Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення заборгованості, який в подальшому уточнила. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона працює керівником гуртка комунального позашкільного навчального закладу дитячо-юнацького клубу фізичної підготовки Дніпровської районної ради і з січня 2021 року не отримує заробітної плати, не може звільнитися, отримати санітарну книжку та влаштуватися на іншу роботу. При цьому, зауважує, що директора КПНЗ ДЮКФП Дніпровської районної ради Полупанова А.К. було звільнено з порушеннями і незаконно, без попереднього погодження із Дніпровською районною радою, а також ним не було передано матеріальні і нематеріальні активи ні Відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської райдержадміністрації, ні Дніпровській районній раді, ні виконуючій обов`язки директора Сесь Л. Також, позивачка неодноразово зверталася до відповідачів та третіх осіб із заявами про невиплату їй заробітної плати, про звільнення її з 31.08.2021 та не видачі трудової і санітарної книжок, однак, всі рекомендували звернутися до суду. Тому вона звернулася до відділу поліції та із цим позовом для захисту своїх порушених прав та інтересів. Позивачка та її представник у судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Дніпровської РДА надав відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки згідно із правовстановлюючими документами позашкільний навчальний заклад «Дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки» (ЄДРПОУ 20254139) є комунальним закладом Дніпровської районної ради Дніпропетровської області (Засновник). Водночас, вказаний засновник КПНЗ «ДЮКФП» рішенням від 09 квітня 2021 року №57-2/VIII вирішив передати заклад безоплатно зі\~спільної власності\~територіальних громад\~сіл,\~селищ,\~міст Дніпровського\~району до\~комунальної власності\~Могилівської сільської\~ради,\~у зв`язку\~з цим\~було затверджено\~склад комісії\~з передачі\~вказаної юридичної особи\~в комунальну\~власність Могилівської\~сільської ради. Також категорично не\~погоджується з\~твердженнями позивачки про недотримання чинного законодавства при звільненні [PERSON] , через те, що райдержадміністрація в особі Ліквідаційної комісії діяла лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушуючи\~трудового законодавства. Даний наказ про звільнення набрав законної сили та не оскаржувався самим [PERSON] , що підтверджується його\~особистим підписом\~про ознайомлення\~та відсутністю\~заперечень.\~У випадку\~звільнення [PERSON] ,\~позивачка не\~є суб`єктом оскарження звільнення іншої особи. Таким чином, позивачка не могла проводити заняття групи у період з 01.01.2021 по 31.08.2021 без затвердження директором розклад її занять, який в цей період був вже звільнений з посади. Отже, у відповідача відсутні підстави для прийняття наказу про звільнення позивачки, та виплати на її користь середнього заробітку, оскільки відповідно до записів, які містяться у трудовій книжці позивачки, вона перебувала у трудових відносинах, саме з КПНЗ «ДЮКФП» Дніпровської районної ради. Представник відповідача Дніпровської районної державної адміністрації зазначає, що структурний підрозділ райдержадміністрації Відділ освіти, культури, молоді та спорту не здійснював фінансування позашкільного закладу по видаткам для виплати заробітної плати, а лише вносив пропозиції на розгляд сесії Дніпровської районної ради щодо фінансування вказаного закладу по галузі «Освіта». На даний час райдержадміністрацією було прийнято рішення про ліквідацію вказаного Відділу та звільнення\~всіх працівників, а тому\~перебуваючи в\~стані ліквідації,\~рахунки Відділу,\~як розпорядника\~коштів закриті. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 2 ЦПК завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право на захист цивільного права та інтересів гарантовано ст. 15 ЦК України, якою визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати, що несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача від 23 листопада 1978 року серії [NUMBER] , позивачка 22 січня 1991 року була прийнята на посаду керівника гуртка в Дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки. На підстава рішення Дніпропетровської районної ради від 05.08.2010 №471-32/V Дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки переіменовано у Комунальний позашкільний навчальний заклад Дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки. Згідно запису №14 від 31 грудня 2020 р. позивачка була звільнена з займаної посади за п.1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін) за наказом від 23.12.2020 №36-к/тр. Вказаний запис затверджений підписом директора [PERSON] . Також, 31 грудня 2020 внесено запис №15 до трудової книжки про те, що Запис №14 недійсний, що також затверджується підписом директора Полупановим А.К. та печаткою закладу. Згідно з наказом КПНЗ «ДЮКФП» від 30 жовтня 2020 р. №32-к/тр [PERSON] було попереджено про можливе вивільнення, яке відбудеться 31 грудня 2020 року і даний наказ містить підпис [PERSON] . Згідно з наказом Відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації від 24.12.2020 року №283-к/тр директора комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області [PERSON] звільнено за угодою сторін 31 грудня 2020 року. Відповідно до статуту Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, що є додатком до рішення районної ради від 01.06.2017 №269-11/VII дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки є комунальним позашкільним навчальним закладом, заснованим Дніпровською районною радою на спільній власності територіальних громад Дніпровського району і знаходиться в управлінні відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації. Рішенням від 09 квітня 2021 року №57-2/VIII Дніпровська районна рада Дніпропетровської області вирішила передати безоплатно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпровського району до комунальної власності Могилівської сільської ради юридичну особу - Комунальний позашкільний навчальний заклад «Дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області. Як вбачається з матеріалів справи позивачка [PERSON] 30 березня 2021 та 30 квітня 2021 року направляла на адресу Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Відділу освіти, культури молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації заяви про її звільнення за власним бажанням, видачу наказу про звільнення та трудової і санітарної книжок та виплати належних сум з 01 січня 2021. Дніпровська райдержадміністрація листом від 05.04.2021 року №3-23-589 повідомила, що всі питання , зазначені у запиті позивача, стосуються Дніпровської районної ради, як засновника і балансоутримувача Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області. Листом від 28.05.2021 №3/23-1102 Дніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області повідомила, що відповідно до розпорядження голови Дніпровської державної адміністрації Дніпропетровської області від 29.10.2020 р.№524-24/VII та можливе вивільнення з посад по Відділу видано наказ від 29.10.2020р. №226-к/тр «Про виконання розпорядження голови районної державної адміністрації від 29.10.2020 р.№524-24/VII та можливе вивільнення з посад», де вказано, що директорам комунальних закладів необхідно довести до відома колективи закладів освіти та попередити під підпис працівників, про можливе вивільнення не пізніш ніж за 2 місяці до звільнення. Всі питання, які позивачка вказує в заяві (щодо звільнення з займаної посади, видачі трудової та санітарної книжок, виплати заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, вирішує керівник закладу, в якому вона працює). Відділ освіти, культури, молоді та спорту знаходиться в стані ліквідації і кошти на будь-які виплати відсутні. Таким чином, судом встановлено, що позашкільний заклад «Дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки» є комунальним закладом Дніпровської районної ради, а починаючи з 09 квітня 2021 року Могилівської сільської ради, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що Дніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Відділ освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської райдержадміністрації та Ліквідаційна комісія відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської райдержадміністрації Дніпропетровської області є неналежними відповідачами по справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Згідно з ч. 4\~ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У ході розгляду справи, позивачка та її представник неодноразово зазначали, що Комунальний позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки» передано у власність Могилівської сільської ради, й вони особисто зверталися до нового засновника, однак до суду не було надано клопотання сторони позивача про заміну відповідачів або залучення співвідповідача, не було надано копії позову для належного відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Такими чином, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі N 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі N 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі N 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі N 916/1415/19). Враховуючи те, що між позивачем та Комунальним позашкільним навчальним закладом «Дитячо-юнацький клуб фізичної підготовки» існують трудові відносини, однак при цьому позивачем не залучено нового власника цього закладу, не вчинено інших дій з метою уточнення позовних вимог, то вбачається, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed