Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на підставі наказу № 25-пр від 07 липня 2020 року її призначено на посаду директора ТОВ «Фінбізнесгруп». Станом на дату подання позову відповідач своїх зобов`язань не виконує, роботою не забезпечує та заробітної плати не виплачує. Відповідач фактично припинив свою діяльність. Позивач неодноразово зверталася до товариства з заявою про звільнення із посади директора за власним бажанням на підставі\~ст. 38 КЗпП України. Відповіді позивач не отримала, будь-який зв`язок з керівництвом товариства відсутній. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.66). Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала суду заяву, згідно з якою вимоги позову визнала в повному обсязі та просила справу розглядати за її відсутності (а.с.20). Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала суду заяву, згідно з якою просила справу розглядати за її відсутності (а.с.59). Рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Крім визнання\~відповідачем позову\~встановлено,\~що згідно Протоколу № 22/04 Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНБІЗНЕГРУП» від 22 квітня 2020 року та наказу № 13-пр від 22 квітня 2020 року позивачку [PERSON] було призначено тимчасово виконуючим обов`язків директора ТОВ ФІНБІЗНЕГРУП» на період з 22 квітня 2020 року по 20 травня 2020 року (а.с.17,18). Згідно Протоколу № 20/05 Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕГРУП» від 20 травня 2020 року та наказу № 15-пр від 20 травня 2020 року позивачку [PERSON] було призначено тимчасово виконуючим обов`язків директора ТОВ «ФІНБІЗНЕГРУП» па період з 21 травня 2020 року по 14 червня 2020 року (а.с.19,20). Згідно Протоколу № 02/06 Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕГРУП» від 22 червня 2020 року та наказу № 23-пр від 22 червня 2020 року (позивачку [PERSON] було призначено тимчасово виконуючим обов`язків директора ТОВ «ФІНБІЗНЕГРУП» на період з 22 червня 2020 року по 07 липня 2020 року (а.с.21-22). Згідно Протоколу № 01/07 Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕГРУП» від 07 липня 2020 року та наказу № 25-пр від 07 липня 2020 року позивачку [PERSON] призначено на посаду директора ТОВ «ФІНБІЗНЕГРУП» (а.с.23-24). 26.05.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до ТОВ «ФІНБІЗНЕГРУП» з заявою про звільнення за власним бажанням з 31.05.2021 року згідно з п.1 ст.38 КЗпП України, у зв`язку з переїздом до іншого міста (а.с.29). Згідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 КЗпП України\~трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітню плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбаченні законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п.4 ч. 1\~ст. 36 КЗпП України\~підставами для припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40,41) або не вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Відповідно до ч. 1\~ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на визначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижня. Таким чином, на підставі письмової заяви та попередивши власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний трудовий договір за ч. 1\~ст. 38 КЗпП України, що позивачкою було здійснено. Статтями ст.\~97,\~99 Цивільного кодексу України\~встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Аналогічні положення закріпленні у ч. 1\~ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» від 19 вересня 1991 року N 1576-XII,\~ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06 лютого 2018 року № 2275-VIII. Відповідно до положень\~статті 38 КЗпП України, ст.\~58,59,60,62 Закону України «Про господарські товариства», \~право Товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників Товариства провести загальні збори, на яких розглянути заяву керівника Товариства та створити/призначити новий виконавчий орган. Згідно із\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що визначене\~статтею 43 Конституції України\~право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю (індивідуально-трудова діяльність, фермерство тощо), так і можливість працювати за друдовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невід`ємним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Реалізація права громадянина на працю здійснюється шляхом укладання ним трудового договору і виконання кола обов`язків за своєю спеціальністю, кваліфікацією або посадою, яка передбачається структурою і штатним розписом підприємства, установи чи організації. Приписами\~ст. 22 КЗпП України\~та\~ст. 43 Конституції України\~забороняють будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладанні, зміні та припиненні трудового договору. Таким чином, відповідач ТОВ «ФІНБІЗНЕГРУП» не виконало вимогу трудового законодавства, не здійснило будь-яких дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення позивачки з посади директора. Тобто, порушило її право на припинення трудових відносин, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved