Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, та свої вимоги мотивує тим, що від Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №\~68879562 від 29 квітня 2022 року з виконання виконавчого напису №\~11459, вчиненого 18 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець\~Т.М. про звернення стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором №\~SAMDNWFC00004722644 від 27 січня 2015 року на загальну суму 16597 грн 83 коп. Зазначає, що жодних розрахунків стосовно нарахованих та несплачених процентів йому не надсилалося та відповідно ним не отримувалося, відносно якої суми проводилось нарахування не відомо. Крім цього, до виконавчого напису не додано кредитного договору, а тому неможливо встановити за якою процентною ставкою проводилось нарахування. Також із наданих документів неможливо встановити, що сторона звернулася до приватного нотаріуса в межах встановлених строків позовної давності. Він категорично не погоджується із нарахованою заборгованістю за тілом кредиту, заборгованістю за нарахованими та несплаченими процентами, оскільки перед вчиненням виконавчого напису відповідач з письмовою вимогою про добровільну сплату заборгованості до нього не звертався. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Крім того, як вбачається із змісту оскаржуваного напису, він був вчинений на підставі кредитного договору №\~SAMDNWFC00004722644 від 27 січня 2015 року, хоча постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14 про визначення нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови КМУ №\~662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 18 грудня 2021 року в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору та зазначена сума простроченої заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами не може вважатися безспірною заборгованістю, тому виконавчий напис, що зареєстровано в реєстрі за №\~11459 від 18\~грудня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець\~Т.М. слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати виконавчий напис від 18 грудня 2021 року №\~11459, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець\~Т.М. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості на загальну суму 16597 грн 83 коп. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 червня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26 липня 2022 року. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від представника позивача [PERSON] адвоката Школьного В.А. надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовну заяву просить задовольнити. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а також треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. та Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про причини неявки суд не повідомили, відзив чи пояснення щодо позову у встановлений судом строк не подали. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис за №\~11459, за яким було запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість за кредитним договором №\~SAMDNWFC00004722644 від 27 січня 2015 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», та [PERSON] на загальну суму 16597 грн 83 коп. (а.с. 17). Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Суми) Табулою\~Ю.О. від 29\~квітня 2022 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису (а.с. 10). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону. За загальним правилом статей 15, 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.\~1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 18 грудня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказаних висновків дійшла також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №\~910/10374/17. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки спір вирішено на користь позивача, тому з відповідача на його користь підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 992 грн 40 коп. (2481 грн * 0,4) (а.с. 27). Також на підставі ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн, факт понесення та розмір яких підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, зокрема, договором про надання правової допомоги від 10 червня 2022 року, додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги від 10 червня 2022 року та квитанцією від 12 червня 2022 року №0.0.2573542576.1 про сплату [PERSON] на користь адвокатського бюро Володимира Школьного гонорару в сумі 4000 грн за договором про надання правової допомоги від 10 червня 2022 року (а.с. 23, 24, 25). На підставі викладеного,

Outcome: approved