Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Хортицький районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, в обгрунтування якого зазначив наступне. Навесні 2012 року позивач познайомився з відповідачкою, з якою вподальшому мав тривалі стосунки інтимного характеру, але вони не мали на меті створення сім`ї, спільно не проживали, не були пов`язані спільним побутом, спільне господарство не вели та не мали спільного бюджету. Позивач мав сім`ю, з якою проживав у м. Києві, у м. Запоріжжі працював вахтовим методом. [INFO] відповідач народила сина [PERSON] , у свідоцтво про народження якого внесено відомості про позивача як батька дитини, оскільки він вважав себе біологічним батьком народженої відповідачем дитини та не заперечував проти цього. Позивач надавав матеріальну допомогу відповідачу на утримання дитини. Вподальшому у позивача виникли сумніви щодо того, що він є дійсно батьком дитини, оскільки став помічати, що дитина на нього не схожа. Після народження відповідачем іншої дитини від іншого чоловіка, у позивача виникли сумніви відносно того, що відповідач у його відсутність мала відносини з іншими чоловіками, що посилило його думку про те, що він не є біологічним батьком народженої відповідачем дитини - [PERSON] . Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд виключити відомості про нього, [PERSON] , як батька дитини [PERSON] з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 05.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, у справі розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 23.06.2021 року відповідач подала відзив на позов, згідно з яким проти позову заперечує, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Наполягала на тому, що з вересня 2011 року вона з позивачем мала стосунки, які мали виключно характер шлюбних відносин, від яких народилося дві дитини, та відповідач не мала стосунків з іншими чоловіками. У свідоцтві про народження дитини [PERSON] було внесено відомості про позивача як батька дитини, виключно за його власною волею і бажанням. Вважає доводи позивача щодо підстав, які викликали сумніви у його батьківстві, необгрунтованими, оскільки встановлення або спростування батьківства є можливим лише шляхом генетичного дослідження. 08.07.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, за змістом якого відповідач не погоджується з доводами відповідача, наполягає на позовних вимогах, та у свою чергу наполягає на призначенні у справі відповідної судової експертизи щодо вирішення питання, чи являється позивач батьком дитини [PERSON] . Ухвалою суду від 21.07.2021 року у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, доручено її проведення Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, на розгляд якої поставлено наступне питання: чи являється [PERSON] , [INFO] біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] [INFO] ? За результатами проведеної експертизи 01.11.2021 року суду надано відповідний висновок експерта від 26.10.2021 року. 19.10.2021 року відповідачем [PERSON] було подано зустрічний позов до [PERSON] про визнання відповідача батьком, народженої позивачем дитини [PERSON] , у прийнятті якого ухвалою суду від 30.11.2021 року було відмовлено, зустрічний позов повернуто позивачу. Ухвалою суду від 30.11.2021 року у справі закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті; клопотання представника позивача про витребування доказів від Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України залишено без задоволення; клопотання представника позивача про витребування доказів від Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя залишено без задоволення; клопотання представника позивача про виклик свідків задоволено, викликано у судове засідання для допиту у якості свідків наступних осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які у судове засідання не з`явилися. Ухвалою суду від 29.06.2022 року клопотання представника позивача про призначення у справі повторної судової молекулярно-генетичної експертизи залишено без задоволення. У судове засідання представник позивача не з`явився, cуду подав письмове клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, у якому наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вважає позовні вимоги необгрунтованими та не підтвердженими належними доказами, більш того, спростованими висновком експерта, тому у їх задоволенні просив відмовити. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні ЄСПЛ у справі «М. Є. проти України» від 11 липня 2017 року, у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.2018 року, виданого Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, у актовому записі № 874 від 19.09.2013 року про народження [INFO] [PERSON] у відомостях про батьків дитини зазначено: батько - [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від матері\~визначається на\~підставі документа\~закладу охорони\~здоров`я\~про народження\~нею дитини. Якщо\~мати та\~батько дитини\~не перебувають\~у шлюбі\~між собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається: 1)\~за заявою\~матері та\~батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до\~положень ст.\~136\~СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі\~доведення відсутності\~кровного споріднення\~між особою,\~яка записана\~батьком,\~та дитиною\~суд постановляє\~рішення про\~виключення відомостей\~про особу\~як батька\~дитини з\~актового запису\~про її\~народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони у справі не перебували у зареєстрованому шлюбі. Разом з тим, позивач, звертаючись до суду з позовом зазначив, що на момент реєстрації народження відповідачем дитини вважав себе її батьком, та у свідоцтво про народження дитини відомості про батька внесено з його згоди. Згідно роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3,\~судам слід\~ураховувати,\~що відповідно\~до ст.\~136\~СК України\~оспорювання батьківства\~можливе тільки\~після реєстрації\~народження дитини\~і до\~досягнення нею\~повноліття,\~а в\~разі її\~смерті не\~допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з висновком експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/121-21/19354-БД від 26.10.2021 року, складеним за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи на підставі ухвали суду від 21.07.2021 року, гр. [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,99999994 %. (а.с.153) Згідно з ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, судом в ході розгляду справи не встановлено даних, які б викликали сумніви у правильності висновку експерта, його обґрунтованості або наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, в тому числі, які б призвели до обмеження прав будь-яких осіб. Таких даних не надано й позивачем, тому суд вважає вказаний експертний висновок таким, що відповідає положенням ЦПК України, і є належними і допустимим доказом. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що позивач [PERSON] може бути біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Оцінивши в сукупності зібрані у справі та досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено відсутність кровного споріднення із зазначеною дитиною, у зв`язку з чим, позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем та пов`язані із розглядом справи, суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed