Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання в період навчання в розмірі 3\~000 гривень на місяць. На обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є її батьком з якого було стягнуто аліменти на її утримання до повноліття. На даний час у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірні 49\~910 гривень 93 копійки, а позивачка є повнолітньою та продовжує навчання у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті за спеціальністю «Маркетинг» з терміном навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2023 року та потребує додаткової матеріальної допомоги від батька. У позові зазначає, що з березня 2021 року по грудень 2021 року батько сплачував аліменти, але повністю заборгованість не погасив і домовленості про розмір аліментів на період навчання з батьком не досягли. Позивачка зазначає, що у зв`язку з проходженням навчання вона потребує матеріальної допомоги, оскільки будь-якого доходу не отримує. В позові вказано, що відповідач може надавати допомогу на утримання позивачки, оскільки працює в ВСК «МОНОЛІТ-СОВ», а тому має можливість сплачувати аліменти. При визначені розміру аліментів просить суд врахувати, що вона потребує коштів на проїзд до навчального закладу, оскільки вимушена користуватися двома видами транспорту, на придбання необхідних підручників, канцелярії, одягу та забезпечення інших матеріально-побутових потреб. Крім того, просить суд врахувати, що вона навчається на денній формі, а тому не може самостійно забезпечити свої побутові потреби. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання під час навчання не надає, має заборгованість по сплаті аліментів, яку також не погашає. На даний час вона навчається на 1 курсі у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті за спеціальністю «Маркетинг» зі скороченим терміном навчання та не отримує стипендію. Оскільки вона мешкає в с. Сурсько-Михайлівка, то вимушена двома видами транспорту добиратися до місця навчання в м. Дніпро, а це значні для неї кошти, яких не вистає, оскільки вона не може працювати під час навчання. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти сплати аліментів не заперечував, проте заперечував проти їх розміру, пояснивши що може сплачувати лише 1 500 гривень, оскільки він на даний час звільнений з роботи, на нову роботу не влаштувався, а також має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка також не працює у зв`язку з перебуванням у декретній відпустці. Просив врахувати вказані обставини під час вирішення питання про розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки на час її навчання. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином, а відповідно до ст. 201 цього Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.9), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно копії Договору № МРС-3 від 16 серпня 2021 року позивачка на час розгляду справи є студентом 1 курсу денного відділення Дніпровського державного аграрно-економічного університету за спеціальністю «Маркетинг» з терміном навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2023 року за рахунок видатків державного бюджету (а.с.10). Позивачка під час навчання проживає в с. Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.24). У зв`язку із зазначеним суд вважає, що позивачка, як студентка, потребує кошти на придбання одягу, продуктів харчування, розвитку здібностей, духовного та фізичного розвитку, проїзду, житла та забезпечення інших матеріально-побутових умов з урахуванням її віку, стану здоров`я, віддаленості місця проживання від місця навчання та інше, а відповідач має можливість надавати повнолітній доньці, яка навчається, матеріальне утримання, оскільки є працездатною особою. Суд не приймає пояснення відповідача в частині того, що він на даний час не працює, оскільки відповідно до наданих доказів він був звільнений з попереднього місця роботи за власним бажанням, що не заважає йому знову працевлаштуватися. Під час вирішення питання про розмір аліментів суд враховує ту обставину, що відповідач звільнений з місця роботи за власним бажанням (а.с.63), а згідно наданих пояснень в судому засіданні неофіційно працює та отримує дохід приблизно 4\~000 гривень на місяць. Також суд враховує ту обставину, що на його утриманні перебуває дружина [PERSON] та їхня спільна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.66), які мешкають разом з відповідачем, що підтверджується Актом про встановлення факту проживання (а.с.64). Інших доказів щодо обставин, які підлягають врахуванню судом під час визначення розміру аліментів сторони не надали. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Тому, при визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України враховує сукупність таких юридичних фактів, як досягнення позивачкою віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років (а.с.9); продовження нею навчання до 31 грудня 2022 року (а.с.55); потреби у зв`язку з навчанням в матеріальному утриманні батьками, в тому числі і відповідачем; стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини, яка не отримує стипендію, тобто обставини, визначені ст.182 СК України. Враховуючи вищенаведене, суд відповідно до ст. ст. 199-200 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання до 31 грудня 2022 року, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. При цьому судом враховано те, що позивачка інших доказів стосовно періоду свого навчання суду не надала, крім довідки Дніпровського державного аграрно-економічного університету від 11 липня 2022 року № 386, в якій зазначено, що позивачка дійсно є студенткою 1 курсу та довідка дійсна до 31 грудня 2022 року (а.с.55). Тому суд вважає, що аліменти слід стягнути саме по вказану дату. Також судом враховано, що позивачка досягне 23-річного віку [INFO] , а тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів саме на період навчання. Суд вважає, що повнолітня дочка відповідача, яка навчається, потребує витрат на забезпечення харчування, одягу, фізичного та духовного розвитку, проїзду до місця проживання та матеріально-побутових умов, в тому числі поза межами навчального закладу, де вона навчається за державним замовленням, а встановлений законодавством мінімальний прожитковий мінімум для особи працездатного віку згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 01 липня 2022 року становить 2600 гривень. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України судом враховується обов`язок утримання повнолітньої дитини в період навчання її матір`ю [PERSON] (а.с.9). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до досягнення 23 років, підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти в розмірі 1\~700 гривень, що на думку суду є достатнім для утримання дитини, яка навчається з боку батька. Крім цього, у зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.\~ На підставі ст. ст. 182, 187, 189-192, 199-201 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial