Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

В вересні 2021р. позивач ТОВ «ГЛОБАЛМАНІ» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: 1) визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації позивача інформацію, яка поширена відповідачем на інформаційно-аналітичному порталі «Коментарії УА» ([INFO]) у мережі Інтернет у публікаціях (статтях) українською та російською мовами від [INFO] під назвами: «[INFO]» ([INFO]»), за посиланнями: [INFO] та [INFO] (далі по тексту - вимога № 1); 2) зобов`язати відповідача не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі видалити публікації (статті), поширені на інформаційно-аналітичному порталі «Коментарії УА» ([INFO]) у мережі Інтернет у публікаціях (статтях) українською та російською мовами від [INFO] під назвами: «[INFO]» ([INFO]»), за посиланнями: [INFO] та [INFO] (далі по тексту - вимога № 2); 3) зобов`язати відповідача, не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі спростувати недостовірну інформацію про позивача, яка була поширена на інформаційно-аналітичному порталі «Коментарії УА» у мережі Інтернет у публікаціях (статтях) українською та російською мовами від [INFO] під назвами: «[INFO]» ([INFO]»), за посиланнями: [INFO] та [INFO] шляхом розміщення в мережі Інтернет на головній сторінці інформаційно-аналітичного порталу «Коментарії УА» ([INFO]) повного тексту судового рішення у цій справі, не допускаючи при цьому власник коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу тощо, під заголовком: «Спростування як недостовірної інформації щодо ТОВ «Глобалмані» (GLOBALMONEY), висвітленої (поширеної) на інформаційно-аналітичному порталі «Коментарії УА» ([INFO]) 07.04.2021», який (заголовок) має бути виконаний таким же самим шрифтом, як назва вищевказаних публікацій (статей) (далі по тексту - вимога № 3); 4) стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати (далі по тексту - вимога № 4): - на оплату послуг ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес»: * з видачі Звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет в розмірі 3900,0 грн.; * з видачі довідки з відомостями про власників веб-сайтів або інформацією про його встановлення в розмірі 1500,0 грн.; - витрати на професійну правничу дорогу у розмірі 50000,0 грн. і судовий збір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] на інформаційно-аналітичному порталі «Коментарії УА» ([INFO]), власником якого є відповідач, у мережі Інтернет у публікаціях (статтях) українською та російською мовами від [INFO] під назвами: «[INFO]» ([INFO]»), за посиланнями: [INFO] та [INFO] було поширено, як вважає сторона недостовірну інформацію. На думку позивача, інформація відносно нього є неправдивою, образливою, оскільки впливає на ділову репутацію позивача, як юридичної особи та на честь і гідність його працівників, фактично звинувачуючи посадових осіб позивача у вчиненні кримінальних правопорушень. З метою захисту порушеного права, позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 05 липня 2022р. на адресу сду надійшли від відповідача письмові пояснення на позов. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. В свою чергу ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно з ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). За змістом ч. 2-4 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Звертаючись до суду з вказаним позовом, в прохальній частині позову, позивачем не було зазначено конкретні фрази та вислови, які на думку сторони позивача є недостовірними і порушують його ділову репутацію (вимога № 1), однак за змістом позову, позивач наголошував, що на інформаційно-аналітичному порталі «Коментарії УА» ([INFO]) у мережі Інтернет у публікаціях (статтях) українською та російською мовами від [INFO] під назвами: «[INFO]» ([INFO]»), за посиланнями: [INFO] та [INFO] були поширені наступні вислови: - «…ЗМІ повідомиои, що в «Банку Альянс», де були заблоковані рахунки GlobalMoney, можуть продовжуватись транзакції…»; - «…Видання «Фокус» повідомляє, що рахунки ТОВ «Глобалмані» в «Банку Альянс» були заблоковані відповідно до судової постанови Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року, але нібито «Банк Альянс» міг відкрити нові рахунки для проведення транзакцій GlobalMoney…»; - «…Глава правління АТ «Банк Альянс» [PERSON] пояснила такі дії так: «Установа обслуговує безліч транзакцій на добу, і зупиняти цю діяльність було дуже проблематично …»; - «…саме рішення про блокування рахунків було про арешт коштів в якості доказу в кримінальному провадженні, але порядок відкриття рахунків регулюються зовсім іншим законодавством. Банк діяв у рамках закону» - підкреслила глава правління «Банку Альянс…»; - «Фокус» повідомляє, що у вересні минулого року за запитом Київської прокуратури було накладено арешт на кошти ТОВ «Глобалмані», які знаходяться на рахунках в АТ «Банк Альянс». Після розгляду клопотання Київської прокуратури Голосіївського районного суду міста Києва в рамках справи № 752/19100/20 зобов`язав АТ`Банк Альянс» розкрити рух по рахунку платіжної системи GlobalMoney і надати доступ слідчим і прокурорам до банківської документації. Незважаючи на це, йдеться в матеріалі «Фокуса», нібито міг бути відкритий новий гривневий рахунок…». Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, Де Гаєс і Гійзельс, Гудвіна, Прагер і Обершлік) свобода вираження поглядів, гарантована п. 1 ст. 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання п. 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе. Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. В силу положень ст. 302 ЦК України, ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» особа не несе відповідальність за поширену інформацію, якщо вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб; відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення вимоги № 1, оскільки у вищенаведених статтях, на які посилався позивач, здійснено посилання на пряму мову Голови Правління АТ «Банк Альянс», а також містять на першоджерела цієї інформації видання «Фокус» та інші засоби масової інформації. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимоги № 1, то і відсутні правові підстави для задоволенні і вимог позивача за № 2 і № 3, як похідних від вимоги № 1. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати, наведенні у вимозі № 4.

Outcome: dismissed