Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 5 вересня 2008 року позивач уклав шлюб з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] , [INFO] син [PERSON] , [INFO] дочка [PERSON] . Після того, як [PERSON] припинив проживати з відповідачем однією сім`єю, [PERSON] залишився проживати разом з позивачем, а [PERSON] та його сестра [PERSON] залишились проживати разом з [PERSON] . Не зважаючи на те, що [PERSON] не бажає жити з матір`ю, відповідач заперечує проти того, щоб дитина проживала разом з батьком. 1.2. Тому [PERSON] просить суд визначити місце проживання [PERSON] разом з позивачем та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнен-ня дитиною повноліття. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 січня 2020 року (а.с.11 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 12 лютого 2020 року (а.с.14-15 т.1) пред`явлений позов був залишений без руху, [PERSON] був наданий строк для доплати судового збору в розмірі 60 копійок. 2.3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 березня 2020 року (а.с.18-19 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 9 липня 2020 року (а.с.89-90 т.1) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про часткове залишення позову без розгляду. 2.5. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 липня 2020 року (а.с.119-121 т.1) відвід судді Борцю Є.О. був визнаний необґрунтованим, заява представ-ника відповідача Богдашкіної Д.О. про відвід судді була передана на розгляд іншого судді Бориспільського міськрайонного суду, визначеного в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України. 2.6. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.122 т.1) вбачається, що заява представника відповідача [PERSON] про відвід судді була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Журавському В.В. 2.7. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 21 липня 2021 року (а.с.123-124 т.1) було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про відвід судді Борця Є.О. 2.8. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 серпня 2020 року (а.с.127-128 т.1) у задоволенні заяви представника [PERSON] про відвід секретаря судового засідання було відмовлено також. 2.9. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 серпня 2020 року (а.с.138-140 т.1) було призначено судово-психологічну експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. 2.10. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2020 року (а.с.153-154 т.1) матеріали цивільної справи були направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у цивільній справі було зупинено на час проведення судово-психологічної експертизи. 2.11. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 липня 2021 року (а.с.167 т.1) було поновлено провадження у цивільній справі. 2.12. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 жовтня 2021 року (а.с.177-178 т.1) провадження у цивільній справі було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.13. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 лютого 2022 року (а.с.211-212 т.1) було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про забезпечення доказів шляхом призначення додаткової судової психологічної експертиз. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. 3.2. [PERSON] та її представник [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що [PERSON] в присутності сина [PERSON] неодноразово здійснював психологічне та фізичне насильство відносно [PERSON] . Внаслідок таких дій дитина переживає стрес та відчуває високий рівень тривожності. У зв`язку з тим, що [PERSON] налаштовує сина [PERSON] проти матері, у дитини виник синдром відчуження матері, внаслідок якого [PERSON] уникає спілкування з [PERSON] . Визначення місця проживання [PERSON] разом з батьком призведе до того, що дитина остаточно втратить зв`язок з матір`ю. Тому [PERSON] та її представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову. 3.3. Представник виконавчого комітету Бориспільської міської ради Павленко Л.В. підтримує позов в частині вимоги про визначення місця проживання [PERSON] разом з його батьком [PERSON] та покладається на розсуд суду при вирішенні спору в частині іншої позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 5 вересня 2008 року [PERSON] уклав шлюб зі [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 5 вересня 2008 року (а.с.5 т.1). 4.2. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , [INFO] син [PERSON] , [INFO] дочка [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 18 травня 2010 року, серії [NUMBER] від 24 березня 2015 року та серії [NUMBER] від 5 вересня 2017 року (а.с.6-8 т.1). 4.3. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] визнали, що вони припинили проживати однією сім`єю. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. 4.4. Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» та главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце поживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. 5.2. Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 5.3. Відповідно до ч.2 ст.161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. 5.4. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 5.5. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 5.6. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанов-лених цим Кодексом. 5.7. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 5.8. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5.9. Відповідно до ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 5.10. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не дійшли згоди щодо визначення місця проживання їх сина [PERSON] . Ця обставина свідчить про те, що згідно з ч.2 ст.160 СК України питання про визначення місця проживання [PERSON] підлягає вирішенню в судовому порядку. 6.2. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є родичем [PERSON] . Йому відомо про те, що [PERSON] позитивно ставиться до батька та не бажає жити разом з [PERSON] . Дитина дуже любить [PERSON] та проживає разом з ним по [ADDRESS] . В цьому будинку створені всі умови для утримання та розвитку дитини. Після початку бойових дій на території України [PERSON] разом з дітьми виїхала до Західної України, а в подальшому до Польщі. У зв`язку з тим, що [PERSON] перебуває з матір`ю у конфліктних відносинах, він відмовлявся їхати разом з нею. Він поїхав разом [PERSON] лише після того, як [PERSON] умовив його зробити це. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона також є родичем [PERSON] . Їй відомо про те, що [PERSON] неодноразово підвищувала голос на сина [PERSON] та налаштовувала його проти батька. Тому дитина не хоче проживати разом з матір`ю та проживала разом з його батьком [PERSON] по [ADDRESS] . В цьому будинку для дитини облаштований робочий стіл, ліжко та є інші умови для її утримання та виховання. [PERSON] не хотів навіть спілкуватись з [PERSON] та поїхав з нею в Польщу тільки на прохання [PERSON] . Перебуваючи в іншій країні, дитина постійно спілкується з батьком по телефону та сумує за ним. 6.3. Зі змісту актів обстеження житлово-побутових умов №5 від 10 січня 2020 року та №57 від 26 травня 2020 року (а.с.64, 70 т.1) вбачається, що до еміграції в Польщу [PERSON] проживав разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] . В цьому будинку створені всі належні умови для розвитку та відпочинку дитини. Зокрема, [PERSON] забезпечений ліжком, шафою, столом та комп`ютером. З копії довідки директора Бориспільського НВК «Гімназія «Перспектива» загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» ім. В. Мономаха №65 від 27 травня 2020 року (а.с.78 т.1) вбачається, що [PERSON] навчався в цій школі у 4-А класі. 6.4. Зі змісту висновку експертів №22844/20-61 від 25 червня 2021 року (а.с.155-164 т.1) вбачається, що вікова та емоційна незрілість, притаманні природному віку [PERSON] , його індивідуально-психологічні властивості (сугестивність зокрема) та підвищена емоційна близькість з батьком сприяють відображенню сімейної ситуації під впливом батька, формують прихильність до нього, створюється психологічна та емоційна дистанція між матір`ю та дитиною. Передача [PERSON] на виховання матері [PERSON] може психологічно травмувати дитину. Допитана у судовому засіданні експерт [PERSON] показала, що вона приймала участь у складенні висновку за результатом проведення судово-психологічної експертизи. Під час дослідження вона особисто спілкувалась з [PERSON] , який заперечує авторитет матері та хоче проживати лише з батьком. [PERSON] відчуває страх від того, що він не повернеться до батька, оскільки йому комфортно з [PERSON] . Примусове визначення місця проживання дитини разом з матір`ю завдасть [PERSON] істотну психологічну травму, яка буде супроводжуватись депресією дитини та труднощами в її адаптації. Допитана у судовому засіданні експерт [PERSON] показала, що вона також приймала участь у складенні висновку за результатом проведення судово-психологічної експертизи. В ході дослідження експерт [PERSON] спілкувалась не тільки з [PERSON] , а також з його матір`ю [PERSON] . Між ними склались конфліктні відносини, внаслідок яких дитина не хоче спілкуватись з матір`ю. Між [PERSON] та його батьком [PERSON] існують нормальні відносини. Відібрання дитини від батька та передача її [PERSON] призведе до стресу [PERSON] та завдасть йому серйозну психологічну травму. Для нормалізації відносин між дитиною та [PERSON] достатнім є визначення порядку участі матері у вихованні дитини. 6.5. Як вбачається зі змісту ч.2 ст.160 СК України, для визначення місця проживання дитини, що досягла десятирічного віку, суд зобов`язаний вислухати думку самої дитини. Станом на час судового розгляду цивільної справи [PERSON] виповнилось 12 років. У судовому засіданні він пояснив, що хоче проживати разом з [PERSON] , оскільки дитині з ним спокійніше, ніж з матір`ю. Крім того, батько створив для [PERSON] більш комфортні умови проживання. 6.6. Таким чином, в матеріалах цивільної справи міститься достатня кількість різноманітних належних та допустимих доказів на підтвердження доцільності визначення місця проживання [PERSON] разом з його батьком [PERSON] . В матеріалах цивільної справи міститься копія постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 9 вересня 2019 року (а.с.132 т.1), з мотивувальної частини якої вбачається, що 2 вересня 2019 року приблизно о 23 годині 00 хвилин в приміщенні будинку по [ADDRESS] [PERSON] ображав [PERSON] нецензурною лайкою та штовхав її. Однак існування конфліктних відносин між сторонами само по собі не свідчить про неможливість визначення місця проживання [PERSON] разом з його батьком. Зокрема, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та її представник [PERSON] не подали докази на підтвердження того, що [PERSON] зловживає спиртними напоями або нарко-тичними засобами, а також може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Навпаки, зі змісту характеристики, складеної 25 травня 2020 року генеральним директором ТОВ «Аптека.194» від 25 травня 2020 року (а.с.72 т.1), вбачається, що позивач працює на посаді медичного директора та лікаря-терапевта. У спілкуванні з колегами рівний, доброзичливий і привітний, з партнерами та клієнтами ввічливий і чемний, у скрутних ситуація завжди націлений на компроміс. За характером він витриманий, миро-любний та сторониться конфліктних ситуацій. В матеріалах цивільної справи міститься також інформаційна довідки про психологічно-діагностичні консультації з [PERSON] №68 від 30 вересня 2019 року, складена психологом [PERSON] (а.с.133-134 т.1). Однак висновок спеціаліста відсутній у вичерпному переліку засобів доказування, передбаченому ч.2 ст.76 ЦПК України. Крім того, в змісті вказаної довідки відсутнє попередження [PERSON] про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, як того вимагає ч.5 ст.106 ЦПК України. Ці обставини свідчать про те, що інформаційна довідки про психологічно-діагностичні консультації з [PERSON] №68 від 30 вересня 2019 року не є допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.78 ЦПК України. 6.7. З огляду на це суд вважає, що місце проживання [PERSON] належить визначити разом з його батьком [PERSON] . При цьому посилання [PERSON] та її представника [PERSON] на те, що визначення місця проживання дитини разом з батьком призведе до припинення комунікації між матір`ю та дитиною, оцінюється критично, адже настання такого негативного наслідку можна запобігти шляхом визначення порядку участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] . Цей висновок суду узгоджується з показаннями експерта [PERSON] . Крім того, визначення місця проживання дитини спрямовано виключно для забезпечення особистих немайнових прав самої дитини, а не її батьків. 6.8. Водночас, станом на день ухвалення судового рішення у зв`язку з воєнними діями в Україні [PERSON] тимчасово проживає разом з матір`ю [PERSON] на території Польщі. Ця обставина свідчить про те, що вимога про стягнення аліментів на утримання [PERSON] є передчасною до набрання законної сили рішенням суду про визначення місця проживання дитини, а також до фактичного повернення дитини позивачу. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги [PERSON] належить відмовити. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини. Водночас, [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 840 гривень 20 копійок за іншу вимогу про визначення місця проживання дитини разом з батьком. Це підтверджується квитанцією (а.с.1 т.1). Пред`явлений позов в частині цієї вимоги задоволений. 7.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 20 копійок.

Outcome: partial