Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

16 червня 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява [PERSON] , в якій останній просив встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Рудянської Сільської ради від 20 жовтня 1998 року на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , та земельна ділянка розміром 0,2361 га за вказаною адресою. Спадкоємцями першої черги по закону є він та його рідні сестри [PERSON] і [PERSON] . Для оформлення спадкового майна йому необхідно встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на будинок так як в даному документі прізвище батька зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 16 червня 2022 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 20 червня 2022 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 14 липня 2022 року. Вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Озадовської О.М. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] 14 липня 2022 року на адресу суду надійшла заява від заявника про розгляд справи без його присутності. Заяву підтримує в повному обсязі. 14 липня 2022 року на адресу суду надійшли заяви від заінтересованих осіб про розгляд справи за їх відсутності. Заяву брата підтримують в повному обсязі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: [INFO] помер [PERSON] , який був рідним батьком заявника [PERSON] . При житті [PERSON] 18 січня 2007 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2361 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . Також, 20 жовтня 1998 року виконавчим комітетом Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . У вказаному свідоцтва зазначено, що власником житлового будинку є [PERSON] . Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , надісланої приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Озадовською О.М., після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернувся лише заявник [PERSON] . Заінтересовані особи у справі [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] . При вирішення справи суд виходить з наступного: Частиною 1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За змістом положень ст.76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Звернення в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (свідоцтва про право власності на житловий будинок) необхідне заявнику для оформлення спадкового майна. Іншим чином встановити даний факт заявник не може. Досліджені судом докази беззаперечно свідчать про те, що правильним прізвищем померлого [INFO] батька заявника є [PERSON] , як заначено в свідоцтві про смерть останнього, свідоцтві про народження заявника та в державному акті про право власності на земельну ділянку. За таких обставин суд приходить до висновку про помилковість написання прізвища батька заявника в свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданому 20 жовтня 1998 року виконкомом Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області. Заявник позбавлений права оформити спадщину на належний його батькові житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності на житловий будинок) підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved