Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач) через свого представника [PERSON] (далі представник позивача) звернулась до суду з вищевказаним позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі відповідачі 1), [PERSON] (далі відповідачі 2) про визнання права власності на частку нерухомого майна у порядку спадкування. Підставність позову обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим спадкодавцем 23.10.2020, відповідно до якого спадкодавець розпорядилась належним їй майном у вигляді квартири, що розташована в [ADDRESS] , заповівши її позивачеві, остання спадщину прийняла шляхом подачі заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини, в межах визначеного законодавцем строку, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючий документ в частині одного із співвласників на вказане майно містить закреслення, які не застережені в установленому діючим законодавством порядку, а також вказаний об`єкт нерухомого майна належав кільком співвласникам на праві спільної сумісної власності, частки яких не було визначено. Крім цього, було встановлено наявність неповнолітнього спадкоємця після смерті одного із співвласників, у зв`язку із чим нотаріус відмовив у видачі нотаріального акту на ім`я позивача, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідачами відзиву на позов до суду не було подано. Ухвалою суду\~від 09.02.2022\~розгляд справи\~призначено за\~правилами загального\~позовного провадження,\~призначено підготовче\~судове засідання,\~за клопотанням\~представника позивача\~витребувано з нотаріальних установ матеріали спадкових справи до майна померлих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 11.05.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак остання надала до суду заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність та позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, за підписом селищного голови до суду було надано заяву, відповідно до якої він просив про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні справи поклались на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про дату, час і місце судового засідання за адресою зареєстрованого місця проживання. Судом встановлено, що копія позовної заяви з додатками та судовими повістками про виклик повернулась на адресу суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «відсутність адресата за вказаною адресою». За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, ч.2, 4, 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України, вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим. З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи, що визначені ст.223 ЦПК України, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності сторін та їх представників, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив, що [INFO] померла [PERSON] на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом. Із матеріалів спадкової справи №64/2021 до майна померлої [PERSON] (а.с.47-57) слідує, що своїм правом на спадкування скористалась позивач [PERSON] , подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом. Судом встановлено, що 23.10.2020 [PERSON] на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла належну їй квартиру за [ADDRESS] , позивачеві - [PERSON] . Вказаний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Рудик Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №2795. Заповіт за життя спадкодавця не змінено та не скасовано по відомостях органу місцевого самоврядування. Із матеріалів спадкової справи встановлено, що інші спадкоємці за наявності цього заповіту, тобто ті, що мають право на обов`язкову частку у спадщині та наявності іншого заповіту від 05.12.2014 посвідченого приватним нотаріусом Врублевською Ю.В., та зареєстрованого за № 710 (а.с. 54), який є чинним, своїм правом на спадкування після смерті [PERSON] не скористались. За відомостями органу місцевого самоврядування (а.с.50) слідує, що [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , інші особи, які проживали чи були зареєстровані відсутні. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка спадщину прийняла, отож вона їй належить з часу відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Вінницького районну Вінницької області Башта-Бєляєвої М.О. від 17.11.2021 №198/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на квартиру за [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що майно, що увійшло до складу спадкової маси належало до спільної сумісної власності кількох власників, які померли, а частки їх не було визначено, отож встановити, яка частка належала спадкодавцеві [PERSON] нотаріусу не представилось за можливе. Крім цього, вказаний правовстановлюючий документ містить закреслення в частині зазначення одного із співвласників, які ніким не застережено. Водночас нотаріусу стало відомо, що після смерті одного з співвласників - [PERSON] , дочка [PERSON] на час смерті батька була неповнолітньою, отож фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] (а.с. 14). Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування"\~роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 17.02.1994 (а.с. 9), власниками квартири в [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності на вказане майно зареєстроване в установленому діючим законодавством порядку, на час такої реєстрації (а.с.9 на звороті). Також судом встановлено, що зазначений правовстановлюючий документ містить закреслення в частині зазначення одного із співвласників [PERSON] . Суд враховує,\~що на\~час виникнення\~даних правовідносин\~видача свідоцтва про право власності здійснювалась органами місцевого самоврядування, державними органами приватизації, Державним управлінням справами на житлові та нежитлові об`єкти, а БТІ лише за дорученням вказаних органів проводять підготовку документів для видачі свідоцтв. Тобто свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Суд враховує,\~що свідоцтво\~про право\~особистої власності\~на спірний\~об`єкт нерухомого\~майна не\~визнано недійсним,\~право власності\~за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровано в установленому законом порядку на час його видачі органами, що здійснювали державну реєстрацію, отож сумнівів не виникає, що таке майно належить вказаним особам. Відповідно до Інформаційної довідки (а.с. 15) встановлено, що [ADDRESS] , згідно рішення 2 сесії 7 скликання від 24.11.2015. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.55) [PERSON] помер [INFO] . Із матеріалів спадкової справи №157/2009 до майна померлого [PERSON] (а.с.58-73) слідує, що після його смерті спадщину прийняла [PERSON] , будучи рідною матір`ю спадкодавця, а відтак спадкоємцем першої черги спадкування, в підтвердження чого додано свідоцтво про народження (а.с.92), записи про одруження (а.с.93), шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в підтвердження чого слугує довідка Турбівської селищної ради (а.с.95). Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, отож [PERSON] , за матеріалами спадкової справи є єдиним спадкоємцем після смерті рідного сина, яка спадщину прийняла, на частку майна їй видано нотаріальні акти, отож усе майно, що увійшло до складу спадкової маси, у тому числі частка спірної квартири по [ADDRESS] , належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Також судом встановлено, що [INFO] помер інший співвласник [PERSON] , в підтвердження чого є свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.56). Після його смерті відкрилась спадщина. Із відомостей наданих Липовецькою державною нотаріальною конторою (а.с.37) встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Із довідки виданої Турбівською селищною радою 08.10.2021 за №5781 (а.с.56 на звороті) слідує, що на день смерті [PERSON] з ним постійно проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , мати - [PERSON] , інші особи відсутні. Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджується доданим до справи доказами (а.с.50 на звороті). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження (а.с.72), [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Зібрані у справі докази підтверджують, що на час смерті - [INFO] [PERSON] , його дочка [PERSON] була неповнолітньою. Відповідно до приписів ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Із матеріалів справи не встановлено, що [PERSON] скористалась своїм правом на відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] .. Аналізуючи зібрані у справі докази, слід констатувати, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли дві особи мати [PERSON] та його дочка [PERSON] , отож вона належить їм у рівних частках, тобто по Ѕ кожному. На підставі ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 369 ЦК України). В силу ст.. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними (ч.1 ст.372 ЦК України). У разі поділу майні, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.370 ЦК України)). Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.4 ст.372 ЦК України). На підставі ч.3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Зібрані у справі докази вказують на те, що спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності трьох осіб. У даному об`єкті власності наявний факт відсутності існування ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпоряджатися нею. Здійснити поділ нерухомого майна (квартири) за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки згідно матеріалів справи встановлено, що усі співвласники - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] померли, а за їх життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладеним не був. Так як у разі поділу майна частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними й інше не встановлено домовленістю між співвласниками та законом, суд вважає, що кожному із співвласників належить по 1/3 частці спірного об`єкта нерухомості. Встановлені судом обставини свідчать про те, що [PERSON] за життя була власником 5/6 частки спірної квартири (1/3 частка, що належала їй відповідно до свідоцтва про право власності + 1/3 частка прийнята нею у порядку спадкування після смерті [PERSON] + 1/6 частка прийнята нею після смерті [PERSON] у порядку спадкування). Отож зібрані у справі докази підтверджують, що позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] у вигляді 5/6 частки спірної квартири в [ADDRESS] , прийняла, отож вона їй належить, утім в нотаріальному порядку позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права за вказаних обставин вище підстав, що не залежать від її волі. З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом. Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, які доведені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що вони підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved