Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

І Стислий виклад позицій учасників справи. Служба безпеки України (далі - позивач, СБУ) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про спростування недостовірної інформації. Позов обґрунтовано наступним. [PERSON] [INFO] на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook» під акаунтом « [PERSON] » (за посиланням: [INFO] ) розмістив повідомлення, яке, стосувалося проведення співробітниками СБУ обшуків в державному концерні «Укроборонпром». Вказане повідомлення продубльовано на сайтах: 1) [INFO] (за посиланням: [INFO] (за посиланням:[INFO]). При цьому у зазначеному повідомленні міститься недостовірна інформацію про СБУ, а саме: «...а на самом деле за этим стоит очередная попытка передела финансовых потоков...»; «…разумеется, смысл этого решения - отстранить СБУ от потоков, расщеплять которые сбушники привыкли через доступ ко всем внутренним делам…»; «…разумеется, эти меры вызывали недовольство руководящих сотрудников СБУ, привыкших получать свой коррупционный процент от операций концерна…». Пізніше [INFO] на цiй же сторiнцi соцiальної мережі «Facebook» (за посиланням: [INFO]) відповідач розмістив повідомлення, яке стосувалося затримання співробітника СБУ за підозрою у готуванні до вбивства. Вказане повідомлення продубльовано на сайтах: [INFO] (за посиланням: [INFO] ); [INFO] (за посиланням: [INFO] ); [INFO] (за посиланням: [INFO] ). У зазначеному повідомленні, зокрема, містилася недостовiрна інформація про СБУ такого змісту: «...каждый предприниматель, который занимается экспортом-импортом товаров народного потребления, знает, что экономические подразделения СБУ в большом масштабе осуществляют рэкет и вымогательство, по сути «крышуют» теневой бизнес…» - «... что сейчас при Баканове является главной задачей СБУ - борьба за теневые финансовые потоки, устранение конкурентов ...». З огляду на те, що вищезазначена інформація про СБУ не відповідає дійсності та є недостовірною, поширення ввідповідачем недостовірної інформації про СБУ, її керівництво та співробітників вводить в оману широке коло громадян України щодо діяльності СБУ та підриває їх довіру до української спецслужби, що в умовах агресії Російської Федерації становить загрозу державній безпеці України. 13.08.2021 від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній не визнає вимоги позову. Відповідач зазначає, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами. Позивач жодним чином не обґрунтував, в чому саме полягає недостовірність оскаржуваної інформації, обмежившись виключно посиланням на нормативно-правові акти та не зазначивши жодного зв`язку мiж ними та поширенням відповідачем спірної інформації. Додані до позовної заяви акти огляду також не містять жодних підтверджень начебто недостовірності оскаржуваноi позивачем інформації. Відповідач вважає, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в іншій спосіб, на свій вибір. Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту. Інформація, яку просить спростувати СБУ має характер оціночних тверджень щодо подій, які мали місце насправді, а саме: обставин проведення Службою безпеки України обшуку в Державному концерні «Укроборонпром», а також обставин перебування [PERSON] на посаді Заступника директора вказаного підприємства (щодо публікації від [INFO] на сторінці [PERSON] в соціальній мережі «Фейсбук») та обставин розслідування готування вбивства начальника Головного управління внутрішньої безпеки Служби безпеки України [PERSON] (щодо публікації від [INFO] на сторінці [PERSON] в соціальній мережі «Фейсбук»). Відповідач вказує, що інформація, яка спростовується, стосується діяльності СБУ як центрального органу влади, завданнями якого є забезпечення державної безпеки, а також Державного концерну «Укроборонпром», уповноваженого забезпечувати господарську діяльність держави у сфері озброєння, що, з урахуванням обставин проведення на території України повномасштабної антитерористичної операції, безумовно становить суспільний інтерес. 20.09.2021 представником позивача подані заперечення проти письмових пояснень відповідача. ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С. від 11.02.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. 19.04.2021 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення висновку експертного дослідження Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ від 12.03.2021 № 69/1. 22.04.2021 представником відповідача - [PERSON] подано клопотання про ознайомлення із матеріалами справи. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.05.2021, яка занесена до протоколу судового засідання було поновлено представнику позивача строк на подання доказів та долучено висновок експертного дослідження Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ від 12.03.2021 № 69/1 та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до14.07.2021 на 15 год. 30 хв. 14.07.2021 від представника відповідача - адвоката Жука Ю.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 14.07.2021 від представника позивача надійшла заява, в якій він просив відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. [INFO] на веб-сторінці відповідача [PERSON] у соціальній мережі Facebook за посиланням: о[INFO] опубліковано допис під заголовком « [INFO] » чтобы уволить замдиректора [PERSON] , и вернуть СБУ утерянное в 2019-м участие в финансовых потоках. Но экспорт вооружений этот передел власти не спасет», у якому, зокрема, містилась інформація такого змісту: «...а на самом деле за этим стоит очередная попытка передела финансовых потоков...»; «…разумеется, смысл этого решения - отстранить СБУ от потоков, расщеплять которые сбушники привыкли через доступ ко всем внутренним делам…»; «…разумеется, эти меры вызывали недовольство руководящих сотрудников СБУ, привыкших получать свой коррупционный процент от операций концерна…». [INFO] на цiй же сторiнцi соцiальної мережі «Facebook» за посиланням: [INFO] опубліковано допис під заголовком « [INFO] » СБУ задержан по подозрению в подготовке убийства бригадного генерала СБУ начальника Главка ВБ [PERSON] В заказе убийства подозревается бывший зампред СБУ [PERSON] , его ищут и ему закрыт выезд из страны», у якому, зокрема, містилась інформація такого змісту: «...каждый предприниматель, который занимается экспортом-импортом товаров народного потребления, знает, что экономические подразделения СБУ в большом масштабе осуществляют рэкет и вымогательство, по сути «крышуют» теневой бизнес…»; «... что сейчас при Баканове является главной задачей СБУ - борьба за теневые финансовые потоки, устранение конкурентов ...». Дана обставина підтверджується актами огляду електронної сторінки від 27.01.2021, проведених старшим оперуповноваженим 4 відділу 3 управління ДКІБ СБ України капітаном Ганною Загороднюк /а.с. 20-26/. Відповідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України у пункті 12 постанови Пленуму від 27 лютого 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - постанова Пленуму), належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Жодних заперечень щодо поширення вищенаведеної інформації від відповідача не надійшло, а відтак факт поширення інформації саме [PERSON] є встановленим. Як відомо з загальнодоступних джерел, [PERSON] є головним редактором Інтернет-видання ЦЕНЗОР.НЕТ, тобто має статус журналіста, однак в даному випадку він поширив інформацію на своїй особистій сторінці у соціальній мережі Facebook. Даючи оцінку доводам позивача про недостовірність наведеної інформації та порушення її поширенням ділової репутації СБУ, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь та ділову репутацію. Частиною четвертою статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Згідно зі ст. 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, у тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (стаття 201 ЦК України). Ділова репутація юридичної особи є її головним нематеріальним активом, який має значну вартість і формується за рахунок таких активів компанії як репутація імідж та фінансова стійкість. Інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (абз. 4 ст. 1 Закону України "Про інформацію"). Згідно із ст. 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. В ч. 1, 2 ст. 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Відповідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України у пункті 15 постанови пленуму від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства особа має право вимагати спростування поширених у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з нею чи її діяльністю, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації. В пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1 зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. При цьому, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, слід визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням (п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Ознаками оціночного судження є відсутність у його складі посилань на фактичні обставини та відсутність можливості здійснити перевірку такого судження на предмет його відповідності дійсності. Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (KARPYUK AND OTHERS v. UKRAINE, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року). Слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна (LINGENS v. AUSTRIA, № 9815/82, § 46, ЄСПЛ, 08 липня 1986 року). Таким чином, розрізняючи факти та оціночні судження, слід виходити з того, що існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. Отже, для вирішення спору та прийняття правильного рішення необхідно встановити: чи мало місце поширення відповідачем інформації; чи стосувалася поширена інформація позивача; чи є підстави для визнання поширеної інформації недостовірною, що не відповідає дійсності; чи призвело поширення інформації до порушення особистих немайнових прав позивача. На підтвердження доводів позову позивачем було долучено висновок судово-лінгвістичного експертного дослідження Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ від 12.03.2021 № 69/1. За висновками експертного дослідження стверджувальні висловлювання «А на самом деле за этим стоит это очередная попытка передела финансовых потоков», «Разумеется, смысл этого решения - отстранить СБУ от потоков, расщеплять которые сбушники привыкли через доступ ко всем внутренним делам», «Разумеется, эти меры вызвали недовольство у ряда руководящих сотрудников СБУ, привыкших получать свой коррупционный процент от операций концерна», які розміщені в повідомленні від [INFO] в соціальній мережі «Facebook» на сторiнцi пiд аккаунтом « [INFO] », є фактичними твердженнями. Викладена у формі фактичних тверджень інформація про те, що СБУ, її співробітники отримують незаконний прибуток від операцій концерну «Укроборонпрому» та розподіляють грошові кошти, цінні папери та фінансові активи концерну через доступ до внутрішніх справ «Укроборонпрому», яка розміщена в повідомленні від [INFO] соціальній мережі «Facebook» на сторiнцi пiд аккаунтом « [INFO] » («А на самом деле за этим стоит это очередная попытка передела финансовых потоков», «Разумеется, смысл этого решения отстранить СБУ от потоков, расщеплять которые сбушники привыкли через доступ ко всем внутренним делам», «Разумеется, эти меры вызвали недовольство у ряда руководящих сотрудников СБУ, привыкших получать свой коррупционный процент от операций концерна», є негативною iнформацiєю щодо СБУ. Стверджувальні висловлювання «Каждый предприниматель, который занимается экспортом-импортом товаров народного потребления, знает, что экономические подразделения СБУ в большом масштабе осуществляют рэкет и вымогательство, по сути «крышуют» теневой бизнес», «Но эта история уже сейчас однозначно нам всем показывает, что сейчас при Баканове является главной задачей СБУ - борьба за теневые Финансовые потоки, устранение конкурентов», які розміщені в повідомленні від [INFO] соціальній мережі «Facebооk. На сторінці під аккаунтом « [PERSON] », є фактичними твердженнями. Викладена у формі фактичних тверджень iнформацiя про участь СБУ в корупційних схемах, про причетність СБУ до вчинення незаконних, неправомірних дій, яка розміщена в повідомленнi вiд [INFO] в соцiальнiй мережі «Facebook» на сторінці під аккаунтом « [INFO] » («Каждый предприниматель, который занимается экспортом-импортом товаров народного потребления, знает, что экономические подразделения СБУ в большом масштабе осуществляют рэкет и вымогательство, по сути «крышуют» теневой бизнес», «Но эта история уже сейчас однозначно нам Всем показывает, что сейчас при Баканове является главной задачей СБУ - борьба за теневые финансовые потоки, устранение конкурентов»), є негативною інформацією щодо СБУ. Оцінюючи висновок судової лінгвістичної експертизи № 69/1 від 12.03.2021, суд вважає, що зазначений висновок містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими, тому приймається судом в якості належного та допустимого доказу. Суд в повній мірі погоджується із висновком експерта, що висловлювання «…разумеется, смысл этого решения - отстранить СБУ от потоков, расщеплять которые сбушники привыкли через доступ ко всем внутренним делам…»; «…разумеется, эти меры вызывали недовольство руководящих сотрудников СБУ, привыкших получать свой коррупционный процент от операций концерна…» є стверджувальними та містять інформацію про те, що співробітники СБУ отримують корупційний відсоток (тобто незаконний прибуток) від операцiй концерну «Укроборонпрому та «розщеплюють» фінансові потоки через доступ до внутрішніх справ концерну (тобто розподіляють фінансові ресурси «Укроборонпрому»). Зазначену iнформацiю, яка викладена у вигляді стверджувальних речень та конкретизована вказівками на конкретний правоохоронний орган (СБУ), на конкретні дії співробітників СБУ (розподіл грошових коштів та інших фінансових ресурсів «Укроборонпрому», отримання незаконного прибутку), на конкретний об`єкт діяльності (концерн «Укроборонпром»), можливо перевірити на відповідність її дійсності, і у цьому сенсi вона є фактичним твердженнями та містить негативну інформацію про Службу безпеки України та її окремих співробітників. Заслуговують на увагу й висновки експерта в частині того, що висловлювання «...каждый предприниматель, который занимается экспортом-импортом товаров народного потребления, знает, что экономические подразделения СБУ в большом масштабе осуществляют рэкет и вымогательство, по сути «крышуют» теневой бизнес…» є стверджувальними та містять інформацію, що економічні підрозділи СБУ у великому масштабі займаються рекетом, вимаганням. Вказані висловлювання є фактичним твердженням, оскільки обвинувачення у таких діях, як ведення «тіньового бізнесу» (тобто протиправної, незаконної економічної, комерційної, біржової або підприємницької діяльності), «кришування» (тобто отримання незаконних прибутків шляхом забезпечення захисту незаконного бiзнесу), є констатацією фактів злочинної діяльності, які можуть бути витлумаченi через певні статті КК України. Оцінка змісту дописів на сторінці [PERSON] в соціальній мережі Facebook дає підстави для висновку, що відповідач, звинувативши СБУ у причетності до корупційних дій, вимагання, фактично звинуватив керівників та співробітників СБУ у вчиненні вказаних злочинів. Враховуючи зміст всієї публікації в цілому, зміст конкретних фраз та характер використання мовних засобів суд вважає, що вищенаведені висловлювання про позивача не є оціночними судженнями і не можуть бути розцінені як гіпербола, алегорія чи сатира. Вказана вище поширена інформація є недостовірною, враховуючи презумпцію невинуватості та відсутність у матеріалах справи належних, допустимих, достовірних доказів на підтвердження вказаних обставин. Служба безпеки України це державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.На Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України (статті 1, 2 ЗУ «Про Службу безпеки України»). Поширення [PERSON] вищезазначеної недостовірної інформації вкрай негативно впливає на ділову репутацію позивача, порушує особисті немайнові права, формує негативну думку у громадян України та підриває їх довіру до Служби безпеки України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана недостовірна інформація щодо Служби безпеки України поширена [INFO] на веб-сторінці [PERSON] у соціальній мережі Facebook за посиланням: [INFO] , зокрема: «…разумеется, смысл этого решения - отстранить СБУ от потоков, расщеплять которые сбушники привыкли через доступ ко всем внутренним делам…»; «…разумеется, эти меры вызывали недовольство руководящих сотрудников СБУ, привыкших получать свой коррупционный процент от операций концерна…» та [INFO] на цiй же сторiнцi соцiальної мережі «Facebook» за посиланням: [INFO], зокрема, «...каждый предприниматель, который занимается экспортом-импортом товаров народного потребления, знает, что экономические подразделения СБУ в большом масштабе осуществляют рэкет и вымогательство, по сути «крышуют» теневой бизнес…» є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності та такою, що порушує немайнові права позивача, тому підлягає спростуванню. Доводи представника відповідача, що вся поширена [PERSON] інформація про Службу безпеки України є оціночними судженнями, ґрунтуються виключно на особистому трактуванні відповідних доказів та спростовуються обставинами, встановленими під час розгляду справи. Водночас, суд вважає, що висловлювання «А на самом деле за этим стоит это очередная попытка передела финансовых потоков»; «…что сейчас при Баканове является главной задачей СБУ - борьба за теневые Финансовые потоки, устранение конкурентов» є оціночними судженнями, а відтак такі вимоги не є предметом судового захисту. За правилом частини 7 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (частина 4 статті 277 ЦК). У даному конкретному випадку недостовірна інформація була поширена [PERSON] у мережі Інтернет на його особистій веб-сторінці у соціальній мережі Facebook за посиланнями: [INFO] ; [INFO]. Враховуючи викладене, а також роз`яснення постанови Пленуму (пункт 25), на [PERSON] слід покласти обов`язок спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на його власній веб-сторінці у соціальній мережі Facebook повного тексту рішення суду у п`ятиденний строк з моменту набрання ним законної сили. ІV Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на результат розгляду справи суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 4540,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial