Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

У березні 2019 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи ПП «Спіком», ТОВ «Перша будівельна компанія 2006», ТОВ «Поссітів», ТОВ «Сідвелс», ТОВ «Полвакс-Україна», про виділ частки із спільного майна в натурі. В обґрунтування позову ПАТ «Державний ощадний банк України» зазначає, що стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа суду про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 101 544 052 грн. 34 коп. Оскільки [PERSON] ухиляється від повернення заборгованості, під час виконавчих дій у [PERSON] не виявлено майна за рахунок якого можуть бути задоволенні вимоги банку, АТ «Ощадбанк» просить суд виділити частку боржника з майна, набутого під час перебування у шлюбі з [PERSON] , а саме: з частки [PERSON] в ПП «Спіком» 10 000 грн. 00 коп., що становить в статутному капіталі 100%, що є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , та є об`єктом їх спільної сумісної власності 1/2 частину для звернення стягнення на неї та визначити за [PERSON] 1/2 частину частки [PERSON] у статутному капіталі ПП «Спіком», розмір внеску до статутного фонду 10 000 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі 100%, а саме 50% частки статутного капіталу та визначити за [PERSON] 1/2 частину її частки у статутному капіталі ПП «Спіком», розмір внеску до статутного фонду10 000 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі 100%, а саме 50% частки статутного капіталу; виділити в натурі з частки [PERSON] в ТОВ «Перша Будівельна Компанія 2006» 99 0000 грн. 00 коп., що становить статутному капіталі 33%, що є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , та є об`єктом їх спільної сумісної власності 1/2 частину для звернення стягнення на неї та визначити за [PERSON] 1/2 частину частки [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «Перша Будівельна Компанія 2006», розмір внеску до статутного фонду 99 0000 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі 33%, а саме 16,5% частки статутного капіталу та визначити за [PERSON] 1/2 частину її частки у статутному капіталі ТОВ «Перша Будівельна Компанія 2006», розмір внеску до статутного фонду 99 0000 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі 33%, а саме 16,5% частки статутного капіталу; виділити в натурі з частки [PERSON] в ТОВ «Поссітів», розмір внеску до статутного фонду 42 000 грн. 00 коп., що становить в статутному капіталі 70%, що є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] та є об`єктом їх спільної сумісної власності 1/2 частину для звернення стягнення на неї та визначити за [PERSON] 1/2 частину частки [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «Поссітів», розмір внеску до статутного фонду 42 000 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі 70%, а саме 35% частки статутного капіталу та визначити за [PERSON] 1/2 частину її частки у статутному капіталі ТОВ «Поссітів», розмір внеску до статутного фонду 42 000 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі 70% , а саме 35% частки статутного капіталу; виділити в натурі з частки [PERSON] в ТОВ «Сідвелс» 537 грн. 00 коп., що становить в статутному капіталі 4,8%, що є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , та є об`єктом їх спільної сумісної власності 1/2 частину для звернення стягнення на неї та визначити за [PERSON] 1/2 частину частки [PERSON] у статутному капіталі в ТОВ «Сідвелс», розмір внеску до статутного фонду 537 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі 4,8%, а саме 2,4% частки статутного капіталу та визначити за [PERSON] 1/2 частину її частки у статутному капіталі в ТОВ «Сідвелс», розмір внеску до статутного фонду 537 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі 4,8%, а саме 2,4% частки статутного капіталу; виділити в натурі з частки [PERSON] в ТОВ «Полвакс-Україна», розмір внеску до статутного фонду 11 732 985 грн. 00 коп., що становить в статутному капіталі 99%, що є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , та є об`єктом їх спільної сумісної власності 1/2 частину для звернення стягнення на неї та визначити за [PERSON] 1/2 частину частки [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «Полвакс-Україна», розмір внеску до статутного фонду 11 732 985 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі 99 %, а саме 49,5% частки статутного капіталу та визначити за [PERSON] 1/2 частину її частки у статутному капіталі ТОВ «Полвакс-Україна» розмір внеску до статутного фонду 11 732 985 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі 99%, а саме 49,5% частки статутного капіталу. У поданому відзиві на позовну заяву [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. У відповіді на відзив на позовну заяву представник АТ «Ощадбанк» просив позов задовольнити. У письмових запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У судовому засіданні представник АТ «Державний ощадний банк Україна» позов підтримав, позовні вимоги просиву задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у позові повністю, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. У судове засідання [PERSON] , представники ПП «Спіком», ТОВ «Перша будівельна компанія 2006», ТОВ «Поссітів», ТОВ «Сідвелс» та ТОВ «Полвакс-Україна» не прибули, про день, час та місце розгляду судового засідання повторно повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому їх неявка не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачки [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06.09.1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26.04.2016 року розірваний (т. 1 а.с. 105). Як вбачається із витягів із ЄДРПОУ під час перебування у шлюбі [PERSON] здійснено внески до статутних капіталів та набуто у власність частки у ПП «Спіком» у розмірі 10 000 грн. 00 коп., ТОВ «Перша будівельна компанія 2006» - 990 000 грн. 00 коп., ТОВ «Поссітів» -42 000 грн. 00 коп., ТОВ «Сідвелс» - 537 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 86-100). У відзиві на позовну заяву [PERSON] , а також її представник [PERSON] у судовому засіданні, не заперечують факту набуття відповідачкою часток указаних підприємств під час перебування у шлюбі з [PERSON] . Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом ст. 115 ЦК України, ст. 85 ГК України та ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, відчуження учасником товариства частки в статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі на внесені до статутного капіталу вклади учасників. Грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується у право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним із визначальних є факт набуття подружжям таких грошових коштів у шлюбі. Тобто, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 року у справі № 6-38цс15, постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 756/10797/15-ц. У рішенні Конституційного Суду України від 19.09.2012 року у справі № 1-8/2012 за конституційним зверненням Приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 61 СК України зазначено, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За загальним правилом частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним те, що частки [PERSON] у статутних капіталах ПП «Спіком», ТОВ «Перша будівельна компанія 2006», ТОВ «Поссітів» та ТОВ «Сідвелс» є спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] . Разом з цим, частка [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «Полвакс-Україна» у розмірі 99 % набута нею на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 16.05.2018 року з [PERSON] тобто після розірвання шлюбу з [PERSON] , а тому не може бути віднесена до спільного сумісного майна колишнього подружжя [PERSON] (т. 2 а.с. 101-104). Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Шевченком М.Р. від 30.11.2017 року відкрито виконавче провадження № 55279016 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва від 13.10.2017 року № 2/756/135/16 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» 91 917 821 грн. 84 коп. заборгованості, 9 625 230 грн. 50 коп. трьох процентів річних й інфляційних втрат та 3 654 грн. 00 коп. судового збору (т. 1 а.с. 126-128). За інформацією з Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ виконавче провадження № 55279016 перебуває на примусовому виконанні, державним виконавцем вживаються заходи з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва від 13.10.2017 року № 2/756/135/16 (т. 3 а.с. 64). За змістом ст. 73 СК України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку. Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що АТ «Ощадбанк» є кредитором [PERSON] , який не має достатнього майна для задоволення вимог банку, однак володіє разом із колишньою дружиною [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя частками у статутних капіталах ПП «Спіком», ТОВ «Перша будівельна компанія 2006», ТОВ «Поссітів» та ТОВ «Сідвелс» які є рівними, суд дійшов висновку про їх виділення за позовом АТ «Ощадбанк» для подальшого звернення стягнення на ці частки з метою задоволення вимог банку. При цьому, суд відхиляє доводи представника [PERSON] щодо не доведення позивачем наявності права вимоги, оскільки така вимога ґрунтується на укладеному між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] договорі, а виконавче провадження щодо примусового стягнення державним виконавцем цієї заборгованості на час вирішення справи тримає. Доводи щодо наявності у [PERSON] права на частки у статних капіталах ТОВ «Перша будівельна компанія 2006» у розмірі 2 010 000 грн. 00 коп., ТОВ «Екоенергія» у розмірі 76 060 грн. 00 коп., ПП «Аквахаус» у розмірі 750 000 грн. 00 коп., ТОВ «ССС-Енергія» 25 000 грн. 00 коп. та ТОВ «Екобудбазис» у розмірі 26 250 грн. 00 коп. у повній мірі не задовольнять вимоги банку, а тому не можуть бути підставою для відмови у виділені часток у праві сумісної власності подружжя з метою задоволення боргових зобов`язань одного з подружжя відповідно до ч. 1 ст. 366 ЦК України. Решта доводів відповідачки [PERSON] та її представника [PERSON] , що не спростовують встановлених у справі фактичних обставин та зроблених на підставі них висновків у межах предмету та підстав позову судом до уваги не беруться. Так, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За таких обставин позов АТ «Ощадбанк» підлягає частковому задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог шляхом стягнення на користь позивача з кожного із відповідачів по 3 909 грн. 51 коп. судового збору (521 267 грн. 50 коп. х 95 816 грн. 42 коп./6 387 761 грн. 00 коп. = 7 819 грн. 02 коп./2). Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України підлягають скасуванню заходи забезпечення позову застосовані у цій справі в частині арешту частки [PERSON] у ТОВ «Полвакс-Україна», вимога про виділ якої залишається судом без задоволення.

Outcome: partial