Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 121106 грн. 25 коп. за період 14.02.2018 року по 31.01.2022 року. Вказує, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 березня 2018 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.02.2018 до повноліття дитини. На примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавчий лист №570/629/18 від 28.08.2019 року, виданий Рівненським районним судом Рівненської області. Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 червня 2021 року відповідач позбавлений батьківських прав стосовно [PERSON] . Донька перебуває на одноосібному її утриманні. Відповідач аліменти не сплачує протягом чотирьох років.?Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №14492 від 03.02.2022 року, виданої головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) заборгованість по аліментах станом на 31.01.2022 року становить 121106,25 грн. Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22 березня 2022 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило, відзиву на позов ним не подано. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Як встановлено судом, згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 березня 2018 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.02.2018 до повноліття дитини. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.02.2022 року №14492, здійсненого Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби в місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №570/629/18 за період з лютого 2018 року по січень 2022 року станом на 03 лютого 2022 року становить 121106 грн. 25 коп. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина (ч.3\~ст.181 СК України). У відповідності до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до частин 1,2\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов"язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Обов"язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов"язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов"язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов"язання боржником. Після порушення боржником свого обов"язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов"язку сплатити аліменти. Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов"язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Позивачем до позовної заяви додано розрахунок суми пені за несвоєчасну сплату заборгованості, з яким погоджується суд. Отже, загальна сума неустойки (пені) за період з 14.02.2018 року по 31.01.2022 року становить 745836,72 грн. Згідно ч.1 ст.196 СК України, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину. Отже, в даному випадку, оскільки сума пені перевищує розмір заборгованості по аліментам, вона повинна бути обмежена розміром заборгованості. Суд при вирішенні справи враховує, що відповідач неналежно виконує покладений на нього статтею 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки взагалі не сплачує стягнуті з нього аліменти, та дійшов висновку про наявність передбачених статтею 196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Враховуючи вищевикладене та наведений розрахунок, суд приходить до висновку, що розмір неустойки (пені) який підлягає стягненню з\~ [PERSON] складає 121106,25 грн., а тому позовні вимоги\~ [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі\~ст.141 ЦПК України, та враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1211 грн.06 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved