Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовної заяви До суду звернулася [PERSON] (позивач) з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу у володіння спадковим майном та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якій просила суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.07.1994 року управлінням соціальних підрозділів виробничого об`єднання «Кривбасруда», згідно з розпорядженням № 119 від 12.07.1994 року [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] . Бабуся [PERSON] та її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] мали сина [PERSON] , [INFO] . Заповіт за життя [PERSON] , яка померла [INFO] не складала. Син померлої, батько позивача не бажав вступати у спадщину, оскільки спадкове майно, що складалося з Ѕ частини квартири є спів власністю з іншою Ѕ частини квартири яка належить його донці [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] наразі позивач є єдиною спадкоємицею після смерті бабусі, оскільки її сестра - відповідач [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, [PERSON] від імені [PERSON] звернулася до нотаріальної контори але постановою приватного нотаріуса було відмовлено к видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що на момент смерті [INFO] [PERSON] її син - спадкоємець першої черги [PERSON] був живий і не прийняв спадщину у встановленому законом порядку у визначений строк. [PERSON] належним чином спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не оформила, хоча фактично її прийняла, оскільки мешкала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою та доглядала бабусю до смерті, вступила в управління та володіння спадковим майном. Аргументи учасників справи Ухвалою суду від 20 січня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Чорної О.С. (місцезнаходження за адресою: 50065, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 32/4) належним чином завірену копію спадкової справи 80/2021, відкритої після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В судове засідання призначене на 28 липня 2022 року, сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, якою просить задовольнити заявлені позовні вимоги. На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій позовні вимоги позивача визнала та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Від Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.С. на виконання ухвали суду надійшла копія спадкової справи № 80/2021, відкритої після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00032352669 від 31 серпня 2021 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.113). 14 вересня 1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.09.1996 року (а.с.11). Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.06.1974 року (а.с.10). 01 лютого 1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.09.2004 року (а.с.105). Судом встановлено, що батьком відповідача [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.01.1977 року (а.с.105). [INFO] померла [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис № 214 та видано Свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 78). За життя, [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 липня 1994 року Управлінням соціальних підрозділів ВО «Кривбасруда», на праві спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 83). Згідно довідки, виданої КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР № 1812 від 15.08.2001 року, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] згідно розпорядження ВО «Кривбасруда» УСП № 119 від 12.07.1994 року (а.с. 85). Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян № 6319 від 19.08.2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та до 24.02.1997 року [PERSON] (а.с.95). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68153338 від 16.08.2021 року, після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.С., було заведено спадкову справу 16.08.2021 року за № 80/2021 (а.с. 19). З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка була витребувана ухвалою суду від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.С., судом встановлено, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, з заявою про прийняття спадщини звернулася позивач [PERSON] , інший спадкоємець відмовився від спадщини (а.с. 77). Згідно з актом, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] , [PERSON] з 1974 року та по теперішній час проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с.48). Син померлої [PERSON] - [PERSON] , [INFO] спадщину не прийняв у встановлений законом строк та помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 січня 2006 року (а.с. 18). Онука померлої [PERSON] - [PERSON] , [INFO] спадщину не прийняла у встановлений законом строк, відповідно до заяви, наданої приватному нотаріусу Чорній О.С. на видачу свідоцтва про право на спадщину та отримання спадкового майна не претендує (а.с. 103) Представник позивача за довіреністю від 16.08.2021 року [PERSON] , яка діяла в інтересах позивача [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті бабусі [PERSON] , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31 серпня 2021 року та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 121). Згідно довідки КП "Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації" ДОР за № 190730 від 16.08.2021 року, відповідно до даних архівної справи станом на 31.12.2012 року квартира, розташована в [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної сумісної власності в КП «Криворізьке БТІ» ДОР» в реєстровій книзі 10/9ПВ-247-4967 на ім`я [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 25.07.1994 року Управлінням соціальних підрозділів виробничого об`єднання «Кривбасруда», згідно з розпорядженням № 119 від 12.07.1994 року (а.с.97). Мотивувальна частина. Позиція суду та застосовані норми права . Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Що стосується спадкових прав Позивача, суд керується положеннями ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, оскільки спадщина відкрилась у 1997 році. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. За ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, який не є окремою підставою або видом спадкування і за яким суб`єктами спадкування стають певні спадкоємці за законом. Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має керуватися положеннями статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Судом встановлено, що [PERSON] є онукою померлої [PERSON] , що підтверджено свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 27.06.1974 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00032352669 від 31.08.2021 року (а.с.10,113). Після смерті бабусі позивача - [PERSON] відкрилась спадщина. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 19.08.2021 року за №6319, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10.07.1999 року по теперішній час. (а.с.95). Актом, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] , підтверджено, що [PERSON] з 1974 року та по теперішній час проживає в квартирі [ADDRESS] . Крім того, Згідно довідки, виданої КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР № 190730 від 16.08.2021 року, відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві сумісної власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі 10/9ПВ-247-4967 на ім`я [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25.07.1994 року Управлінням соціальних підрозділів виробничого об`єднання «Кривбасруда», згідно з розпорядженням № 119 від 12.07.1994 року. За законом спадкоємцем є позивач. Інших спадкоємців, які б звертались із заявою про прийняття спадщини або прийняли спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - не встановлено. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд бере до уваги, що [PERSON] постійно проживала у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , разом з бабусею, яка померла [INFO] як до, так і після її смерті, і мешкає по теперішній час, крім того того має право власності на 1/2 частку вищезазначеної квартири, відповідно це свідчить, шо позивач [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За таких обставин в порядку статті 549 ЦК УРСР 1963 року, слід встановити факт прийняття спадщини шляхом вступу у володіння нею [PERSON] після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо вимоги позивача про визнання право власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , суд доходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Відповідно до ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. При цьому, лише у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач має право на звернення до суду з відповідним позовом про захист прав спадкоємця. Втім, на момент звернення до суду із позовом про захист права власності, права позивача не були порушені, оскільки постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.С. від 31.08.2021 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на момент смерті [INFO] [PERSON] її син - спадкоємець першої черги [PERSON] був живий і не прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Враховуючи перевірені та оцінені судом докази та законодавство, суд приходить до висновку, що позивачем надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог щодо встановлення факту прийняття спадщини, однак вимоги про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті бабусі - [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 1/2 квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є передчасними, тому задоволенню не підлягають. Враховуючи всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якійстадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодуванням судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial