Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Процедура (рух справи): У липні 2022 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача Комунального підприємства «Житлосвіт-2012» заборгованість по заробітній платі в сумі 76001,95 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, та зобов`язати вчинити певні дії. Ухвалою суду від 11 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач, [PERSON] , мотивувала тим, що з 04 квітня 2016 року працювала в Комунальному підприємстві «Житлосвіт 2012» (далі КП «Житлосвіт 2012») на посаді головного бухгалтера. З жовтня 2020 року по день її звільнення КП «Житлосвіт 2012» не виплачувалася їй заробітна плата, тому 07 липня 2021 року вона звільнилася з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. На день її звільнення, 07 липня 2021 року, КП «Житлосвіт 2012» має перед нею заборгованість по заробітній платі в розмірі 76001,95 грн., яку вона просить стягнути з відповідача, Комунального підприємства «Житлосвіт-2012». Також, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з роботи за період з дня звільнення і по дату ухвалення судового рішення, та зобов`язати відповідача вчинити певні дії щодо нарахування та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подачі достовірної інформації про її страховий стаж до органів Пенсійного фонду України за період з 01 квітня 2021 року по 07 липня 2021 року. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач,\~ [PERSON] ,\~надала суду\~копії доказів: паспорту; довідки про реєстрацію місця проживання; довідки про РНОКПП; 1, 14, 15 сторінок трудової книжки; наказу КП «Житлосвіт 2012» №15-к від 07 липня 2021 року про звільнення [PERSON] з посади головного бухгалтера з 07 липня 2021 року за угодою сторін; довідки голови ліквідаційної комісії КП «Житлосвіт 2012» від 11.10.2021 року про середньоденну заробітну плату та про заборгованість із заробітної плати; довідки №612 КП «Житлосвіт 2012» від 18 жовтня 2021 року про доходи [PERSON] за травень-червень 2021 рік та середньоденну заробітну плату; Довідка Форми СК-5 від 02.06.2022 року від Пенсійного фонду України щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] . Позивач, [PERSON] , подала суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Позиція відповідача, Комунального підприємства «Житлосвіт-2012»: Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, представник відповідача без поважних причин в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Дослідивши матеріали справи та зміст заяви по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити. Встановлені судом обставини справи: З 04 квітня 2016 року до 07 липня 2021 року [PERSON] працювала на посаді головного бухгалтера в Комунальному підприємстві «Житлосвіт 2012», що підтверджується копією її трудової книжки. Згідно наказу від 07 липня 2021 року №15-к [PERSON] звільнено з з роботи за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України. З довідки № 603 від 11 жовтня 2021 року голови ліквідаційної комісії КП «Житлосвіт 2021», заборгованість КП «Житлосвіт 2012» по заробітній платі з жовтня 2020 року на день звільнення [PERSON] 07 липня 2021 року становить в загальній сумі 76001,95 грн. Згідно довідки голови ліквідаційної комісії КП «Житлосвіт 2021» №612 від 18 жовтня 2021 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 486,40 грн. Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012» створене рішенням Світловодської міської ради Кіровоградської області від 28.02.2012 року № 470 «Про створення комунальних підприємств та затвердження їх Статутів». Відповідно до Статуту комунального підприємства "Житлосвіт 20212", затвердженого рішенням 63 сесії Світловодської міської ради 7 скликання від 20.02.2019 № 1586 в новій редакції, у своїй діяльності комунальне підприємство керується Конституцією України, Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, рішеннями Світловодської міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями Світловодського міського голови та Статутом Комунального підприємства «Житлосвіт 2012». Розділом І Статуту КП «Житлосвіт 2012» зазначено, що КП «Житлосвіт 2012» є юридичною особою, користується правом господарського відання щодо закріпленого за ним майна, власником якого є Світловодська міська територіальна громада. Комунальне Підприємство «Житлосвіт 2012» має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку, штамп, бланки зі своїм найменуванням тощо. Підпунктом 3.1.4 пункту 3 розділу 3 Статуту, передбачено, що підприємство може самостійно визначати напрямки використання грошових коштів у порядку, визначеному чинним законодавством України, враховуючи норми Статуту. Світловодська міська рада не є розпорядником коштів КП "Житлосвіт 2012". Відповідно до п.6.2. Статуту комунальне підприємство самостійно здійснює свою господарську діяльність на принципах господарського розрахунку, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності перед Засновником за виконання взятих на себе зобов`язань, перед трудовим колективом і партнерами за укладеними договорами, перед бюджетом, банками та фінансово-кредитними установами відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п.6.11. Статуту контроль за діяльністю комунального підприємства та його правовідносинами з органами державної влади здійснюється згідно з чинним законодавством України. Рішенням Світловодської міської ради від 27 липня 2021 року №666, вирішено припинити діяльність КП «Житлосвіт 2012» шляхом ліквідації та створено ліквідаційну комісію. На час судового розгляду справи юридична особа, Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012», перебуває в стані припинення. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, та сторонами не спростовані. Оцінка суду (джерела права): Відповідно до статті 43 Конституції України кожному гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 4 КЗпП України\~встановлено, що законодавство про працю складається із цього\~Кодексу\~та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є угода сторін. Відповідач КП «Житлосвіт 2021» не спростував факту не здійснення ним належних звільненому працівнику [PERSON] виплат всіх нарахованих на день звільнення сум. Отже, позивачем доведено, що відповідач не виконував законодавство про працю, протягом жовтня 2020 року липня 2021 року, затримував проведення виплати заробітної плати, що стало підставою для звернення позивача до суду. Статтею ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п.1 статті 36 КЗпП України, не передбачено виплати вихідної допомоги працівникові. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Ст.116 КЗпП України передбачено, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно із ч.1 ст.117 КЗпП України, яка діяла на час звільнення позивача з роботи, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз`яснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р., суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що\~ не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Вказана позиція щодо відповідальності за затримку розрахунку при звільненні міститься у правовому висновку Верховного Суду України від 03 липня 2013 року у справі №6-64цс13. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні\~\~є\~\~компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за статтею 27\~КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з висновку Постанови Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі за №6-144ц13, яка має враховуватись судами загальної юрисдикції відповідно до ст.360-7 ЦПК України, що нездійснення роботодавцем виплати належних звільненому працівникові сум у день звільнення (стаття 116 КЗпП України) є підставою для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що передбачено статтею 117 КЗпП України. Після ухвалення судового рішення, видачі судового наказу про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Відповідно до п.5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна\~\~заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. В силу статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань. Втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до положень статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до п.п.1-7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Висновки суду: Суд зазначає, що між сторонами, позивачкою [PERSON] , та відповідачем, КП «Житлосвіт 2012», виник спір про оплату праці за час перебування [PERSON] в трудових відносинах. Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012» створене рішенням Світловодської міської ради Кіровоградської області від 28.02.2012 року № 470 «Про створення комунальних підприємств та затвердження їх Статутів». Відповідно до Статуту комунального підприємства "Житлосвіт 20212", затвердженого рішенням 63 сесії Світловодської міської ради 7 скликання від 20.02.2019 № 1586 в новій редакції, у своїй діяльності комунальне підприємство керується Конституцією України, Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, рішеннями Світловодської міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями Світловодського міського голови та Статутом Комунального підприємства «Житлосвіт 2012». Суд враховує, що Розділом І Статуту КП «Житлосвіт 2012» зазначено, що КП «Житлосвіт 2012» є юридичною особою, користується правом господарського відання щодо закріпленого за ним майна, власником якого є Світловодська міська територіальна громада. Комунальне Підприємство «Житлосвіт 2012» має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку, штамп, бланки зі своїм найменуванням тощо. Підпунктом 3.1.4 пункту 3 розділу 3 Статуту, передбачено, що підприємство може самостійно визначати напрямки використання грошових коштів у порядку, визначеному чинним законодавством України, враховуючи норми Статуту. Світловодська міська рада не є розпорядником коштів КП "Житлосвіт 2012". Відповідно до п.6.2. Статуту комунальне підприємство самостійно здійснює свою господарську діяльність на принципах господарського розрахунку, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності перед Засновником за виконання взятих на себе зобов`язань, перед трудовим колективом і партнерами за укладеними договорами, перед бюджетом, банками та фінансово-кредитними установами відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п.6.11. Статуту контроль за діяльністю комунального підприємства та його правовідносинами з органами державної влади здійснюється згідно з чинним законодавством України. Судом встановлено, що [PERSON] з 04 квітня 2016 року працювала в Комунальному підприємстві «Житлосвіт 2012» на посаді головного бухгалтера. Наказом Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» №15-к від 07 липня 2021 року [PERSON] звільнено з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України. Отже, позивачка, [PERSON] , перебувала в трудових відносинах з відповідачем. Після звільнення [PERSON] Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012» не провело з нею повний розрахунок, та станом на 22 грудня 2021 року має заборгованість на загальну суму 76001,95 грн., що підтверджується належними доказами. Так, згідно довідок голови ліквідаційної комісії КП «Житлосвіт 2021» від 11 жовтня 2021 року заборгованість КП «Житлосвіт 2012» по заробітній платі на день звільнення [PERSON] 07 липня 2021 року становить в загальній сумі 76001,95 грн., середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 486,40 грн. При цьому, дійсно рішенням Світловодської міської ради від 27 липня 2021 року №666, вирішено припинити діяльність КП «Житлосвіт 2012» шляхом ліквідації та створено ліквідаційну комісію. Відповідач не заперечував факт нездійснення КП «Житлосвіт 2012» при звільненні позивачки виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємства. Суд враховує, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, КП «Житлосвіт 2012» перебуває в стадії припинення з 02 серпня 2021 року. Отже, фактично на даний час процедура ліквідації підприємства триває. Враховуючи викладене, суд зазначає, що КП «Житлосвіт 2012» зобов`язано виплачувати заборгованість по заробітній платі позивача, оскільки позивач працювала на вказаному комунальному підприємстві, яке, як юридичну особу не припинено. Враховуючи загальну суму заборгованості суд приходить до висновку, що в день звільнення відповідачем позивачеві не виплачено заборгованість по заробітній платі у сумі 76001,95 грн., що в судовому засіданні не спростовано. На підставі викладеного, з відповідача КП «Житлосвіт 2021», з яким [PERSON] перебувала у трудових відносинах, на користь позивача слід стягнути вказану суму боргу по заробітній платі. Суд визначає середній заробіток позивача відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Відповідно до п.5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна\~\~заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Суд зазначає, що середньоденна заробітна плата [PERSON] визначена відповідачем в розмірі 486,80 грн. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Відповідно до щорічного розрахунку норм тривалості робочого часу, з урахуванням дати звільнення позивача у 2021 роках (з 07 липня 2021 року по день ухвалення судового рішення 02 серпня 2022 року) 269 робочих дня. За таких обставин на користь позивача, [PERSON] , слід стягнути з відповідача КП «Житлосвіт 2012» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 липня 2021 року по 02 серпня 2022 року (269 робочих днів х 486,40 грн. середньоденної заробітної плати) в розмірі 130841,60 грн. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що вказані позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позов в цій частині слід задовольнити, та стягнути з відповідача КП «Житлосвіт 2012» присуджені суми. Судові витрати у справі суд розподіляє у відповідності до положень ст.141\~ЦПК України,\~та стягує\~їх з відповідача, Комунального підприємства «Житлосвіт 2012», на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved