Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 14.08.2019 щодо позивача приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження №\~59802345 на підставі виконавчого напису від 26.07.2019 № 1126, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. Загальна сума до стягнення становить 100091,31 грн. Стягувачем за вказаним виконавчим написом від 26.07.2019 № 1126 та за постановою від 14.08.2019 у виконавчому провадженні № 59802345 є ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Сторона позивача зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови укладення нотаріально посвідченого кредитного договору. Однак між позивачем та відповідачем такий договір ніколи не укладався. Крім того, виконавчий напис нотаріуса може бути видано лише за відсутності заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку. Разом з тим, позивач узагалі із розрахунком заборгованості не ознайомлений. Тому останній категорично не погоджується із таким станом речей та вважає, що виконаний напис вчинено приватним нотаріусом із грубими порушеннями норм чинного законодавства, тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надіслав. Треті особи пояснень по суті справи не подавали. З огляду на вказане, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. За клопотанням позивача від приватного виконавця витребувано докази, а саме копії спірного виконавчого напису та кредитного договору. Витребувані докази у встановлений строк направлені до суду. Ухвалою від 05.05.2022 (справа № 699/508/22, провадження 2-з/699/9/22) забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов наступного. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. 26.07.2019 вчинено виконавчий напис №\~1126 про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 99441,31 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. 14.08.2019 відкрито виконавче провадження №\~59802345 з виконання вищезазначеного виконавчого напису № 1126. Приватний виконавець витребуванні судом докази, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, до суду надала. Однак із наданої нею копії кредитного договору №\~500955811, укладеного 12.08.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] не вбачається, що вказаний договір посвідчувався нотаріально. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дій щодо звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Щодо переходу до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договором №\~500955811, укладеним 12.08.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . З огляду на вказане, з матеріалів справи взагалі не вбачається права вимоги відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~№\~1172 (далі постанова 1172), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості\~за нотаріально\~посвідченими договорами подаються а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2-2 постанови №\~1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.10 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правлінням Національного банку України від 18.06.2003 № 254 (в редакції, чинній на дату вчинення виконавчого напису), особовий рахунок рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюється відповідно до укладених між банком і клієнтом договорів. Такий документ має статус первинного. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Отже, вищевказана постанова КМУ № 662, якою було доповнено постанову КМУ від 29.06.1999 № 1172, визнано незаконною та нечинною ще з 01.11.2017. Таким чином, виконавчий напис може бути вчинено лише на підставі нотаріально посвідченого договору та з наданням документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника. Проте матеріали справи не містять доказів того, що виконавчий напис було вчинено на підставі наведених вище документів та у встановленому порядку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Натомість позивач стверджує, що договір з відповідачем нотаріально не посвідчувався та про розмір заборгованості стягував його не повідомляв, а відповідач цих тверджень не спростував. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст.\~50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15.01.2020, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. З матеріалів справи не вбачається, що кредитний договір №\~500955811, укладений 12.08.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] нотаріально посвідчувався, що позивач мав заборгованість за таким договором та що до відповідача перейшло право вимоги за цим кредитним договором, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21.09.2021 (справа №\~910/10374/17, провадження № 12-5гс21). Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимога позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 26.07.2019 № 1126, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» коштів у загальному розмірі 100091,31 грн. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи питання щодо судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, суд на підставі ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) грн. за подання до суду даного позову та 496,20 (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.) грн. за подання до суду заяви про забезпечення даного позову, у загальному розмірі 1488,60 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім грн. 60 коп.) грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved