Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Процесуальні\~дії по справі. Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить: - визнати [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , недієздатним, встановити над ним опіку; - призначити [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 10.01.2022 суд залишив заяву [PERSON] без руху та надав заявнику строк для усунення виявлених недоліків. Ухвалою від 08.02.2022 суд прийняв заяву про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив здійснювати розгляд справи за правилами окремого провадження в складі одного судді і двох присяжних. Залучив до участі у справі як заінтересовану особу [PERSON] . Разом з тим, пунктом 11 даної ухвали суд порядку ст. 84 ЦПК України, витребував з Комунального некомерційного підприємства "Черняхівське територіальне медичне об`єднання" Черняхівської селищної ради історію хвороби амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] . 23.02.2022 на адресу суду з Комунального некомерційного підприємства "Черняхівське територіальне медичне об`єднання" Черняхівської селищної ради надійшла медична карта амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 09.03.2022, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання 09.03.2022, суд постановив відкласти розгляд справи на 11.04.2022. 06.04.2022 на виконання ухвали суду від 08.02.2022 з Виконавчого комітету Черняхівської селищної ради надійшло рішення №29 від 24.02.2022 про надання висновку органу опіки та піклування селищної ради щодо можливості призначення [PERSON] опікуном рідного дядька [PERSON] . Ухвалою суду від 11.04.2022, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання 11.04.2022, суд постановив відкласти розгляд справи на 04.05.2022. Ухвалою суду від 04.05.2022, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання 04.05.2022, суд постановив відкласти розгляд справи на 25.05.2022. Ухвалою від 25.05.2022 за клопотанням заявника суд призначив у справі судову психіатричну експертизу для визначення психічного стану [PERSON] . Проведення експертизи доручено експертам Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 (адреса: шосе Бердичівське, 3, с. Зарічани, Житомирський район, Житомирська обл.). На час проведення експертизи провадження у справі зупинив на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України. 24.06.2022 з КНП "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради надійшов висновок судово-психіатричної експертизи №156-2022 від 07.06.2022 на гр. [PERSON] , 1970 р.н. Ухвалою від 04.07.2022 суд поновив провадження у справі. Розгляд справи по суті призначив на 28.07.2022. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. [PERSON] звернувся до суду з указаною заявою, у якій просить визнати недієздатним свого дядька [PERSON] , [INFO] , встановити над ним опіку та призначити його опікуном. В обґрунтування заяви вказує, що [PERSON] являється його рідним дядьком, який є інвалідом другої групи по загальному захворювання безстроково. Причиною його інвалідності є хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що він має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за поведінкою. Зазначає, що [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю, у зв`язку з чим перебуває на обліку у лікаря-психіатра. У зв`язку з тим, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він може поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей, а тому з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав [PERSON] , заявник просить визнати останнього недієздатним та встановити над ним опіку. Заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області повноважного представника у судове засідання не направив. Про час та місце розгляду заяви повідомлений своєчасно та належним чином. 06.04.2022 від заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області надійшла заява, згідно якої просили розгляд справи здійснювати за відсутності представника Черняхівської селищної ради. При вирішені справи покладаю ться на розсуд суду (а.с.64). \~За приписами ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи, що заінтересована особа-1 подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд за їх відсутності у відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України. В ході розгляду справи, судом у відповідності до п. 4 ч. 5\~ст.12 ЦПК України, було створено сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених\~ ЦПК України. Відповідно до\~ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій\~кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні від 28.07.2022 відповідно до\~ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд оголосив\~вступну та\~резолютивну частину рішення суду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що заявник, [PERSON] , являється рідним племінником [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження наявних у матеріалах справи (а.с.7,8,9). Відповідно до довідкок Черняхівської селищної ради про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] та заявник [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] (а.с.5-6). Здіно з довідкою серії ЖИК № 038443 від 25.11.2003 [PERSON] є інвалідом другої групи по загальному захворюванню безстроково (а.с. 16). За даними висноку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічоного розлдаду № 31/54 від 16.07.2021 [PERSON] потребує постійного стороннього догляду (а.с.17). Рішенням виконавчого комітету Черняхівської селищної ради №29 від 24.02.2022 "Про надання висновку органу опіки та підклування селищної ради" вирішено вважати можливим призначення [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , опікуном рідного дядька [PERSON] , [INFO] (а.с.65). Ухвалою від 25.05.2022 суд за клопотанням заявника призначив у справі судову психіатричну експертизу для визначення психічного стану [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.99-101). На вирішення експертизи поставлено наступні питання: - чи хворіє (страждає) [PERSON] , [INFO] , на психічні захворювання? Якщо так, то на які саме?. - чи здатний [PERSON] , [INFO] з огляду на свій психічний стан розуміти значення своїх дій та керувати ними?; - чи потребує [PERSON] , [INFO] встановлення опіки?; - чи має [PERSON] , [INFO] фактичну можливість за станом здоров`я з`явитись у судове засідання та дати пояснення по суті справи? Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №156-2022 від 07.06.2022 (а.с.103-104): - [PERSON] , 1970 р.н., на адний час виявляє клінічні ознаки, характерні для хронічного психічного захворювання, а саме шизофренії, параноїчної форми, безперервного типу перебігу, вираженого апато-дисоціативного дефекту, галюцинаційно-параноїдного синдрому. Дані клінічні ознака відповідають шифру F20.00 МКХ-10. Визнаний психіатричною МСЕК, через дане захворювання, інвалідок ІІ групи безстроково. - Ступінь наявних у [PERSON] психічних розладів на даний час настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно зі\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина 1 ст. 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 3\~ст. 296 ЦПК України). Частина 1 ст. 295 ЦПК України вказує на те, що заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. В силу приписів\~ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч. 1\~ст. 40 ЦК України\~фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Статтею 41 ЦК України\~передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до\~ст.3 Закону України "Про психіатричну допомогу"\~\~кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 вказаного Закону\~визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Згідно з ч. 6\~ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Отже, оскільки висновком судово-психіатричної експертизи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому суд вбачає достатньо підстав для задоволення заяви та визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним. Згідно ч.1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6\~ЦК України\~та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Статтею 55 ЦК України, визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Вимогами ст. 58 ЦК України, передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (утому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином, оскільки заявник [PERSON] перебуває в родинних відносинах з [PERSON] , є його рідним племінником, за місцем проживання характеризується позитивно, немає медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна, а також враховуючи, останній може виконувати обов`язки опікуна, має бажання проводити догляд, що в сукупності дає підстави вважати можливим виконання [PERSON] обов`язків опікуна над недієздатним [PERSON] . Згідно з положеннями ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. При цьому судом враховується, що інші особи, які бажають прийняти опіку над недієздатним [PERSON] відсутні. У ході розгляду даної справи зібрані у справі докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та померлими [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним та встановленням над ним опіки. Частинами 1-3 \~ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення поданої до суду заяви. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved