Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Заявник просить встановити факт, що вона є двоюрідною внучкою померлої [INFO] в с. Рябина Великописарівського району Сумської області, [PERSON] ,мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті двоюрідної бабусі відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,75 га умовних кадастрових гектарів право на яку посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0115417, який видано 24 лютого 1997 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай), що видавалися Великописарівською районною державною адміністрацією. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , який є рідним ділом заявниці, але підтвердити родинні відносини документами не представляється можливим у зв`язку з відсутність в архіві даних про народження [PERSON] за 1911 рік та [PERSON] за 1902 року. В заяві зазначено що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та обґрунтував обставинами, викладеними в заяві. Представник заінтересованої особи - Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області у судовому засіданні просить справу розглянути без їх участі на підставі наявних документів, в задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин відмовити. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] в с.Рябина Великописарівського району Сумської області, що підтверджується копією повторного свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області (а.с.07). Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] одружився з [PERSON] 06 грудня 1969 року, прізвище після одруження « [PERSON] » (а.с. 8). Батьками [PERSON] , [INFO] у свідоцтві про народження записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). З довідки Державного архіву Сумської області від 23 жовтня 2015 року, батьком [PERSON] , [INFO] записаний [PERSON] (по батькові нерозбірливо) [PERSON] ( по батькові не розбірливо) (а.с. 9) Відповідно свідоцтва про смерть, [PERSON] , помер [INFO] на 43 році життя (а.с. 10). Відповідно довідки Державного архіву Сумської області від 23 жовтня 2015 року у метричних книгах Миколаївської церкви с. Нова Рябина та Троїцької церкви с. Стара Рябина Богодухівського повіту Харківської губернії за 1902 рік відомості про народження [PERSON] немає (а.с.11). [PERSON] помер [INFO] в с. Рябина Великописарівського району Сумської області що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть виданим 22 грудня 2015 року відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області (а.с. 12). З довідки Державного архіву Сумської області від 23 жовтня 2015 року слідує, що метричних книгах Миколаївської церкви с. Нова Рябина та Троїцької церкви с. Стара Рябина Богодухівського повіту Харківської губернії за 1911 рік відомості про народження [PERSON] немає (а.с. 13). Але, як вбачається з довідки Кириківської селищної ради від 19 січня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , була постійним мешканцем [ADDRESS] та проживала одна (а.с.14). Згідно оголошення в газеті «Ворскла» від 21 жовтня 2015 року сертифікат на земельну частку (пай) СМ № 115417 на ім`я [PERSON] вважати недійсним (а.с. 15). В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає в с. Рябина Охтирського району Сумської області і добре знала [PERSON] , яка була бабусею [PERSON] та проживала одна. Свідок [PERSON] суду пояснила, що померлу [PERSON] знала по роботі у соціальній службі, вона проживала одна та була родичкою [PERSON] . Згідно ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Тобто у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. У зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , застосуванню підлягає Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Відповідно до вказаного кодексу право на спадкування мають особи, визначені у законі. Згідно зі ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Крім того, ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом відносено непрацездатних осіб, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Стаття 535 ЦК УРСР 1963 року передбачала право на обов`язкову частку у спадщині неповнолітніх або непрацездатних дітей спадкодавця (в тому числі усиновлених), а також непрацездатної дружини, батьків (усиновителів) і утриманців померлого, які успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: -якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; - якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З огляду на це заявник [PERSON] зазначає, що вона є двоюрідною онукою померлої [PERSON] , по батьківській лінії, ні до першої, ні до другої черг спадкоємців за законом не відноситься, не має права на обов`язкову частку, а також в справі відсутні докази її непрацездатності та перебування на утриманні померлої, а тому вона не є спадкоємцем за законом, не має права на спадкування і не могла прийняти спадщину шляхом управління та володіння спадковим майном. Не заслуговують на увагу посилання заявника на необхідність застосування положень діючого Цивільного кодексу України 2003 року та віднесення її до п`ятої черги спадкоємців за законом відповідно до п. 5 його Прикінцевих та перехідних положень, згідно якого правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 листа від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Лише якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п`ятої черг ("нових черг") відповідно до статей 1263 - 1265 ЦК України. Встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася в день її смерті, [INFO] , тобто до [INFO] , а значить п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не підлягає застосуванню. Таким чином, судом встановлено наступні обставини: як слідує з заяви заявник є двоюрідною онукою померлого спадкодавця [PERSON] у 1997 році. Заявник не входить до кола спадкоємців за законом, визначених діючим на час відкриття спадщини ЦК УРСР 1963 року, а відтак і прийняти спадщину фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном не могла, оскільки цим правом наділені лише спадкоємці. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносни , коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Отже заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed