Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення справжніх шлюбних відносин, а з жовтня 2021 року було фактично припинено й спільне проживання. На думку позивача, побудова сімейних відносин між позивачем та відповідачем на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги є неможливою. Після того, як подружжя припинило спільне проживання, відносини між сторонами неможливо назвати сімейними. Також, позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан відносин, в минулому це не принесло жодних результатів. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем остаточно припинено. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2022 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не наполягає на розподілі судових витрат, прізвище просить залишити без змін. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 29.08.2013, Центральним відділом реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2087. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СКУ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. З огляду на це суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved