Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 26 січня 2017 року, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить умови договору банківського рахунку та кредитного договору. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач за первісними позовом послався на те, що [PERSON] на підставі її заяви було відкрито рахунок та встановлено кредитний ліміт, розмір якого в подальшому було збільшено до 21000 гривень 00 копійок. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачці було надано кредитну картку. Внаслідок порушення договірних зобов`язань з боку [PERSON] станом на 11 листопада 2021 року за договором б/н від 26 січня 2017 року виникла заборгованість в загальному розмірі 25739 грн 67коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20686 грн 74 коп та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 5052 грн 93 коп. Позивач за первісним позовом просить стягнути на його користь з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 26 січня 2017 року в розмірі 25739грн 67коп та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2270 грн 00коп. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.105-110), в якому заначила що 26 січня 2017 року між нею та відповідачем за зустрічним позовом було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання нею заяви про приєднання. Вона користувалась кредитною карткою в межах встановленого банком кредитного ліміту. До кінця 2020 року сумлінно виконувала обов`язки за вказаним договором; за період часу з 26 січня 2017 року по 01 лютого 2021 року згідно довідки банка на виконання умов договору нею сплачено грошові кошти в загальному розмірі 134324 грн 14 коп ( 102425грн 52коп на погашення основної суми позики та 31898 грн 62коп на погашення відсотків). На її думку, АТ КБ Приватбанк необгрунтовано нарахував проценти за період з 10 березня 2017 року по 01 червня 2019 року в розмірі 18485 грн 10коп та за період часу з 01 липня 2019 року по 28 лютого 2021 року в розмірі 14637 грн 80коп (а всього 33122грн 90коп), оскільки з 01 липня 2019 року банк зараховував проценти, які були нараховані в попередньому місяці до тіла кредиту. Крім того, банком не доведено, що Умови та Правила надання банківських послуг є складовою укладеного кредитного договору. Під простроченим тілом кредиту в розмірі 20686грн 74коп банк безпідставно розуміє заборгованість як за безпосередньо позиченими коштами, а також за простроченим тілом кредиту в розмірі 20686 грн 74коп та заборгованості за простроченими процентами в розмірі 5052 грн 63коп, а всього - 25739 грн 67коп. Безпідставним є нарахування банком процентів на заборгованість за раніше нарахованими процентами із застосуванням подвійного коефіцієнту, тобто заборгованість за процентами вдвічі збільшувалась і знов включалась до «простроченого тіла кредиту», на яке знову нараховувались проценти. Сплативши грошові кошти у загальному розмірі 134324 грн 14коп, вважає, що фактично кредитний договір б/н від 26 січня 2017 року та її зобов`язання перед банком за цим договором припинено виконанням, проведеним належним чином. 01 лютого 2021 року вона звернулась до АТ КБ Приватбанк із заявою про закриття банківського рахунку в порядку ст. 1075 ЦК України, проте відповіді не отримала, не зважаючи на належне виконання нею зобов`язання з повернення грошових коштів за договором б/н від 26 січня 2017 року та те, що право клієнта на розірвання договору банківського рахунку в односторонньому порядку є безумовним, що узгоджується із висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 23 липня 2020 року у справі № 519/875/14-ц. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] просить : -розірвати договір банківського рахунку від 26 січня 2017 року на банківській картці «Універсальна» № [NUMBER] , укладений між нею та АТ КБ ПриватБанк; -розірвати кредитну угоду б/н від 26 січня 2017 року, укладену між нею та АТ КБ ПриватБанк; -стягнути з відповідача за зустрічним позовом на її користь витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2021 року позовну заяву АТ КБ ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2022 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до АТ КБ ПриватБанк про розірвання договору банківського рахунку та кредитного договору; вимоги за первісним та зустрічним позовом об`єднано в одне провадження, постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про розірвання договору банківського рахунку та кредитного договору, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача за первісним позовом АТ КБ ПриватБанк Захаров М.І. в судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив що підтримує первісний позов та заперечує проти задоволення зустрічного позову [PERSON] . З наданих представником АТ КБ ПриватБанк відповіді на відзив (а.с.127-132) та відзиву на зустрічну позовну (а.с.140-143) заяву вбачається, що відповідач за зустрічним позовом, заперечуючи проти задоволення позовних вимог [PERSON] , посилається на наступні обставини : -[PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають договір про надання банківських послуг; сторони узгодили всі істотні умови, необхідні для укладення договору; -на підставі заяви від 26 січня 2017 року, яка є складовою договору про надання банківських послуг, [PERSON] було відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт, який згодом було збільшено; -з долученого до позовної заяви Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що відповідачці було встановлено поточну процентну ставку в розмірі 3,6% (43,2 % на рік), передбачено розміри комісій та штрафів; -крім того, відповідачкою особисто підписано паспорт споживчого кредиту від 29 березня 2021 року, в якому передбачена валюта кредитування, відсоткова ставка, розмір платежу, відповідальність та інші умови; -[PERSON] скористалась кредитними коштами, здійснила часткове погашення заборгованості; -відповідачкою розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 26 січня 2017 року не спростований, контррозрахунок не наданий; -[PERSON] деякий час належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про її обізнаність з приводу умов кредитування та визнання своїх зобов`язань за договором; -розмір застосовуваного банком коефіцієнта залежить від погашення заборгованості позичальником (0- якщо погашення здійснюється в пільговому періоді; 1 якщо погашення здійснюється після спливу пільгового періоду; 2 якщо вимога прострочена); -згідно умов кредитного договору сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює в тому числі шляхом надання банку доручення на списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. Якщо клієнтом використана вся сума кредиту на дату нарахування відсотків, сторони узгодили про збільшення кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитним договором. Під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. -із розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] неодноразово порушувала зобов`язання за договором, а починаючи з березня 2021 року прострочена заборгованість за кредитом не зникає; -[PERSON] не надала належних доказів погашення кредитної заборгованості; зобов`язання належним чином не виконані і відповідно кредитором не прийняті. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, задовольнити зустрічний позов та відмовити в задоволенні первісного позову. З наданого відповідачкою за первісним позовом відзиву вбачається, що [PERSON] , заперечуючи проти задоволення позовних вимог АТ КБ Приватбанк, посилається на наступні обставини (а.с.98-99): -Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк не можуть вважатися кредитним договором, оскільки вони нею не підписані як стороною і не є складовою самої кредитної угоди, не вбачається, що ці Умови та Правила були з нею узгоджені, що суперечить вимогам ст. 626, 628, 638, 1054 ЦК України. Банком не доведено, що саме з доданими до позовної заяви Умовами та Правилами надання банківських послуг вона була ознайомлена та що саме ці Умови були доведені до її відома, що вона погодилась з даними Умовами отримання кредиту. -станом на 11 листопада 2021 року у неї відсутня заборгованість перед АТ КБ ПриватБанк, оскільки нею за період з 26 січня 2017 року по 01 лютого 2021 року було сплачено 134324 грн 14 коп, що значно перевищує розмір здійснених витрат в межах кредитування рахунку. Крім того, вважає необгрунтованим розмір нарахованих процентів за період з 10 березня 2017 року по 28 лютого 2021 року в розмірі 33122 грн 90 коп, а іншого розрахунку процентів, здійсненого із застосуванням процентної ставки в межах подвійної облікової ставки НБУ, який би відповідав вимогам, передбаченим ч.3 ст.1069 ЦК України, а також за відсутності нарахування процентів на раніше нараховані проценти та пеню, без застосування подвійного коефіцієнту збільшення заборгованості, банк не надав. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 08 грудня 2016 року [PERSON] АТ КБ ПриватБанк було видано картку [NUMBER] з терміном дії по грудень 2020 року (а.с.15). 26 січня 2017 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до змісту якої [PERSON] погодилась, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Зобов`язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua. (а.с.16). Як вбачається з довідок АТ КБ ПриватБанк, і не оспорюється відповідачкою за первісним позовом, в рамках договору б/н від 26 січня 2017 року [PERSON] на кредитну картку [NUMBER] (з терміном дії по грудень 2020 року) 26 січня 2017 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 2500 гривень 00 копійок, який 23 травня 2017 року було збільшено до 21000 грн 00 коп (а.с.14-15). Як вбачається з виписки за договором б/н від 26 січня 2017 року, [PERSON] користувалась кредитними коштами, здійснювала погашення кредиту; за період часу з 08 грудня 2016 року по 15 листопада 2021 року здійснено витрат у розмірі 133598 грн 01коп, надходжень 107858 грн 34 коп; баланс на кінець періоду становить - 25739грн 67коп (а.с.81-87). Згідно розрахунку АТ КБ ПриватБанк станом на 30 червня 2020 року заборгованість [PERSON] за договором б/н від 26 січня 2017 року становить 20872 грн 74коп і складається із заборгованості за поточним тілом кредиту в розмірі 20138 грн 32коп та заборгованості за нарахованим процентами в розмірі 734 грн 42коп (а.с.9-11). Відповідно до розрахунку АТ КБ ПриватБанк станом на 11 листопада 2021 року заборгованість [PERSON] за договором б/н від 26 січня 2017 року становить 25739 грн 67коп і складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 20686 грн 74коп та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 5052 грн 93 коп (а.с.12-13). Відповідно до довідки АТ КБ ПриватБанк від 01 лютого 2021 року № 4Т6U7R9S2H0MNAQH за номером рахунку [NUMBER] картка Універсальна встановлено кредитний ліміт 21000 грн 00коп; заборгованість на\~31\~грудня 2020\~року становить\~19999\~грн 71коп, кошти на погашення основної суми позики 102425 грн 52коп, кошти на погашення суми процентів за позикою 31898 грн 62коп (а.с.100,114). [PERSON] , посилаючись на погашення тіла кредиту та процентів за користування ним в повному обсязі, звернулась до АТ КБ ПриватБанк із заявою, в якій просила : -визнати її зобов`язання за договором SAMDNWCF00032635062, укладеним 26 січня 2017 року виконаним; -розірвати кредитний договір SAMDNWCF00032635062, укладений 26 січня 2017 року між нею та АТ КБ ПриватБанк; -розірвати договір банківського рахунку від 26 січня 2017 року на банківській карті Універсальна між нею та АТ КБ ПриватБанк; -надіслати на її адресу довідку про закриття рахунку за кредитним договором SAMDNWCF00032635062 від 26 січня 2017 року та довідку про відсутність заборгованості за цим договором (а.с.115-117). Щодо позовних вимог за первісним позовом АТ КБ ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В силу вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633, 634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~ розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦКК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В первісній позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що 26 січня 2017 року між банком та\~ [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачці грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Суд зауважує, що позиція відповідачки за первісним позовом з приводу процентів за користуванням кредитними коштами є суперечливою. У відзиві на позовну заяву (а.с.98-99) [PERSON] посилається на те, що анкета-заява від 26 січня 2017 року не містить умов кредитування, в тому числі і розміру процентної ставки; Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку вона не підписувала, з огляду на що вони не можуть вважатись складовою кредитного договору. В той же час, окрім непогодження умов кредитування, зокрема розміру процентної ставки, заперечуючи проти позову, [PERSON] посилається на неправильний, на її думку, розрахунок процентів АТ КБ ПриватБанк. На\~підтвердження умов\~договору АТ\~КБ «Приватбанк»\~надало суду\~копію анкети-заяви\~відповідачки від\~26\~січня 2017\~року (а.с.16),\~витяг з\~Тарифів обслуговування\~кредитних карт\~«Універсальна» (а.с.17)та Умови та Правила надання банківських послуг (а.с.18-73). Разом з тим, зазначені документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування. Як вбачається з поданих матеріалів, ані, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.17), ані Умови та Правила надання банківських послуг (а.с.18-73) підпису відповідачки за первісним позовом [PERSON] не містять. Анкета-заява, яка підписана [PERSON] містить лише її анкетні дані, контактну інформацію, тощо, проте не містить даних про умови кредитування, зокрема в анкеті-заяві від 26 січня 2017 року не зазначено розмір процентної ставки. АТ КБ ПриватБанк, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26 січня 2017 року, посилається на\~Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та Правила надання банківських послуг. При цьому, позивач за первісним позовом не надав доказів на підтвердження того, що саме з цими Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами та Правилами надання банківських послуг ознайомилася і погодилася [PERSON] , підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо порядку нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначеному в цих документах розмірах. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови і Правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, а тому, відповідно, вказані Умови (а.с.18-73) та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.17) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами по справі договору від 26 січня 2017 року. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, у яких зазначено, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Отже, відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків за користування кредитними коштами, які позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідачки [PERSON] . За таких обставин, в задоволенні позовних вимог, про стягнення з відповідачки [PERSON] процентів за користування кредитом в розмірі 5052 грн 93коп слід відмовити. Доводи представника АТ КБ «ПриватБанк» про те, що відповідачка користувалася коштами і періодично погашала кредит, не спростовують висновків суду про відсутність підстав для стягнення зазначених у розрахунку відсотків з огляду на відсутність визначених сторонами у заяві-анкеті їх розміру, умов та порядку застосування. Суд не приймає до уваги посилання представника АТ КБ «ПриватБанк» у відзиві на зустрічну позовну заяву на підписання [PERSON] 29 березня 2021 року паспорту споживчого кредиту, оскільки копію цього доказу до матеріалів справи не долучено, відповідно суд не може надати йому оцінки. Крім того, суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що в наданій [PERSON] на підтвердження своїх заперечень проти первісного позову та позовних вимог за зустрічним позовом довідці АТ КБ ПриватБанк від 01 лютого 2021 року № 4Т6U7R9S2H0MNAQH, зазначено, що за номером рахунку [NUMBER] картка Універсальна встановлено кредитний ліміт 21000 грн 00коп; заборгованість на\~31\~грудня 2020\~року становила\~19999\~грн 71коп (а.с.100,114). Дослідивши розрахунки заборгованості (а.с.9-11,12-13) та виписку по рахунку за договором б/н від 26 січня 2017 року (а.с.81-87), суд дійшов висновку про недоведеність доводів відповідачки за первісним позовом [PERSON] про неправильність обчислення процентів за користування кредитним коштами та відсутність заборгованості та тілом кредиту, зважаючи на що відхиляє їх. Верховний Суд 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі №\~ 161/16891/15-ц) дійшов до висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254,\~виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Крім того, Верховний Суд в складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 16 вересня 2020 року по справі\~№ 200/5647/18 зауважив, що виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту. Суд вважає, що позивачем за первісним позовом доведено існування заборгованості [PERSON] за договором б/н від 26 січня 2017 року за тілом кредиту в розмірі 20686грн 74коп. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому, суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, первісний позов підлягає частковому задоволенню і з відповідачки за первісним позовом [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сума непогашеного тіла кредиту за кредитним договором б/н від 26 січня 2017 року в розмірі 20686грн 74коп. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про розірвання договору банківського рахунку та кредитного договору суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 1 ст.1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Статтею 1069 ЦК України (кредитування рахунку) передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1\~і\~2 глави 71\~цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України. Згідно ч.1,2 ст1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Частиною 1 ст.1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Суд звертає увагу на те, що, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, договору банківського рахунку 26 січня 2017 року на банківській картці «Універсальна» № [NUMBER] у вигляді окремого документу (як зазначає позивачка за зустрічним позовом) між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] не укладалось, тому приписи ч.1 ст. ст.1075 ЦК України, якою передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час, вданому випадку застосовані бути не можуть. Відповідно до змісту анкети-заяви, підписаної [PERSON] (а.с.16), 26 січня 2017 року між сторонами по справі був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором, містить як умови договору банківського рахунку так і умови кредитного договору, які є взаємопов`язаними. З досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON] не виконала належним чином зобов`язань з повернення кредитних коштів за договором б/н від 26 січня 2017 року, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20686грн 74коп, з огляду на що відсутні підстави стверджувати, що зобов`язання припинилось виконанням, проведеним належним чином згідно ст. 599 ЦК України. У зв`язку з існуванням у позичальниці заборгованості за тілом кредиту суд не вбачає підстав для застосування у даній справі правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 23 липня 2020 року у цивільній справі № 519/875/14-ц. Відповідно до\~ст.651\~ЦК зміна\~або розірвання\~договору допускається\~лише за\~згодою сторін,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~ Договір\~може бути\~змінено або\~розірвано за\~рішенням суду\~на вимогу\~однієї із\~сторін у\~разі істотного\~порушення договору\~другою стороною\~та в\~інших випадках,\~встановлених договором\~або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Позивачкою за зустрічним позовом [PERSON] не доведено і судом не встановлено в даному випадку існування фактів, обставин та підстав, з якими закон пов`язує можливість розірвання договору, зважаючи на що в задоволенні позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом про розірвання договору банківського рахунку та кредитного договору слід відмовити в повному обсязі. Розподіл судових витрат Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову АТ КБ «ПриватБанк», відповідно\~ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою позивачем за первісним позовом судового збору слід покласти на відповідачку [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на відмову в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору слід покласти на позивачку за зустрічним позовом.

Outcome: partial