Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

17\~червня 2022\~року до\~Березівського районного\~суду Одеської\~області надійшла\~позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2022 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. Бунякова Л.О., звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 11.05.2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] . \~ \~ \~ \~З 2021 року шлюбні відносини з відповідачем вкрай погіршились. Саме з цього часу в сім`ї стали постійними сварки та скандали. Зникла взаємна повага, порозуміння та любов. Позивачка переконана, що причиною того став той факт, що вона та відповідач мають велику різницю у віці ( 23 років ). [PERSON] впевнена, що саме з цієї причини у неї з [PERSON] були різні погляди на життя, на виховання дітей, ведення побуту та ін. Позивачці хотілось більшої уваги, турботи та любові до себе, однак цього не відчувалось з боку відповідача. На її зауваження та пропозиції, він не реагував. З осені 2021 року сторони спільно, як подружжя не проживають. Сім`я розпалась. Спільний бюджет позивачка та відповідач не ведуть. [PERSON] проживає в іншому населеному пункті. Як зауважує позивачка, ніхто примусово не вправі примусити її проживати в шлюбі з відповідачем. Крім того, станом на теперішній час [PERSON] має намір створити іншу сім`ю. Кожен з подружжя живе своїм життям. За таких обставин [PERSON] вважає найкращим припинити шлюбні відносини. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 21.06.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 12.07.2022 року о 13 год. 30 хв. Ухвалою суду від 12.07.2022 року судове засідання було відкладено на 26.07.2022 року на 13 год. 00 хв. У судове засідання 26.07.2022 року позивачка не з`явилася, однак від її представника [PERSON] до Березівського районного суду Одеської області надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та просила задовольнити позов у повному обсязі, з приводу винесення заочного рішення суду не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.Відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивачки та її представника суд приймає рішення при заочному розгляді справи, згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, доведеності обставин на які посилалася представник позивачки, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У судовому засіданні встановлено наступне. 11 травня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб № 35. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між подружжям не склалось з того приводу, що вони мають велику різницю у віці (23 роки). На думку позивачки, саме з цієї причини у неї з [PERSON] були різні погляди на життя, на виховання дітей, ведення побуту та ін. [PERSON] хотілось більшої уваги, турботи та любові до себе, однак цього не відчувалось з боку відповідача. На її зауваження та пропозиції, він не реагував. З 2021 року шлюбні відносини з відповідачем вкрай погіршились. Саме з цього часу в сім`ї стали постійними сварки та скандали. Зникла взаємна повага, порозуміння та любов. З осені 2021 року сторони спільно, як подружжя не проживають. Сім`я розпалась. Спільний бюджет позивачка та відповідач не ведуть. [PERSON] проживає в іншому населеному пункті. Як стверджує позивачка, ніхто примусово не вправі примусити її проживати в шлюбі з відповідачем. Крім того, станом на теперішній час [PERSON] має намір створити іншу сім`ю. Кожен з подружжя живе своїм життям. За таких обставин [PERSON] вважає найкращим припинити шлюбні відносини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Станом на теперішній час спір про поділ майна та утримання дітей - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved