Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

У січні 2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із даним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2015 року у розмірі 16\~136 грн. 46 коп. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначалося про те, що 12 червня 2015 року [PERSON] підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору про надання батьківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 500 грн. 00 коп.. Для користування картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Щодо встановлення і зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг на підставі яких, відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем, який прийняв спадщину померлого [PERSON] є відповідач [PERSON] . Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить 16\~136 грн. 46 коп. З підстав стягнення боргу спадкодавця позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Андрійченко В.М. позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду неповідомлені. Будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. За загальним правилом частини першої статті 223\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно із статтею 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти й відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 червня 2015 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до укладеного договору № б/н від 12 червня 2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору та наявності у відповідача заборгованості за вказаним договором, позивачем АТ КБ «ПриватБанк» надано до суду розрахунок заборгованості за кредитним договором, копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Витяг з тарифів банку, виписку за договором за період з 14 лютого 2015 року по 30 листопада 2021 року, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 12 червня 2015 року на дату смерті складає 16\~136 грн. 46 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у селі Перемога Броварського району Київської області помер [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до спадкової справи № 5/2020, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , 27 лютого 2020 року із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася дружина [PERSON] . Заявами від 27 лютого 2020 року спадкоємці за законом, діти померлого [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини за законом. 22 червня 2021 року від АТ «КБ «ПриватБанк» надійшла претензія кредитора щодо включення кредиторської вимоги на суму 16\~136 грн. 46 коп. у спадкову масу. У матеріалах спадкової справи відсутні дані щодо видачі спадкоємцю [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, а також дані щодо наявності у померлого майна, належного йому на праві власності. Листами від 23 червня 2021 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Базир В.Г. повідомила АТ «КБ «ПриватБанк» про відкриття спадкової справи до майна померлого [PERSON] 27 лютого 2020 року на підставі заяви [PERSON] , а також повідомила [PERSON] про надходження заяви-претензії АТ «КБ «ПриватБанк» з вимогами до спадкоємців. Згідно з вимогами статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1281\~ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з вимогами статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218, частини третьої статті 1231\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі статей 1281,1282\~ЦК України за борги спадкодавця повинен спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абзаці 2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1281\~ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Таким чином, АТ «КБ «ПриватБанк», як позивач, зобов`язаний довести обставини, що саме відповідач є спадкоємцем до майна померлого, прийняла після нього спадщину, наявності спадкового майна (рухомого та нерухомого), а також його вартості. При розгляді даної справи по суті встановлено, що спадщину померлого [PERSON] у визначений законом строк та встановленому порядку прийняла його дружина [PERSON] відповідач у справі. Спадкоємці за законом діти померлого спадкодавця, у визначений законом строк відмовилися від прийняття спадщини, подавши про це відповідні заяви. Разом з тим, позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно, яке могло бути успадковане, за рахунок, чи у межах вартості якого, можуть бути задоволені вимоги кредитора, а також його вартості. У матеріалах спадкової справи відсутні дані щодо отриманні відповідачем свідоцтв про право на спадщину за законом на будь-яке майно, що при житті належало спадкодавцю [PERSON] . Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з частиною першою статті 76, частиною другою статті 77\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд звертає увагу на процесуальний обов`язок позивача вчасно надавати до суду першої інстанції належні і допустимі докази, що передбачено статтею 83 ЦПК України. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, частина четверта статті 83 ЦПК України. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до статті 141 КПК України, покладаються на позивача. З огляду на викладені обставини, у задоволенні даного позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed