Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Одеський Національний медичний університет звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача витрати , пов`язані з навчанням [PERSON] у вищому навчальному закладі в сумі 118981,75 грн. та стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1784,72 грн. В обґрунтування вимог посилався на те, що 10 березня 2015 року між Одеським національним медичним університетом та [PERSON] було укладено договір №331 від 10.03.2015 року\~ про підготовку фахівців з вищою освітою на контрактних умовах. Відповідно до ч.1 Договору «Предмет договору» Університет прийняв на себе зобов`язання надати\~ якісні теоретичні і практичні освітні послуги\~ студенту строком на 5 років на факультеті лікувальна справа медичного факультету №\~2 в ОНМедУ за рахунок Державного бюджету України. 22.05.2020 року керівництво ОНМедУ затвердило заяву [PERSON] про самостійне працевлаштування. Станом на серпень 2021 року [PERSON] \~ не надала жодних документів про відпрацювання. ОНМедУ умови договору № 331 від 10 березня 2015 року виконувались у повному обсязі. В свою чергу, відповідачка умови договору не виконала, своєчасно не приступила на місце відпрацювання та не надала до Університету жодних пояснювальних документів. Відповідно до розрахунку бухгалтерської служби ОНМедУ заборгованість за навчання [PERSON] складає 5509,75 грн. (витрати на виплату стипендії) та 113472,00 грн. (витрати на навчання), що разом складає 118981,75 грн. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06.09.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху. 21.09.2021 року представник позивача надав суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою судді Кузнецової В.В. 16.07.2021 року провадження у справі відкрите. На підставі рішення зборів суддів Приморського районного суду м. Одеси №2 від 04.11.2021 р., з метою дотримання розумних строків розгляду справи та на підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси №602/21 від 19.11.2021 року по справі було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. За результатами повторного автоматизованого розподілу від 19.11.2021 року справа передана на розгляд судді Приморського районного суду міста Одеси Суворової О.В. Справа надійшла до провадження судді Суворової О.В. 22.11.2021 року. Ухвалою суду від 02.12.2021 року прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 28.12.2021\~року. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомляла, відзив на позов не подавала. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими. Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачкою відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки , згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення суду є 20.07.2022 року. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Дослідивши подані позивачем документи і матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 10 березня 2015 року між ОНМедУ та [PERSON] було укладено договір №331 від 10.03.2015 року\~ про підготовку фахівців з вищою освітою на контрактних умовах (а.с.8-9). У 2020 році [PERSON] закінчила ОНМедУ та здобула кваліфікацію- освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліст, спеціальність лікувальна справа, професійна кваліфікація лікар (а.с.15). Заявою [PERSON] , поданою 12.05.2020 року, остання висловила бажання працевлаштуватись самостійно (а.с.14). Відповідно до розрахунків економічного відділу Університету, за період з березня 2015 року по червень 2015 рік, грудень 2019 рік сума витрат на навчання [PERSON] складає за виплату стипендії 5509,75 грн. та витрати на навчання у розмірі 113472,00 грн., що загалом складає 118981,75\~грн. (а.с.10-11) Укладаючи угоду з вищим навчальним закладом про надання освітніх послуг за державним замовленням, особа (абітурієнт) бере на себе відповідні зобов`язання, які випливають із вимог нормативно-правових актів в даній сфері і передбачені самими угодами про надання освітніх послуг, а саме зобов`язання після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати за направленням не менш ніж три роки (замість чого отримують вищу освіту безкоштовно). Вступаючи, на навчання за державним замовленням та укладаючи відповідну угоду, особа-абітурієнт є обізнаною із фактом необхідності проходження інтернатури та відпрацювання певного строку після закінчення навчання. Відповідно до п. 1.1 Положення Міністерства охорони здоров`я України про спеціалізацію (інтернатуру) випускників вищих медичних і фармацевтичних закладів освіти III-IV рівнів акредитації медичних факультетів університетів спеціалізація (інтернатура) є обов`язковою формою післядипломної підготовки випускників всіх факультетів медичних і фармацевтичних вищих закладів освіти III-IV рівнів акредитації медичних факультетів університетів незалежно від підпорядкування та форми власності, після закінчення якої їм присвоюєтеся кваліфікація лікаря (провізора) спеціаліста певного фаху. Інтернатура проводитися в очно-заочній формі навчання на кафедрах медичних (фармацевтичних) вищих закладів освіти III-IV рівнів акредитації медичних факультетів університетів і закладів медичної (фармацевтичної) післядипломної освіти (надалі вищих закладів освіти) та стажування в базових установах і закладах охорони здоров`я (п. 1.4 Положення). Відповідно до п. 2.2.3, Угоди № 454, студент зобов`язуєтеся прибути після закінчення університету на місце працевлаштування за направленням МОЗ України і відпрацювати не менше 3 років після закінчення інтернатури. В разі відмови їхати на працевлаштування за рішенням МОЗ України або відмови відпрацьовувати не менше 3 років відшкодовувати до державного бюджету повну вартість навчання, у встановленому порядку. Відповідно до п. 2.2.5. Угоди № 454 студент, що вступив до Університету за цільовим направленням УОЗ, незалежно від умов, після закінчення університету зобов`язуєтеся відпрацьовувати за місцем призначення згідно з направленням не менше трьох років. Відповідно до п. 5.1 Угоди № 454, за невиконання або неналежне виконання умов даної Угоди сторони несуть майнову громадянську відповідальність у відповідності з діючим законодавством. Відповідно до ч. 1\~ст. 72 Закону України «Про вищу освіту»\~фінансування державних вищих навчальних закладів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень. Відповідно до ч. 2\~ст. Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», одним з основних важелів здійснення державної політики у сфері науково-технічної діяльності є бюджетне фінансування. На виконання\~\~Указу Президента від 23 січня 1996 року №77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», в редакції\~Указу Президента від 16 травня 1996 року №342, відповідно до\~ст. 65 Закону України «Про вищу освіту»\~та\~ст. 197 Кодексу законів про працю України\~було розроблено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів від 22 серпня 1996 року № 992. Пунктом 4 вищенаведеного Порядку визначено, що керівники навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду. Відповідно до п. 8 Порядку, випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом, після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менш трьох років. У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати (п. 14 Порядку). Відповідно до розрахунків університету, за період з 01.09.2014 по 31.12.2020 року сума, сплачена відповідачці , становить 5509,75\~грн. (а.с.10), згідно розрахунку наданого позивачем, витрати на навчання за державним замовленням (без урахування стипендіального фонду) з 03.03.2015 по 30.06.2020 р. становить 113\~472,00 грн. (а.с.11) Зазначені положення нормативно-правових актів, щодо відшкодування випускниками вартості навчання в разі неприбуття (не відпрацювання впродовж трьох років за місцем розподілу) закріплені також\~Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року №367\~«Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням». Відповідно до\~\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню всі понесені та документально підтверджені судові витрати у сумі 1784,72\~грн. (платіжне доручення №1977 від 19.07.2021 р.)

Outcome: approved