуття любові і поваги. Просила шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 28.06.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] \~\~у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.05.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що виконкомом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 11 від 20.05.2005 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON] . Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved