Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

26.05.2022 представник позивачки [PERSON] - адвокат Габрук М.А. (уповноважений представляти її інтереси в суді на підставі ордеру серії АВ № 1035027) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Після смерті відкрилась спадщина на будинок з по господарськими спорудами, котрий розташований по [ADDRESS] . На день смерті батька разом з ним проживала дружина (рідна мати позивачки) [PERSON] , а також позивачка [PERSON] , які прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1270 ЦПК України, оскільки проживали і були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка на час смерті постійно проживала і була зареєстрована за вищевказаною адресою. За життя склала заповіт, котрим все майно заповіла [PERSON] . Після смерті батьків позивачка звернулася до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій, спадкоємець, не може набути право власності на майно в порядку спадкування за заповітом через нотаріальну контору. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після її батьків. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася. Натомість представником позивача адвокатом Габруком М.А. подано клопотання про подальший розгляд справи у відсутність позивача та його представника (а.с. 41). Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду листа, відповідно до якого просять розгляд справи та подальші засідання проводити без представника селищної ради. Проти заявленого позову селищна рада не заперечує (а.с. 40). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть (а.с. 11) зазначається, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 12) [PERSON] померла [INFO] . Свідоцтвом про народження (а.с. 13) зазначається, що батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 14) пояснюється зміна прізвища позивача із « [PERSON] » на « [PERSON] ». 18.06.2010 (а.с. 15) [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого усе майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповідає [PERSON] . Довідкою Літинської державної нотаріальної контори за № 120/02-14 від 09.02.2022 (а.с. 16), зазначається, що [PERSON] , яка проживав в с. Гончарівка Літинського району Вінницької області є спадкоємицею після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [INFO] [PERSON] , в Літинський державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № № 581, 2012 року. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 116/02-14 від 09.02.2022 (а.с. 17) позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] , по причині відсутності правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись до суду захистом своїх прав. Згідно довідки Багриновецького старостинського округу Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 58 від 03.02.2022 (а.с. 18) власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] являється [PERSON] (згідно записів погосподарських книг сільської ради №9 о/р 763) який помер [INFO] . Довідкою Багриновецького старостинського округу Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 59 від 03.02.2022 (а.с. 19) зазначається, що [PERSON] , 1935 року народження, на день смерті [INFO] проживав по [ADDRESS] . Довідкою Багриновецького старостинського округу Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 60 від 03.02.2022 (а.с. 19) зазначається, що [PERSON] , 1944 року народження, на день смерті [INFO] проживала по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Багриновецької сільської ради за № 4 від 20.01.1994 (а.с. 20) [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га, яка знаходиться в межах [ADDRESS] .Технічним паспортом (а.с. 21-25) зазначається технічна характеристика будинку по [ADDRESS] . Рішенням №613 від 10 вересня 2015 року 41 сесії 6 скликання Багриновенької сільської ради Літинського району Вінницької області. Про перейменування вулиць та провулків села Багринівці та села Гончарівка" вулиця Кірова с. Гончарівка перейменована на вулицю Щаслива. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач [PERSON] не може нотаріально оформити свої спадкові права, тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті [PERSON] , та складається з житлового будинку із по господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] та рахується за [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняла його дочка [PERSON] та дружина [PERSON] , у свою чергу після смерті якої 10.10.2012 спадщину прийняв спадкоємець за заповітом [PERSON] (позивачка у справі). Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 41) слід залишити за позивачкою.

Outcome: approved