Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам, які були зареєстровані в ньому: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів власники будинку не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] . У силу ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР спадщину після її смерті прийняв син [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном в силу ст. 549 ЦК УРСР. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із 2/3 частини житлового будинку. Дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла спадкоємець першої черги за законом - дочка [PERSON] . Спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: правовстановлюючий документ на будинок. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Спадщину після смерті матері позивач прийняла. Спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. Нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: правовстановлюючий документ на будинок. Саме тому позивач звернулася до суду та просила судовим рішенням визнати за нею: - право власності на 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; - право власності на 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , що належала [PERSON] , спадкоємцем якої був син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; - право власності на 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді від 20 грудня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15 червня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а. с. 38). Представник відповідача Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але до початку підготовчого судового засідання представник відповідача подав до суду заяву, у якій указав, що Мринська сільська рада не заперечує проти позовних вимог, та просив справу розглянути за відсутності представника відповідача (а. с. 93). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом установлено, що домогосподарство [ADDRESS] мало статус колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідками виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 602/03-08, № 601/03-08 від 16 вересня 2021 року (а. с. 9, 10). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 43). Спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 45) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 29 грудня 2021 року № 6917/01-17 (а. с. 46). Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), той з подружжя, який його пережив, і батьки (усиновителі) померлого. [PERSON] був сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 14). Отже, він був спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Міністерством юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, установлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. У судовому засіданні встановлено, що в силу ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 598/03-08 від 16 вересня 2021 року (а. с. 11). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, після смерті [PERSON] її сину [PERSON] стала належати 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі членства у ліквідованому колгоспному дворі. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого [PERSON] (а. с. 49-76). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а. с. 16), копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 17). Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 605/03-08 від 16 вересня 2021 року (а. с. 12). Судом установлено, що до майна померлого [PERSON] приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. заведено спадкову справу за № 109/2015. Згідно з копією спадкової справи до майна померлого [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька, подавши у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори у встановлений законодавством шестимісячний строк. [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а. с. 49-76). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] 2/3 частини спірного житлового будинку, які належали спадкодавцю [PERSON] , стали належати [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частини спадкового житлового будинку після смерті [PERSON] та 1/3 частини спадкового житлового будинку, що належала [PERSON] , матері спадкодавця, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був син, [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто відсутній правовстановлюючий документ на будинок, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 473/02-31 від 3 грудня 2021 року (а. с. 26). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала їй як члену ліквідованого колгоспного двору. За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлої [PERSON] (а. с. 78-87). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом. [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а. с. 16), копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 17). Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , одна, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 607/03-08 від 16 вересня 2021 року (а. с. 13). Судом установлено, що до майна померлої [PERSON] приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. заведено спадкову справу за № 26/2017. Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, подавши у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а. с. 78-87). Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] 1/3 частини спірного житлового будинку, яка належала спадкодавцю [PERSON] , стала належати [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частини спадкового житлового будинку після смерті [PERSON] . Однак, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто відсутній правовстановлюючий документ на будинок, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 473/02-31 від 3 грудня 2021 року (а. с. 26). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 72,2 кв. м, житлова площа - 32,2 кв. м (а. с. 21-23). Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 02 грудня 2021 року становить 82000 грн. (а. с. 24-25). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , а, отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 28). Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved