Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11.06.2019 ТОВ ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ набуло право власності на об`єкт нерухомого чайна - будівлю дошкільної установи № 1 «Журавлик» літ. А-2 площею 2592,1 кв.м, розташовану на земельній ділянці загальною площею 1,3287 га, кадастровий номер: 4610600000:01:004:0013, з цільовим призначенням: 03.04 Для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій; землі житлової і громадської забудови: для обслуговування території дитячого садка, за адресою: [ADDRESS] . Будівля була внесена в статутний фонд ТОВ ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ одним з його учасників - фізичною особою [PERSON] на підставі акту приймання-передачі та грошової оцінки майнового внеску учасника в статутний капітал ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ», серія та номер: б/н, виданий 03.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 1442,1443,1444. Учасник ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» - фізична особа [PERSON] придбав Нерухоме панно як лот №0277 на аукціоні з продажу майна ПАТ «ДРОГОБИЦЬКИЙ ЗАВОД АВТОМОБІЛЬНИХ КРАНІВ», який відбувся 16.11.2018. В описі майна та порядку проведення аукціону були зазначені наступні відомості про земельну ділянку, на якій розташована Будівля: "...об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці 1.3287 га, кадастровий номер: 4610600000:01:004:0013. Земельна ділянка перебуває в постійному користуванні банкрута (ПАТ "ДРОГОБИЦЬКИЙ ЗАВОД АВТОМОБІЛЬНИХ КРАНІВ", ідентифікаційний код 00240158) згідно Державного акту на право - користування землею 1992 року та належить Дрогобицькій міській раді Львівської області (Рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 402, виданий 03.10.1974, видавник: Виконавчий комітет Дрогобицької районної ради депутатів трудящих; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 426, виданий 28.12.2004, видавник: Дрогобицька міська рада Львівської області). Вказує, що право на земельну ділянку, що переходить до покупця, визначається згідно ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України. Отже, будівля, розташована на земельній ділянці, яка у відповідності до норм чинного законодавства була у використанні її попереднього власника ПАТ "ДРОГОБИЦЬКИЙ ЗАВОД АВТОМОБІЛЬНИХ КРАНІВ" як повністю сформований об`єкт матеріального світу, оскільки в ній визначено: загальну площу: 1.3287 га; кадастровий номер: 4610600000:01:004:0013; цільове призначення: 03.04 Для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій; землі житлової і громадської забудови; для обслуговування території дитячого садка, адреса: [ADDRESS] (надалі - Земельна ділянка). Факт постійного користування ПАТ "ДРОГОБИЦЬКИЙ ЗАВОД АВТОМОБІЛЬНИХ КРАНІВ", Ідентифікаційний код 00240158 земельною ділянкою 1,3287 га, кадастровий номер: 1610600000:01:004:0013 на підставі Державного акту на право користування землею 1992 підтверджується інформаційною довідкою № 117864889 від 21.03.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4612486692020 від 13.02.2020. З метою реалізації свого законного права на отримання земельної ділянки у користування (оренду), ТОВ Лагодич і партнери неодноразово подавав до Дрогобицької міської ради заяви про одержання земельної ділянки в користування на правах оренди, однак отримував відповідь з немотивованою відмовою у задоволенні заяви, або не отримував відповіді. З метою захисту своїх порушених прав, землекористувача ТОВ ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ подав до Господарського суду Львівської області позовну заяву до Дрогобицької міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з вимогами про скасування рішення Дрогобицької міської ради щодо визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, що підтверджується ухвалою від 22.04.2021 року судді Господарського суду Львівської області Березяк Н.Є. по справі № 914/884/21. Звертає увагу суду на те, що у червні 2015 року [PERSON] і [PERSON] , звернулися до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до фізичної особи - директора ПАТ "ДРОГОБИЦЬКИЙ ЗАВОД АВТОМОБІЛЬНИХ КРАНІВ" Залізняка В.А. про визнання за ними права власності по 1/4 частці за кожним нежитлового приміщення, загальною площею 50,6 кв.м., яке потім було зареєстровано як об`єкт нежитлової нерухомості літ. Б-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 830742746106 розташованого на земельній ділянці площею 1,3287 га, кадастровий номер: 4610600000:01:004:0013 яка належить Дрогобицькій міській раді на праві власності і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даній земельній ділянці на відстані приблизно 1 (один) метр) розташована будівля, яка належить позивачу на праві власності. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 червня 2015 року, позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] були задоволені. Однак, дане рішення було скасовано Апеляційним судом Львівської області 27 лютого 2017 року. Незважаючи на вищевказані норми закону, року [PERSON] і [PERSON] проігнорували рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 лютого 2017 року у справі № 442/3975/15, незаконно уклали договори дарування Об`єкту нерухомості. З відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу стало відомо про те, що Об`єкт нерухомості був відчужений [PERSON] і [PERSON] шляхом укладення договорів дарування, які були посвідчені приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою Миколою Миколайовичем, а саме: договір дарування від 09.06.2017 р., серія та номер: 528, згідно якого 1/2 ідеальної частки Об`єкту нерухомості була подарована [PERSON] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35596909 від 09.06.20127, номер запису про право власності 20830169; договір дарування від 28.02.2017 р., серія та номер: 199, згідно якого 1/2 ідеальної частки Об`єкту нерухомості була подарована [PERSON] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34079991 від 28.02.20127, номер запису про право власності 19247584. Зазначає, що при посвідченні згаданих договорів, приватним нотаріусом було порушено норми Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що має наслідком визнання таких договорів недійними, а державна реєстрація скасована, оскільки була здійснена незаконно. Крім того, вказує про те, що предметом спору у даній справі є вимоги про скасування права власності відповідачів на Об`єкт нерухомості та зобов`язання їх знести як самочинно побудовані на підставі статті 376 ЦК України, оскільки як зазначалось вище, Дрогобицька міська рада поданням апеляційної скарги заперечила проти визнання права власності за [PERSON] і [PERSON] на Об`єкт нерухомості, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27 лютого 2017 року, яким скасовано право власності останніх на Об`єкт нерухомості. За положеннями частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У силу спеціального застереження, наведеного в частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). Крім того, позивач просить також врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду щодо правильного застосування положень вказаної норми, факт державної реєстрації права власності на Об`єкт нерухомості за відповідачами, не змінює його правовий режим як збудований самочинно, позаяк збудований даний Об`єкт нерухомості на земельній ділянці, яку не було відведено для цієї мети. В обґрунтування права на подання позову, порушених прав і законних інтересів позивача незаконними діями відповідачів і третьої особи на стороні відповідачів посилається на те, що згідно з п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 N0 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до ст.ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його дійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так й іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Як зазначалась вище, Будівля була розташована на земельній ділянці загальною площею 1,3287 га, кадастровий номер: 4610600000:01:004:0013, за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває у комунальній власності та має цільове призначення - громадське призначення. Відповідно, під час купівлі будівлі ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» виходило саме з такої площі та розміру ділянки. Саме відповідно до таких розмірів земельної ділянки розроблена проектна документація щодо будівництва на цій земельній ділянці сучасного житлового кварталу з розміщенням у ньому дитячого дошкільного закладу та різноманітних студій дитячої творчості, як соціальний проект. У разі неправомірного розміщення на земельній ділянці Об`єкту нерухомості позивач, серед іншого, буде позбавлений можливості почати будівництво згідно проектної документації, адже вимоги щодо розміру та площі земельної ділянки вже не будуть відповідати початковим вихідним даним. З огляду на це позивач звертає увагу, що його дії спрямовані на приведення сторін Договору дарування до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Його власний інтерес полягає в тому, щоб сторони Договору дарування перебували у певному правовому становищі (право власності скасоване та знесений Об`єкт нерухомості, ділянка повернута в первинний стан), оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації його прав - як власника Будівлі на підставі ст. 319, 321 ЦК України та землекористувача ділянки, на якій вона знаходиться і на користування якою в повному обсязі він має право згідно статті 120 ЗК України та 377 ЦК України. Враховуючи наведене, укладення оспорюваних правочинів [PERSON] та наявність самочинно збудованого Об`єкту нерухомості на земельній ділянці порушує гарантоване його право на володіння своїм нерухомим майном - Будівлею, в тому числі в повному обсязі земельною ділянкою, на якій вона розташована. Рух по справі. Ухвалою від 26 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 22.06.2021. Ухвалою від 26 травня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагодич і Партнери» про забезпечення позову. 22.06.2021 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з клопотанням відповідача [PERSON] на 17.08.2021. 17.08.2021 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву та докази направлення такого іншим учасникам справи, том 1 а.с. 136-174), у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 14.09.2021. 14.09.2021 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Піцикевича В.В. на 19.10.2021. Ухвалою від 18.10.2021 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Піцикевича В.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою від 19.10.2021 підготовче судове засідання відкладено на 23.11.2021 у зв`язку із залученням до участі в справі третьої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою від 23.11.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 21.12.2021, витребувано від приватного від приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Легеди Миколи Миколайовича (адреса: [ADDRESS] ) належним чином посвідчені копії реєстраційних справ про посвідчення договорів дарування та державну реєстрацію права власності на приміщення, літ. Б-1", загальною площею 50,6 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 830742746106. 21.12.2021, 07.02.2022 розгляд справи відкладено на 03.03.2022 у зв`язку з клопотанням представника відповідача Добрянського адвоката Піцикевича В.В. (зайнятість в іншій справі, захворювання на короновірус) та у зв`язку з ненадходженням від приватного нотаріуса витребовуваних документів. 03.03.2022 розгляд справи відкладено на 05.04.2022 у зв`язку клопотанням представника позивача та представника Дрогобицької міської ради (введення в Україні воєнного стану). 04.04.2022 представником позивача подано клопотання про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову, третьою особою [PERSON] подано клопотання про відкладення судового засідання через бажання скористатись правовою допомогою, у зв`язку з чим та у зв`язку з ненадходженням від приватного нотаріуса витребовуваних документів 05.04.2022 судове засідання було відкладено на 19.05.2022. 19.05.2022 розгляд справи відкладено у зв`язку з клопотанням представника Дрогобицької міської ради (зайнятість в іншій справі) та клопотанням відповідача Добрянського І., представник якого зайнятий в іншій справі, а він виявляє бажання користуватись правовою допомогою. 10.06.2022 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції, в задоволенні якого відмовлено через відсутність з 14.06.2022 інтернету в Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області 16.06.2022 розгляд справи відкладено на 18.07.2022 у зв`язку з клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Піцикевича В.В. про надання йому можливості ознайомитись з матеріалами справи та у зв`язку з ненадходженням від приватного нотаріуса витребовуваних документів. 28.06.2022 приватним нотаріусом подано витребувані судом документи. 15.07.2022 третьою особою [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він лише 14.07.2022 ознайомився з матеріали справи та має намір подати відзив на позов. В судове засідання 18.07.2022 учасники справи не з`явились. Від представника позивача, як зазначено вище, надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову, том 2 а.с. 42, 50, 52. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Піцикевич В.В., відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, том 2 а.с. 70-72, 90-91. Треті особи - Дрогобицька міська рада Львівської області та приватний нотаріус в судове засідання не з`явились, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання, том 2 а.с. 71. Третя особа [PERSON] подав клопотання про відкладення судового засідання, мотивуючи тим, що отримав позовну заву з копіями доданих до неї документів лише 14.07.2022, коли знайомився з матеріалами справи. Проте, вказане клопотання є безпідставним, оскільки судом неодноразово, з часу подання ним (19.10.2021, том 1 а.с. 205-214)) клопотання про вступ у справу в якості третьої особи надсилались матеріали позову, том 1 а.с. 219-220, 222-223. Крім цього, представником позивача адвокатом Кулик С.А. 04.08.2021 було надіслано останньому позовну заяву з доданими до неї документами, проте, надіслана поштова кореспонденція на його ім`я поверталась до суду з відміткою "адресат відсутній", том 1 а.с. 226. Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, суд вважає, що [PERSON] отримано позовну заяву з додатками завчасно, а тому суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи. Той факт, що останній ознайомився з матеріалами справи лише 14.07.2022 не звільняє його від обов`язку з`явитись в судове засідання, враховуючи і той факт, що з часу подання ним клопотання про таке його залучення пройшов тривалий час, з 18.10.2021 по 18.07.2022. Крім цього, суд звертає увагу, що задля забезпечення принципу диспозитивності, змагальності, судом неодноразово розгляд справи було відкладено як за клопотаннями відповідача [PERSON] , його представника адвоката Піцикевича В.В., так і за клопотанням третьої особи [PERSON] . Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні усіх учасників справи, в тому числі відповідачів та третіх осіб, причини їхньої неявки в судове засідання визнаються судом неповажними, а пов`язані з цим дії - такими, що умисно затягують розгляд справи, зловживаючи своїми процесуальними правами. Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. Обставини справи встановлені судом. Матеріалами справи встановлено що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 170079142, ТзОВ ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ, код ЄДРПОУ 42876312 з 07.06.2019 на праві власності належить об`єкт нерухомого чайна - будівля дошкільної установи № 1 «Журавлик» літ. А-2 площею 2592,1 кв.м, розташована на земельній ділянці загальною площею 1,3287 га, кадастровий номер: 4610600000:01:004:0013, з цільовим призначенням: 03.04 Для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій; землі житлової і громадської забудови: для обслуговування території дитячого садка, за адресою: [ADDRESS] . Будівля була внесена в статутний фонд ТОВ ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ одним з його учасників - фізичною особою [PERSON] на підставі акту приймання-передачі та грошової оцінки майнового внеску учасника в статутний капітал ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ», серія та номер: б/н, виданого 03.06.2019, видавник: ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» та учасники [PERSON] і [PERSON] , том 1 а.с. 35. З інформаційної довідки №88614002 від 01.06.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що земельна ділянки, площею 1.3287 га, кадастровий номер 4610600000:01:004:0013 на [ADDRESS] , цільове призначення для обслуговування території дитячого садка перебуває з 29.09.2015 у комунальній власності Дрогобицької міської ради, том 1 а.с 32. 29.09.2015 державним реєстратором Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Янів Р.П. зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою, площею 13287 кв.м. передане Дрогобицькою міською радою Львівської області - правокористувачу Публічному акціонерному товариству «Дрогобицький завод автомобільних кранів», код ЄДРПОУ 00240158, том 1 а.с. 33-34. 13.06.2016 державним реєстратором Львівського міського управління юстиції Пелип І.Б. зареєстровано речове право [PERSON] на забудову земельної ділянки (суперфіцій), кадастровий номер 4610600000:01:004:0013, площею 3000 кв.м., що становить ј для будівництва та експлуатації нежитлового приміщення нас строк - 10 років., а.с. 32-33. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 червня 2015 року, яке в подальшому скасоване рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27.02.2017, задоволено позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] про визнання за ними права власності по Ѕ частині на нежитлове приміщення, загальною площею 50,6 кв.м., том 1 а.с. 17-23. З інформаційної довідки №254266533 від 24.04.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда М.М. внесено запис про державну реєстрацію права власності за [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині нежитлового приміщення, літ. Б-1, об`єкт нерухомості, який розташований на [ADDRESS] на підставі договорів дарування від 09.06.2017 та від 28.02.2017, том 1 а.с. 24-25. 29.12.2017 Постановою господарського суду Запорізької області у справі №908/2609/17 визнано Публічне акціонерне товариство "Дрогобицький завод автомобільних кранів", код ЄДРПОУ 00240158 банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Букрєєва Ігоря Ігоровича, том 1 а.с. 36-37. 20.11.2019 постановою Центрального апеляційного господарського суду постанову Господарського суду Запорізької області від 29.12.2017 у справі № 908/2609/17 в частині призначення ліквідатора ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» Букрєєва І.І., скасовано. 24.02.2020 ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів" на дану постанову. Судом встановлено, що [PERSON] неправомірно був призначений на посаду ліквідатора ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів", том 1 а.с. 141-142. Рішенням Дрогобицької міської ради від 17.09.2020 №2566 «Про затвердження матеріалів технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки на [ADDRESS] », яким вирішено (п. 1.1) виконавчому комітету Дрогобицької міської ради затвердити технічну документацію з землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 1,3287 га кадастровий номер 46106000000:01:004:0013 на [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, на дві земельні ділянки : земельна ділянка № [NUMBER] площею 8648 кв.м. кадастровий номер 4610600000:01:004:0125, земельна ділянка № [NUMBER] площею 4639 кв.м. кадастровий номер 4610600000:01:004:0124», том 1 а.с. 148. Рішенням Дрогобицької міської ради від 27.05.2021 №364 «Про надання в оренду земельної ділянку, площею 0,4639 га на [ADDRESS] »., п. 1.1 якого відповідачу [PERSON] надано в оренду земельну ділянку міськземфонду, а саме земельну ділянку площею 4639 кв.м. на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:004:0124 для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій строком на 10 років, том 1 а.с. 153. Позиція суду. Суд дослідивши матеріали справи, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно пункту 1 до статті 717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (п. 2 ст. 719 ЦК України). Таким чином, договір дарування передбачає відчуження майна дарувальником. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною 3 вказаної норми, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, де одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частинами 1-3, 5 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити сьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що правочинів недійними необхідно враховувати, що згідно із ст. ст. 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК. Так, позивач, звертаючись до суду з даним позовом вказує, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27.02.2017 скасовано рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 червня 2015 року, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] про визнання за ними права власності по Ѕ частині на нежитлове приміщення, загальною площею 50,6 кв.м. Однак з інформаційної довідки №254266533 від 24.04.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда М.М. внесено запис про державну реєстрацію права власності за [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині нежитлового приміщення, літ. Б-1, об`єкт нерухомості, який розташований на [ADDRESS] на підставі договорів дарування від 09.06.2017 та від 28.02.2017, том 1 а.с. 24-25. Правовими підставами позову є те, що відповідачами та приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда М.М. проігноровано норми Закону України «Про нотаріат», вимоги статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки укладення і державна реєстрація договорів дарування була проведена з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595), що в свою чергу порушує права позивача на вільне володіння Будівлею та користування земельною ділянкою, на якій вона розташована. Суд не погоджується з такими доводами позивача з огляду на те, що 11.06.2019 ТОВ ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ набуло право власності на об`єкт нерухомого чайна - будівлю дошкільної установи № 1 «Журавлик» літ. А-2 площею 2592,1 кв.м, розташовану на земельній ділянці загальною площею 1,3287 га, кадастровий номер: 4610600000:01:004:0013, з цільовим призначенням: 03.04 Для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій; землі житлової і громадської забудови: для обслуговування території дитячого садка, за адресою: [ADDRESS] . Будівля була внесена в статутний фонд ТОВ ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ одним з його учасників - фізичною особою [PERSON] на підставі акту приймання-передачі та грошової оцінки майнового внеску учасника в статутний капітал ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ», серія та номер: б/н, виданий 03.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 1442,1443,1444. Учасник ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» - фізична особа [PERSON] придбав Нерухоме панно як лот №0277 на аукціоні з продажу майна ПАТ «ДРОГОБИЦЬКИЙ ЗАВОД АВТОМОБІЛЬНИХ КРАНІВ», який відбувся 16.11.2018. Тобто, станом на день укладення договору дарування від 09.06.2017 [PERSON] 1/2 ідеальної частки нежитлового приміщення, літ. Б-1", загальною площею (кв.м): 50.6, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М.,серія та номер: 528, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 830742746106 та договору дарування від 28.02.2017 [PERSON] 1/2 ідеальної частки нежитлового приміщення, літ. Б-1", загальною площею (кв.м): 50.6, серія та номер: 199, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 830742746106 позивач не був власником об`єктом нерухомого чайна - будівлю дошкільної установи № 1 «Журавлик» літ. А-2 площею 2592,1 кв.м, розташовану на земельній ділянці загальною площею 1,3287 га, кадастровий номер: 4610600000:01:004:0013, з цільовим призначенням: 03.04 Для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій; землі житлової і громадської забудови: для обслуговування території дитячого садка, за адресою: [ADDRESS] , право позивача на вільне володіння будівлею та користування земельною ділянкою, на якій вона розташована не було порушене, оскільки таке право було набуте останнім лише 11.06.2019. Більше того, позивач набув права власності лише на об`єкт нерухомого майна - будівлю дошкільної установи № 1 «Журавлик» літ. А-2 площею 2592,1 кв.м, розташовану на земельній ділянці загальною площею 1,3287 га, кадастровий номер: 4610600000:01:004:0013, з цільовим призначенням: 03.04 Для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій; землі житлової і громадської забудови: для обслуговування території дитячого садка, за адресою: [ADDRESS] , однак остання (земельна ділянки, площею 1.3287 га, кадастровий номер 4610600000:01:004:0013 на [ADDRESS] ), цільове призначення для обслуговування території дитячого садка залишилась у комунальній власності - Дрогобицької міської ради. Не знайшли свого підтвердження доводи позивача з приводу його неодноразових звернень до Дрогобицької міської ради із заявами про отримання земельної ділянки, кадастровий номер 4610600000:01:004:0013 на [ADDRESS] в користування (на правах оренди, чи ін. права). А відтак, матеріали справи жодних доказів про перехід права користування вищезазначеною земельною ділянкою саме до позивача суду не надано. Натомість, 29.09.2015 державним реєстратором Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Янів Р.П. зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою, площею 13287 кв.м. передане Дрогобицькою міською радою Львівської області - правокористувачу Публічному акціонерному товариству «Дрогобицький завод автомобільних кранів», код ЄДРПОУ 00240158. 13.06.2016 державним реєстратором Львівського міського управління юстиції Пелеп І.Б. зареєстровано речове право [PERSON] на забудову земельної ділянки (суперфіцій), кадастровий номер 4610600000:01:004:0013, площею 3000 кв.м., що становить ј для будівництва та експлуатації нежитлового приміщення нас строк - 10 років., а.с.32-33. Зазначене речове права відповідача [PERSON] не скасоване, доказів протилежного суду не надано. Більше того, до матеріалів справи долучено рішення Дрогобицької міської ради від 17.09.2020 №2566 «Про затвердження матеріалів технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки на [ADDRESS] », яким вирішено (п. 1.1) виконавчому комітету Дрогобицької міської ради затвердити технічну документацію з землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 1,3287 га кадастровий номер 46106000000:01:004:0013 на [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, на дві земельні ділянки : земельна ділянка № [NUMBER] площею 8648 кв.м. кадастровий номер 4610600000:01:004:0125, земельна ділянка № [NUMBER] площею 4639 кв.м. кадастровий номер 4610600000:01:004:0124», том 1 а.с. 148. Більше того, іншим рішенням Дрогобицької міської ради від 27.05.2021 №364 «Про надання в оренду земельної ділянку, площею 0,4639 га на [ADDRESS] »., п. 1.1 якого відповідачу [PERSON] надано в оренду земельну ділянку міськземфонду, а саме земельну ділянку площею 4639 кв.м. на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:004:0124 для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій строком на 10 років, том 1 а.с. 153. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Так, ефективність обраного засобу юридичного захисту, з практичної та законодавчої точки зору є головним критерієм його обрання. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Під захистом права розуміється застосування державою примусу, спрямоване на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, компенсація витрат, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Як визначає Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року по справі № 676/58/17-ц, спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи результату, право чи інтерес якої порушені, правового результату. При цьому спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Як неодноразово звертав увагу Верховний Суд, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. У постанові ВП ВС від 02.02.2021 № 925/642/19 зроблені такі висновки: порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16(пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). З огляду на зазначені обставини, суд доходить висновку про відсутність порушеного права позивача, що є підставою для відмови в позові в частині визнання недійсними договорів дарування, та похідних від них вимог про визнання незаконною реєстраційної дії та скасування запису про державну реєстрацію. Щодо вимог позивача про визнання самочинним будівництвом нежитлового приміщення та зобов`язання відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку слід зазначити таке. 13.06.2016 державним реєстратором Львівського міського управління юстиції Пелеп І.Б. зареєстровано речове право [PERSON] на забудову земельної ділянки (суперфіцій), кадастровий номер 4610600000:01:004:0013, площею 3000 кв.м., що становить ј для будівництва та експлуатації нежитлового приміщення нас строк - 10 років., а.с.32-33. Зазначене речове права відповідача [PERSON] не скасоване, доказів протилежного суду не надано. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №143773463 вбачається, що 23.10.2018, тобто до набуття позивачем права власності на - будівлю дошкільної установи № 1 «Журавлик» літ. А-2 площею 2592,1 кв.м, за [PERSON] зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно (незавершене будівництво, торгово-офісної будівлі з приміщеннями для груп короткочасного перебування дітей дошкільного віку) розташоване земельній ділянці із кадастровим номером: 4610600000:01:004:0013, а.с.149. Відповідно до частин 1- 4 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що Дрогобицькою міською радою не визнавалось право власності [PERSON] та [PERSON] на об`єкт нерухомості, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Львівської області по справі № 442 3975/15 від 27 лютого 2017 року, оскільки у згаданому рішенні відсутні будь які обставини, які б вказували на наявність самочинного будівництва. Крім того, в мотивувальній частині згаданого рішення апеляційної інстанції міститься вказівка про те, що згідно технічного паспорту нежитлової будівлі, така станом на 25.04.2013 вже мала 13% фізичного зносу. Інших належних та допустимих доказів того, що об`єкт нерухомості розміщений на земельній ділянці на [ADDRESS] в матеріалах справи відсутні. Відтак, суд приходить до переконання про неналежне обґрунтування заявленого позову в цій частині. Щодо заявленої відповідачем [PERSON] заяви про застосування строку позовної давності суд вважає за доцільне зазначити, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено кроною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України). Як встановлено вище, ТзОВ ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ набуло право власності на об`єкт нерухомого майна 11.06.2019. Пунктом 28 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту чинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пунктом 29 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеного в Постанові від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» встановлено, що загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, тому строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно збудованого чи такого, що будується, житлового будинку, прибудови до нього, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна, а також про знесення таких об`єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва. Таким чином, суд вважає що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даними позовом з огляду на те, що він не був стороною правочинів про недійсність яких ним заявлено під час звернення до суду з даною позовною заявою. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України та з врахуванням того, що в задоволенні позову відмовлено не підлягає до задоволення і вимога позивача про стягнення на його користь понесених судових витрат.

Outcome: dismissed