Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

27 вересня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом. Позивач посилається на те, що 16 березня 2019 року під час виконання трудових обов`язків електрослюсаря підземного 5 розряду ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» він отримав травму. 24 червня 2019 року йому була вперше встановлена друга група інвалідності. Крім того 03 липня 2020 року згідно довідок МСЕК йому була встановлена друга група інвалідності та 70 відсотків втрати працездатності за трудовим каліцтвом. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 180\~000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок каліцтва на виробництві без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає з наступних підстав: -до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження зміни психологічного здоров`я, а саме на підтвердження переживань, страждань, стресу, депресії, про що зазначає позивач, -позивачем не надано копії довідки травматологічної МСЕК, якою вперше встановлено інвалідність позивача внаслідок трудового каліцтва, тому у відповідача відсутня можливість проаналізувати зазначений документ, -реабілітаційна програма [PERSON] до позовної заяви не додана, тому наразі не відомо, які саме реабілітаційні заходи призначаються позивачу, як він їх виконує, які результати виконання цієї програми та який реабілітаційний потенціал позивача, -у медичних документах позивача відсутні діагнози щодо виникнення у нього проявів переживань, страждань, стресу та депресії у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, -в акті №12 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що стався 16 березня 2019 року, основними причинами нещасного випадку зазначені порушення трудової та виробничої дисципліни в частині невиконання вимог інструкції з охорони праці, незастосування засобів індивідуального захисту, -відповідно до пункту 8 акту №12 відсутні устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, інструменти і пристосування, експлуатація яких призвела до нещасного випадку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача просив відмовити у позові за необґрунтованістю, оскільки надані позивачем документи не доводять факту спричинення йому моральної шкоди. Ушкодження здоров`я та втрата працездатності не пов`язані з моральною шкодою. Після отримання позивачем виплат у відшкодування шкоди від Фонду соціального страхування припинилися зобов`язання з відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю позивача. Крім того нещасний випадок стався з вини самого позивача через недотримання ним техніки безпеки. Фактичні обставини, встановлені судом [PERSON] працював у виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді електрослюсаря підземного, 16 березня 2019 року об 11:30 годині з ним стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується відповідним актом №12, затвердженим 20 березня 2019 року (а.с.8-14). В акті викладені обставини, за яких стався нещасний випадок: 16 березня 2019 року у першу зміну електрослюсар підземний [PERSON] отримав наряд на пересування енергопоїзда, здійснював роботи по вибору слабини тягового ланцюга, знімав та встановлював замок захоплення стопорив та звільняв тяговий ланцюг. Після чергового циклу з пересування енергопоїзда [PERSON] підійшов до місця встановлення замка захоплення, став правою ногою на опорну плиту гидропередвижчика. Раптово права нога [PERSON] зіскочила з опорної плити гидропередвижчика та потрапила між опорною плитою гидропередвижчика і спеціальним майданчиком з трансформаторною підстанцією енергопоїзда. Між опорною плитою гидропередвижчика і спеціальним майданчиком з трансформаторною підстанцією енергопоїзда знаходився шматок породи розмірами 60х40х30 сантиметрів, який з`явився з-під опорної плити гидропередвижчика після його пересування. Права нога [PERSON] зачепила цей шматок породи, виникло його некероване обертання та він впав на праву ногу [PERSON] , після чого [PERSON] впав на почву гірничої виробки, а його права нога була затиснута між опорною плитою гидропередвижчика та шматком породи. Під час виконання робіт [PERSON] не був у сертифікованих робочих чоботах, якими був забезпечений, а був взутий у черевики. Причинами нещасного випадку зазначені порушення трудової та виробничої дисципліни в частині невиконання посадових обов`язків, невиконання вимог інструкції з охорони праці, незастосування засобів індивідуального захисту. Також зазначені особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: начальник дільниці з видобутку вугілля №4 [PERSON] , електрослюсар підземний дільниці №4 [PERSON] , електрослюсар підземний дільниці №4 [PERSON] . Довідкою МСЕК серії 12ААА № 075102 від 27 червня 2019 року [PERSON] первинно встановлено 70 відсотків втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності за трудовим каліцтвом (а.с.96-97). Зазначеними доказами підтверджується факт отримання позивачем травми внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, яка призвела до встановлення йому втрати 70 відсотків професійної працездатності та інвалідності другої групи. Ці докази є належними, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування. Право на компенсацію моральної шкоди виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії, як визначено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-3149цс15. Таким чином безпосереднім доказом факту спричинення працівнику ушкодження здоров`я, що виражається у стійкій втраті ним працездатності чи встановленні групи інвалідності, є саме первинний висновок медико-соціальної експертної комісії, який і встановлює розмір втрати працездатності у зв`язку із професійним захворюванням, та який суд приймає до уваги під час визначення розміру спричиненої працівнику моральної шкоди. Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно наведених положень закону підставою для відшкодування працівнику моральної шкоди є наявність факту порушення його прав. Сама по собі робота у шкідливих та небезпечних умовах не порушує прав працівника. Натомість у разі ушкодження здоров`я внаслідок незабезпечення роботодавцем безпечних умов праці наявність порушення роботодавцем прав працівника є очевидною. Актом розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, встановлено, що одною з причин нещасного випадку є порушення самим потерпілим вимог законодавства про охорону праці. \~ \~ \~Як передбачено\~пунктом 1\~частини 2\~статті 1167\~Цивільного кодексу\~України,\~моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від вини\~органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим,\~органу місцевого\~самоврядування,\~фізичної або\~юридичної особи,\~яка її\~завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. В акті розслідування нещасного випадку вказано, що травмування потерпілого пов`язане з експлуатацією обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо, які створюють підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість повного контролю за ними людини і можуть бути віднесені до джерел підвищеної небезпеки, а саме [PERSON] травмувався під час роботи з технічним обладнанням (забезпечення пересування енергопоїзда за допомогою гидропередвижчика). Тому наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу травмуванням внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, позивачу було встановлено 70 відсотків втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 140 000 грн. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у\~вигляді \~відшкодування матеріальної\~або немайнової\~(моральної)\~шкоди,\~крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Визначена судом сума моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2022 року, тому ця сума підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1 відсотка від розміру задоволених позовних вимог 1400 грн.

Outcome: partial