Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2015 року, який розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року, у період шлюбу народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини: протягом двох років жодним чином не приймає участі у вихованні сина та його утриманні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Відповідно до судового наказу від 20.07.2020 року Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було розглянуто заяву [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. Та відповідно до ст.ст. 180-183 СК України, ст.ст. 160-172 ЦПК України було видано судовий наказ та призначено: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця з 18.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП66542490, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у тісті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , станом на вересень 2021 рік у розмірі 47 039, 65 гривень. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини, матеріально сину не допомагає, не виконує жоден з обов`язків, які на нього покладені законом як на батька дитини, тому позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] .. Ухвалою від 08.11.2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 29.03.2022 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського районну Дніпровської міської ради № 4/5-141 від 24.03.2022, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , 1989 року народження, по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 11.05.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. 07 липня 2022 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судове засідання позивач не з`явилася, в окремо поданій заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського районну Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, ухваливши рішення в інтересах дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Малолітній [PERSON] , проживає разом з її матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №9646 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб (а.с. 15). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до довідки від 29.07.2021, вих..№13/88, наданої комунальним закладом освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №348» Дніпровської міської ради, дитина [PERSON] відвідує групу №8 в зазначеному закладі з 26 серпня 2019 року по теперішній час. За цей період батько та його родичі не приймали участі у вихованні хлопчика (не забирали його з дитячого садочка, не відвідували батьківські збори, не спілкувались з вихователями, не платили за харчування) (а.с.11). Згідно з наданою копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП 66542490, заборгованість відповідача по сплаті на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] станом на 01.10.2021 становить 47039,65 грн. (а.с.14). Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Висновком органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського районну Дніпровської міської ради № 4/5-141 від 24.03.2022, визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO]., відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зібраними по справі письмовими доказами, встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). У справі «Хант проти України» ЄСПЛ вказав, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Питання розподілу судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved