Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 18.05.2022 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що шлюб між сторонами зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області 05.09.2015 року, актовий запис 330. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу і просив шлюб розірвати, оскільки шлюбне життя не склалося через непорозуміння та суперечки, у великих розбіжностях в інтересах та поглядах на життя, з жовтня 2021 року сторони не проживають разом, на примирення не згоден. Ухвалою суду від 19.05.2022 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом сторін. В судове засідання учасники справи не з`явились, надіслали до суду заяви в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідачка позовні вимоги визнала. Суд, вирішив за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст. 247 ЦПК України. За нормою ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд,\~вивчивши та\~проаналізувавши матеріали\~справи,\~приходить до\~висновку,\~що позов[PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~статей110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюб між сторонами зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області 05.09.2015 року, актовий запис 330 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками (а.с. 7). Шлюбне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, сторони не проживають разом, на примирення не згоден. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У зв`язку з тим, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір слід стягнути з відповідачки на користь держави в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved