Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обгрунтування своєї заяви заявник [PERSON] вказала, що 03 березня 2022 року на війні загинув її син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , видане Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). При зверненні до державних органів для оформлення пільг, було виявлено, що в Свідоцтві про народження сина [PERSON] , яке видано Відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського РУЮ Київської області Серія [NUMBER] в графі «мати» ім`я та по-батькові зазначено « [PERSON] », що не відповідає імені та по-батькові зазначеному в паспорті « [PERSON] ». Заявниця [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для сімей загиблих внаслідок військових дій пов`язаних з захистом батьківщини, однак із-за розбіжностей в документах не має змоги їх оформити, тому змушена звернутися до суду із вказаною заявою, та просить суд: Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , [INFO] . Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву в якій просила провести судове засідання без її участі, свою заяву підтримує в повному обсязі та без фіксації судового засідання технічними засобами (а.с.14). Представник заінтересованої особи Сквирської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом уповноваженої особи в Журналі обліку місцевої кореспонденції Сквирського районного суду Київської області (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; Судом встановлено, що03 березня 2022 року на війні загинув син заявниці - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , видане Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.5). При зверненні до державних органів для оформлення пільг, було виявлено, що в Свідоцтві про народження сина [PERSON] , яке видано Відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського РУЮ Київської області Серія [NUMBER] в графі «мати» ім`я та по-батькові зазначено « [PERSON] », що не відповідає імені та по-батькові зазначеному в паспорті « [PERSON] » (копія паспорту заявниці а. с. 3). Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.4) ім`я та по-батькові [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) вказано « [PERSON] ». У Свідоцтві про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , яке видано 24.07.1982 року Сквирським ЗАГСом Київської області ім`я та по-батькові заявниці [PERSON] (у зв`зку з укладанням шлюбу змінено на [PERSON] ) вказано « [PERSON] », що підтверджується копією цього Свідоцтва (а.с.9) . Зміна прізвища заявниці з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується відміткою у паспорті (а.с.3 збротня сторона». У Свідоцтві про народження Серія [NUMBER] , яке видано повторно 23.04.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , [INFO] в графі «Мати» вказано - [PERSON] , що підтверджується копією цього Свідоцтва (а.с.9). Також, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] за життя змінював своє прізвище та по-батькові, що підтверджується копією Свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові Серія [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського району Київської області від 11 березня 1999 року, актовий запис № 06 (а.с.8). При видачі паспорта заявниці посадовими особами Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області було зазначено її особу як - [PERSON] , що підтверджується копією паспорта, який видано 14.04.1998 року (а.с.3). Також, при видачі [PERSON] довідки про присвоєння ідентифікаційного номера її особу теж зазначено - [PERSON] , що підтверджується копією Довідки Сквирської МДПІ від 24.10.2000 року (а.с.3 зворотня сторона). Заявниця [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для сімей загиблих внаслідок військових дій пов`язаних з захистом батьківщини, однак із-за розбіжностей в документ не має змоги їх оформити, тому змушена звернутися до суду із вказаною заявою. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно з ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, з вказаних документів можна зробити висновок, що « [PERSON] » та « [PERSON] » - одна й та сама особа, що є підтвердженням того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , [INFO] . З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявницею права на отримання пільг після загибелі сина є визнання факту родинних відносин і саме цей факт має для заявниці юридичне значення, суд задовольняє заяву в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved