Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області йому було присуджено сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Малолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , проживають з позивачем у будинку його тещі [PERSON] та повністю знаходяться на його утриманні. Відповідачка [PERSON] з ним та дітьми не проживає, де фактично живе йому невідомо, навідується один раз на місяць максимум на півдня, де фактично мешкає йому невідомо, допомоги на утримання дітей не надає, жодним чином не бере участь у вихованні та утриманні дітей, кошти, які отримує в якості аліментів повністю витрачає на себе, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. 30.06.2022 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та призначення справи до розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечує, що отримані аліменти витрачає на себе. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 06 червня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини виданого Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 30.11.2009 року, актовий запис № 93 та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини виданого виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 18.11.2013 року, актовий запис № 102. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання батька [PERSON] від 21.02.2022 року, за адресою: [ADDRESS] позивач [PERSON] проживає без реєстрації в будинку тещі [PERSON] разом з двома малолітніми дітьми. Допитана судом в якості свідка [PERSON] пояснила, що відповідачка її донька, з якою склалися погані відносини з приводу поведінки в житті, який обрала відповідачка. Разом з нею в будинку проживає позивач та діти позивача, її онуки, які знаходяться на повному утриманні [PERSON] . Її донька зареєстрована в будинку, але фактично з`являється дуже рідко, аліменти отримує, однак дітям нічого не купляє і дітьми не займається. Отримані гроші витрачає тільки на себе. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150 , 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Згідно з положеннями статті 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Так, судом встановлено, що малолітні діти сторін: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні, але фактично позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання дітей на користь відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України - якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з позивача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частина перша, друга статті 184 СК України). Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, вихованням доньки не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Положеннями частини першої та другої статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Частиною четвертою та п`ятою статті 95 ЦПК України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Згідно зі статтями 76 , 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів. При цьому згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, під час судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на даний час малолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачем [PERSON] , [INFO] , який є їх батьком, дані обставини підтверджуються копією свідоцтв про народження дітей. Також судом встановлено, що позивач продовжує сплачувати аліменти [PERSON] на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , які повністю знаходяться на його утриманні. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що малолітні діти проживають з батьком та перебувають на його утриманні, тобто, змінилися сімейні обставини платника одержувача аліментів, тому, беручи до уваги загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення аліментів на користь відповідачки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що малолітні діти сторін: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , проживають з позивачем [PERSON] , [INFO] . Проте позивач продовжує сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання малолітніх дітей, які фактично проживають з позивачем, а тому суд вважає можливим припинити стягнення аліментів з позивача на утримання малолітніх дітей на користь відповідачки. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір.

Outcome: approved