Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовною заявою до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення. Зміст позовних вимог та стислий виклад позиції позивача. Позивач просить суд зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити [PERSON] перерахунок розміру плати за надані послуги з централізованого теплопостачання по особовому рахунку квартири за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю опалення за період з січня 2015 року по квітень 2021 року в період опалювального сезону. Позивач стверджує, що вона є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надаються КП «Київтеплоенерго», однак її право на отримання послуги належної якості порушено відповідачем, виходячи із наступного. У належній позивачу квартирі та будинку по [ADDRESS] відсутній засіб обліку теплової енергії. У період опалювального сезону січень 2015 року - квітень 2017 року періодично через прориви, поломки на тепломережі та інші причини послуга з централізованого опалення не надавалась або надавалась неналежної якості. Температура в квартирі не перевищувала 13 градусів, тобто вказаний показник нижчий за параметри якості теплової енергії, які повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Позивач вважає, що за наявності вказаних обставин, остання має право на проведення відповідачем перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 р. № 151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості». Стислий виклад позиції відповідача. У січні 2022 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача, яким сторона відповідача заперечує проти задоволення позову з наступних підстав. Відповідач стверджує, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» стало виконавцем послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ) лише з 01.05.2018. Саме з цього періоду підприємство здійснює нарахування за послуги з ЦО та ЦПГВ і у будинку позивача. Окрім цього, в будинку позивача встановлений засіб обліку теплової енергії, що підтверджується актом прийняття теплового вузла обліку від 27.10.2015. Отже, мешканцям виставлялися рахунки тільки за фактично спожиті обсяги Гкал. Тобто здійснення перерахунку в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 р. № 151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» можливо тільки за відсутності в будинку квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії. Процесуальні дії у справі. 28 жовтня 2021 року у згаданій цивільні справі відкрито провадження, про що постановлено ухвалу та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 26 січня 2022 року на адресу суду надійшла заява позивача про долучення до матеріалів копій документів у двох екземплярах, яка судом залишається без розгляду в порядку ч. 9 ст. 83 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю підтвердження надсилання (надання) згаданих копій іншим учасникам справи. Фактичні обставини встановлені судом. Позивач зазначає, що в розумінні ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», остання є споживачем комунальних послуг у квартирі [ADDRESS] , зокрема послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надаються відповідачем. Зазначена обставина відповідачем не заперечується. З матеріалів, долучених до позову, вбачається що [PERSON] зверталась до державних та комунальних установ із заявами та скаргами з метою вирішення обставин, викладених у позові. Заяви складені рукописним текстом, міркування викладені не послідовно, без чіткого визначення вимог, які ставляться перед установами, тому в своїй сукупності вказані заяви не дають змогу дійти висновку про порушення умов надання житлово комунальних послуг у квартирі [ADDRESS] . Окрім того, зазначені звернення датовані 2015-2017 роками. Безпосереднього звернення позивача до КП «Київтеплоенерго» матеріали справи не містять. Належним доказом, який підтверджує факт поданої гарячої води до будинку по [ADDRESS] неналежної температури, суд визначає акт від 17.03.2016 року, складений у присутності провідного інженера та майстрів рем. дільниці ЖЕД 107, яким засвідчено, що температура води в падаючому трубопроводі не відповідає нормативним вимогам. Належних та допустимих доказів, засвідчуючих температуру повітря в 13 градусів або іншої, яка не відповідає нормам, у приміщенні квартири [ADDRESS] матеріали справи не містять. Окрім цього, судом встановлено, що в будинку позивача встановлений засіб обліку теплової енергії, що підтверджується актом прийняття теплового вузла обліку від 27.10.2015 Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відносини між позивачем та відповідачем регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76. Згідно 4.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг покладається саме на споживача, як і обов`язок по оплаті вказаних послуг, як це визначено ст. 20 Закону. Відповідно до ч.4 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець/виробник зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово- комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тобто законодавець покладає такий обов`язок на виробника таких послуг, в разі їх ненадання з вини саме виробника, а не через відмову споживача отримувати дані послуги. Пунктом 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. визначено право споживачів на відмову від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктами 25, 26 Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» (2633-15) схемою теплопостачання, за умови безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування. будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Відповідно до п.п. 2.3.7, 2.8.2 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, виконавці послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюють технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливної каналізації. Під час підготовки житлового фонду до експлуатації у зимовий період саме зазначеними виконавцями житлово-комунальних послуг повинно виконуватись усунення несправностей внутрішніх систем тепло-, водо- й енергопостачання та установок із газовими нагрівачами. Згідно п. 15 Порядку проведення перерахунків розмір плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 № 151, перерахунок за надання послуг з централізованого опалення у разі невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативній, здійснюється за відсутності квартирних га будинкових засобів обліку теплової енергії. У зв`язку з наявністю загальнобудинкових засобів обліку теплової енергії підстави для здійснення перерахунку відсутні. Окрім вказаного, відповідач заперечує проти задоволення вимог із підстави того, що останній не є правонаступником Акціонерного енергопостачальною компанією «Київенерго», а тому не несе відповідальність за зобов`язанням у строк до 01.05.2018 року, з чим погоджується і суд, виходячи із наступного. Загально відомим є відомості про те, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Таким чином, КП «Київтеплоенерго» стало виконавцем послуг з централізованого опалення з 01 травня 2018 року, а тому вимоги про зобов`язання здійснити перехунок за комунальні послуги у термін до 01.05.2018 року задоволенню не підлягають, так як заявлені не до належного відповідача. За змістом ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження правонаступництва між КП «Київтеплоенерго» та ПАТ «Київенерго». Позивач, як на підставу для здійснення перерахунку, посилається на неналежну температуру в її квартирі. Відповідно до п. 5 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 №151 (Порядок), у разі невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативній перерахунок за надання послуг з централізованого опалення здійснюється за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії. У будинку позивача встановлений засіб обліку теплової енергії, що підтверджується актом прийняття теплового вузла обліку від 27.10.2015. Вказане свідчить про те, що мешканцям виставлялися рахунки тільки за фактично спожиті обсяги Гкал, доказів, які б свідчили про зворотне, позивачем до суду не надано. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невиконання або оспорювання. Позивачем не надано доказів порушення його прав та інтересів КП «Київтеплоенерго». Враховуючи наведене та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення, не ґрунтуються на законі та є такими, що не підлягають задоволенню. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а, отже, з підстав ч. 7 ст. 141 ЦПК України, судові витрати належить компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed