Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення. Позов обґрунтовано тим, що ТОВ «Євро-реконструкція» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] . Відповідачка є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка з жовтня 2016 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.10.2020 у розмірі 9 208,06 грн. Згідно ст. 625 ЦК України нараховано інфляційну складову в розмірі 1 019,20 грн та 3% річних в розмірі 623,06 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.02.2021 відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті. 05.04.2021 відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву, згідно з яким заперечує щодо заявлених вимог, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначила таке: - відповідачка є лише власницею 1/2 частини кв. [ADDRESS] ; - за адресою: [ADDRESS] обліковується два особових рахунка, а саме: № [NUMBER] , № [NUMBER] . Перший особовий рахунок закріплено за відповідачкою, а другий - за [PERSON] , за яким станом на 01.07.2020 значиться заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 9 208,06 грн та гарячого водопостачання в розмірі 211,68 грн. 19.04.2021 відповідачка [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до ТОВ «Євро-реконструкція» про стягнення моральної шкоди, у прийнятті якої 19.04.2021 у судовому засіданні відмовлено. 13.05.2021 представник позивача подав клопотання про заміну відповідача у справі, у якому просив замінити [PERSON] на [PERSON] , оскільки співвласником кв. [ADDRESS] є [PERSON] , за особовим рахунком № [NUMBER] , який закріплено за [PERSON] борг відсутній, а за особовим рахунком № [NUMBER] , який закріплено за [PERSON] значиться заборгованість за послугу з централізованого опалення в розмірі 9 208,06 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.05.2021 замінено у справі первісну відповідачку [PERSON] на належну відповідачку - [PERSON] . Стягнуто з ТОВ «Євро-реконструкція» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн. Установлено належній відповідачці строк на подання відзиву на позовну заяву. 22.06.2022 відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву, згідно з яким просить: - виключити [PERSON] із відповідачів та залучити її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог, на стороні позивача; - стягнути заборгованість за послугу з центрального опалення з первісної відповідачки; - відмовити у задоволенні позовної вимог щодо [PERSON] . Свою позицію обґрунтувала таким: - відповідачка [PERSON] є власницею 1/2 частини кв. [ADDRESS] з 02.10.2017 на підставі договору дарування. Однак протягом останніх трьох років не може проживати у зазначеній квартирі, оскільки [PERSON] чинить перешкоди відповідачці у проживанні за вказаною адресою; - в жовтні 2018 року відповідачка звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] із позовом про вселення та встановлення порядку користування спірною квартирою, який рішення суду був задоволений. 10.06.2021 відповідачка примусово державним виконавцем вселена у спірну квартиру, а тому зобов`язання перед позивачем щодо оплати за отримані послуги виникла у відповідачка саме з моменту вселення в квартиру; - договір про надання житлово-комунальних послуг відповідачка не укладала з позивачем, тому підстав для стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення немає. 30.06.2021 представник позивача подав відповідь на позов, згідно з яким просить задовольнити позов повністю, оскільки законодавством України закріплено обов`язок власника майна утримувати належне йому на праві власності майно. 09.11.2021 відповідачка подала письмові заперечення у справі, згідно яких просила: - замінити неналежного відповідача [PERSON] на належного [PERSON] ; - залучити [PERSON] до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача; - відмовити повністю у задоволенні позовних вимог до [PERSON] . В обґрунтування своєї позиції зазначила таке: - зобов`язання за оплату комунальних послуг, які надаються позивачем, у відповідачки відсутні, оскільки внаслідок протиправних дій [PERSON] вона позбавлена фізичної можливості користуватися як квартирою, так комунальними послугами; - відповідачка не укладала з позивачем договір про надання житлово-комунальних послуг, тому відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог. В судове засідання представник позивача не з`явився, у справі міститься клопотання про розгляд справи без його участі, у якому він просить задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог повністю з підстав викладених у відзиві на позов та письмових запереченнях, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного та залучення до участі у справі третьої особи просила задовольнити. Ухвалою суду від 25.07.2022, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, суд відмовив у задоволенні клопотань відповідачки про заміну неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] та залучення [PERSON] до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, що встановлені судом, застосовані норми права та мотиви, з яких виходив суд. Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем регулюються ЖК України, ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постаново КМУ України від 21.07.2005 № 630. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний договір про надання комунальних послуг (далі - колективний договір) - договір про надання комунальних послуг, який укладається з виконавцем комунальних послуг за рішенням співвласників (на умовах, визначених у рішенні співвласників (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Відповідно до положень ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. На підставі договору дарування частини квартири, посвідченого 02.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В., зареєстрованого в реєстрі № 1699, [PERSON] є власницею 1/2 частини квартири [ADDRESS] . За [PERSON] обліковується особовий рахунок № [NUMBER] . З наданого позивачем розрахунку заборгованості з централізованого опалення за особовим рахунком № [NUMBER] із жовтня 2016 року по 01 жовтня 2020 року значиться заборгованість у розмірі 9 208,06. Так відповідачка вважає, що підстав для стягнення заборгованості за надані позивачем послуги з централізованого опалення відсутні, оскільки вона хоча і є власницею 1/2 частини квартири [ADDRESS] , однак до 10.06.2021 не проживала за вказаною адресою, не споживала послуги з надання централізованого опалення, оскільки [PERSON] чинила перешкоди у користуванні зазначеним майном. В обґрунтування вказаного відповідачка надала наступні докази: - акт від 18.10.2018, який складений у присутності свідків щодо неможливості вселення [PERSON] у спірну квартиру; - висновок ДОП СДОП ВП Дарницького УП ГУНП у м. Києві Слободян І.О. про результати розгляду звернення громадянки від 30.11.2018; - рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.07.2020 у справі № 753/24376/18, яким вселена [PERSON] у спірну квартиру та встановлено порядок користування спірною квартирою; - постанову Київського апеляційного суду від 20.01.2021 у справі № 753/24376/18, на підставі якої рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.07.2020 у справі № 753/24376/18 залишено без змін; - акт державного виконавця № 64869512/14 від 10.06.2021, з якого вбачається, що [PERSON] вселена до спірної квартири. Також відповідачка вважає, що у позивача відсутні підстави для стягнення з неї заборгованості за послуги з централізованого опалення, оскільки договір з позивачем про надання послуг не укладався. Суд оцінює ці доводи сторони відповідача як необґрунтовані з огляду на таке. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язується утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідачка отримувала від позивача послуги з централізованого опалення житлового приміщення, яке є її власністю, тому з 02.10.2017 у неї виник обов`язок своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги саме як у власниці 1/2 частини кв. [ADDRESS] згідно ст. 156, 162 ЖК України. Відсутність договору про надання комунальних послуг не може бути підставою для звільнення відповідачки від їх оплати. Оскільки відповідачка є власницею 1/2 частини квартири [ADDRESS] з 02.10.2017, зобов`язання перед позивачем зі сплати наданих послуг з централізованого опалення у неї виникло саме з моменту набуття права власності на зазначене майно. Тому вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості, 3 % річних та інфляційних втрат до 02.10.2017 не підлягають задоволенню. Оскільки власність зобов`язує утримувати належне власнику на праві власності майно, а також враховуючи, що відповідачка як співвласник квартири отримувала послуги з централізованого опалення, доказів щодо відсутності заборгованості у відповідачки за отримані послуги з централізованого опалення не надано, суд вважає, що наявні підстави щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з жовтня 2017 року (моменту набуття права власності на 1/2 частину квартири) по жовтень 2020 року у розмірі 7 192, 52 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Позивач просив стягнути з відповідачки інфляційну складову боргу у розмірі 1 019,20 грн та 3% річних у розмірі 623,06 грн за період з жовтня 2016 року по 01.10.2020 із суми заборгованості у розмірі 9 208,06 грн. В судовому засіданні 03.02.2022 задоволено клопотання представника позивача та оголошено перерву для надання позивачем суду доказу наявності у відповідачки заборгованості перед позивачем щодо сплати інфляційної складової боргу та 3% річних, та її розміру, оскільки розрахунок, який міститься у матеріалах справи, стосується іншого неналежного відповідача у справі - [PERSON] , яку судом замінено на належного - [PERSON] . В судове засідання 25.07.2022 представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, у справі наявне клопотання про розгляд справи без його участі, новий розрахунок наявності у відповідачки [PERSON] заборгованості перед позивачем щодо сплати інфляційної складової боргу та 3% річних, суду не надав, з приводу вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3% річних суд зазначає таке. Згідно зі ст.12 ЦПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та ст. 13 ЦПК України, за якою цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, суд вважає, що позивач довів наявність заборгованості у відповідачки за отримані житлово-комунальні послуги на загальну суму у розмірі 7 192, 52 грн за період з 02.10.2017 по 31.10.2020, а відповідачка не спростувала доводи позовної заяви про відсутність заборгованості за опалення, тому позовні вимоги про стягнення цієї заборгованості підлягають задоволенню частково. Оскільки з відповідачки стягується заборгованість за період з жовтня 2017 року (з моменту набуття права власності на 1/2 частину квартири) по жовтень 2020 року у розмірі 7 192,52 грн, розрахунок інфляційної складової боргу у розмірі та 3% річних, який міститься у матеріалах справи, стосується іншого періоду та іншої суми заборгованості, а також іншого відповідача, а представник позивача не надав до суду будь-яких доказів наявності заборгованості у відповідачки [PERSON] щодо інфляційної складової та 3% річних, та їх розміру, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме - 1 773,12 грн (7 192,52 х 2 270,00 : 9 208,06).

Outcome: partial