Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування в сумі 100000 грн., пеню за період з 03.02.2021 року по дату прийняття судом рішення у справі відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка відповідно до заяви від 13.06.2022 року станом на 15.06.2022 року становить 24291,63 грн. та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 3000 грн. і судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 03.06.2019 року з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом, застрахованим відповідачем, сталася ДТП, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб позивача. Кримінальне провадження щодо [PERSON] закрито у зв`язку з примиренням із потерпілим. Цивільний позов, поданий в межах кримінальної справи залишено без розгляду, а тому позивач вважає, що має право на страхове відшкодування в межах страхової суми 100000 грн. та пеню. Підставою відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачеві стала відсутність у [PERSON] права вимоги страхового відшкодування, оскільки він не є власником пошкодженого транспортного засобу, а також неподання позивачем страховій компанії заяви про страхове відшкодування у встановленому законом порядку. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.08.2021 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва. Постановою Житомирського апеляційного суду від 21.01.2022 року ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05.08.2021 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до Богунського районного суду м. Житомира. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.01.2022 року в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено, у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 17.03.2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов з додатками та повідомлення про виконання ухвали суду про витребування доказів. В судовому засіданні представник позивача та третя особа [PERSON] підтримали позов та просили його задовольнити. Представник відповідача та третя особа фізична особа підприємець [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, представник відповідача у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позову, а третя особа просила позов задовольнити. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що позивач є його матір`ю та власником автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , за кремом якого він був під час ДТП. Після ДТП він з адвокатом звертався до страхової компанії «Княжа», що біля автовокзалу з повідомленням про ДТП на протязі 10 днів після події. Потім також з адвокатом подав заяву про страхове відшкодування до страхової компанії, точної дати її подання не пам`ятає, Зюбрія в той день в страховій не бачив. З оцінкою страхової компанії розміру матеріального збитку не погодився та замовив свою оцінку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він був учасником ДТП, як пасажир в автомобілі під керуванням [PERSON] і отримав тілесні ушкодження. Вони разом з верталися в страхову компанію для виплати страхового відшкодування за механічні пошкодження автомобіля, однак куди і коли зверталися, не пам`ятає. Тоді також були присутні адвокат Крижов та Зюбрій. Вони писали в страховій компанії дві чи три бумаги, однак не отримав страхового відшкодування. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є учасником ДТП, яка відбулася 03.06.2019 року і під час якої його автомобіль було пошкоджено. Від страхової компанії він отримав виплату за ушкодження здоров`я, а за пошкодження автомобіля нічого не отримав. Коли саме [PERSON] звертався із заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, не пам`ятає. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, покази свідків та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.06.2019 року близько 16 години 00 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем «Nissan Rogue», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснюючи виїзд з прилеглої території на проїзну частину вул. Покровської в напрямку вул. Т. Бульби-Боровця, поблизу буд. 135, що у м. Житомирі, допустив порушення вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній, виїхавши в напрямку смуги руху автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , та допустив з ним зіткнення. В результаті пасажир автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Вищевказані обставини встановлені постановою Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2021 року по справі №295/14390/19, що набрала законної сили. Вказаною постановою суду кримінальне провадження щодо [PERSON] за ст. 286 ч. 1 КК України закрито у зв`язку з примиренням з потерпілим. Цивільний позов потерпілого залишено без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, на час вищезазначеної ДТП цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ-8734297 від 27.12.2018 року, за яким забезпеченим транспортним засобом є «Nissan Rogue», реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно вищезазначеного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 02.11.2018 року власником автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №64, складеного 23.08.2019 року судовим експертом Кудинським В.С. по кримінальному провадженню №12019060020002277, розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] під час ДТП, становить 248461 грн. 07.07.2020 року потерпілий [PERSON] та водій пошкодженого транспортного засобу [PERSON] засобом поштового зв`язку звернулися до відповідача із заявою про проведення службового розслідування щодо відсутності в матеріалах страхової справи заяв про страхове відшкодування. Листом від 07.08.2020 року № 5966 відповідач повідомив [PERSON] , що факт подання 12.08.2019 року заяви про страхове відшкодування не підтвердився. 16.10.2020 року [PERSON] засобом поштового зв`язку звернувся до відповідача з листом про надання дубліката заяви про страхове відшкодування від 12.08.2020 року. Листом відповідача від 30.10.2020 року [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (ст. 2 Закону). Згідно п.22.1. ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених сатттею 41\~цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування. Згідно пункту 37.1.4. статті 37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, зазначений у п. 37.1.4. статті 37 Закону строк є присічним і поновленню не підлягає. В матеріалах справи міститься копія пояснення потерпілого щодо події від 12.08.2019 року, складеного водієм [PERSON] . При цьому, серед документів, наданих страховиком на запит суду, а саме в матеріалах страхової справи, відсутня заява [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 12.08.2019 року, оформлена відповідно до ст. 35 Закону та отримана страховиком. Жоден зі свідків, допитаних в судовому засіданні, не вказав конкретної дати подання [PERSON] страховику заяви про виплату страхового відшкодування. Таким чином, відповідачем не отримано жодної заяви від позивача [PERSON] , як власника пошкодженого транспортного засобу чи володільця транспортного засобу [PERSON] , про виплату страхового відшкодування у межах річного строку з моменту скоєння ДТП 03.06.2019 року. Отже, позивачем пропущено річний строк для подання заяви про виплату страхового відшкодування, а страховиком прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу. Також слід зазначити, що відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язком у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Відповідно до п. 34.2. ст. 32 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням зносу, відповідачем було замовлено проведення відповідного оцінювання у ФОП [PERSON] . Відповідно до звіту №10/9/19 від 16.09.2019 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 238169 грн. 93 коп., а вартість відновлювального ремонту 283845 грн. 50 коп. з урахуванням ПДВ на запасні частини. Відповідно до ст. 30 Закону, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно\~до законодавства,\~витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Тобто вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача перевищує його ринкову вартість, а тому для розрахунку суми страхового відшкодування необхідно застосовувати ст. 30 Закону, оскільки транспортний засіб є знищеним у розумінні положень Закону. Разом з тим, позивач не надала розрахунок вартості залишків транспортного засобу, а тому стягнення страхового відшкодування з відповідача неможливо, оскільки позивач не виконала вимоги ст. 30 Закону. В судовому засіданні, допитаний в якості свідка [PERSON] , який є володільцем пошкодженого майна, пояснив, що він не погодився з висновком оцінки вартості збитків, наданим страховиком та замовив інший висновок. Разом з тим, за наявності в справі двох різних оцінок вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, клопотань від позивача про призначення по справі експертизи, не надходило. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed