Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, в якому просили: усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні з онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шляхом зобов`язання відповідача не чинити позивачам перешкод у спілкуванні з онуками, встановити систематичні зустрічі, без обмеження місця проведення та з правом поїздок по території України відповідно до графіку побачень, а саме: кожної неділі з 15 год. по 18 год. та 10 днів у період літніх канікул. При цьому, побачення дітей з ними просили проводити без присутності відповідача. Також, у разі якщо побачення онуків з ними будуть відбуватися не за місцем їх проживання, вони зобов`язується повідомити відповідачу про місце перебування дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивачі вказують, що їх син [PERSON] та відповідач перебували у зареєстровано шлюбі, який розірвано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2021 року. В цьому шлюбі народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з відповідачем по [ADDRESS] . Вони, як дідусь та бабуся, прагнуть брати участь у вихованні онуків, бажають проводити час та спілкуватися з ними, брати участь у їх духовному та фізичному розвитку. Вважають, що вказані права гарантовані їм законом та ніхто не може перешкоди їх реалізації. Разом з тим, відповідач чинить їм перешкоди у спілкуванні з онуками, не бажає щоб вони бачилися з дітьми та всіляко перешкоджає їх спілкуванні. Зазначають, що врегулювати спір у позасудовому порядку їм не вдалося та вони мусили звернутися до суду. Посилаючись на наведене, просили задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2022 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 30 травня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. Крім цього вказав, що онуки разом з відповідачем живуть у належній йому квартирі, однак остання не дає їм з [PERSON] бачитись з дітьми. Позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити. Також, зазначила, що до виникнення між ними та відповідачем особистого конфлікту вона займалася вихованням онуків та брала безпосередню участю в їх житті, зокрема старший онук неодноразово ночував у них з [PERSON] вдома з п`ятниці по неділю. Представник позивачів адвокат Ходюк К.М. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач та її представник адвокат Авдєєнко В.В. просили відмовити у задоволенні позову оскільки відповідачка не чинити перешкод в побаченні бабусі та дідуся з онукам. Разом з тим, діти не хочуть з ними бачитися через їх поведінку. Крім цього, представник [PERSON] вказав, що відповідач не заперечує проти участі баби та діда у вихованні онуків, однак лише в той час, коли з ними бачиться батько, в присутності матері та за згодою дітей. Представник третьої особи - управління сім`ї, молодіжної та захисту дітей Тернопільської міської ради в судовому засіданні підтримала наданий висновок щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення способу участі у їх вихованні, який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №351 від 13 квітня 2022 року. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встанволено аткі обставини. Позивачі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 липня 1985 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 червня 2011 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 січня 2017 року, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради щодо встановлення способу участі у вихованні внуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №351 від 13 квітня 2022 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне встановити спосіб участі дідуся та бабусі у вихованні внуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в такі дні, а саме: кожного понеділка, середи та п`ятниці з 16 год. 30 хв. по 20 год. 30 хв; кожні перші, треті вихідні місяця з 16 год. 30 хв. п`ятниці до 20 год. 30 хв. неділі; кожного року у період літніх канікул з 01 серпня по 31 серпня; кожного року у період зимових канікул з 09 січня до 14 січня. Побачення мають відбуватися без присутності матері за бажанням дітей. Рекомендувати матері [PERSON] поважати права дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] і не чинити їм перешкод у спілкуванні з внуками. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та інших учасників, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог\~статті 257 СК України\~баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. За змістом статті 263\~СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 159\~СК України суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Як видно із доводів позовної заяви, пояснень позивачів, відповідачів, між сторонами існує спір щодо спілкування діда та бабусі із внуками. Суд відхиляє доводи відповідача та її представника про те, що [PERSON] не чинить перешкоди в спілкуванні з онукою, у зв`язку із чим, в задоволенні позову слід відмовити. На думку суду, це порушить принцип правової визначеності, так як сторонами не погоджено способи участі позивача у вихованні онуків, (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, а тому наявний спір про право, який підлягає вирішенню судом. (подібна правова позиція висловлена постановах ВС від 22 липня 2020 року у справі №295/13297/18 та 12 лютого 2020 року у справі №\~ 638/19703/17). Баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Позбавлення позивачів права щодо її участі у спілкуванні та вихованні їх онуків може позбавити дітей [PERSON] та [PERSON] родинних зв`язків з бабою та дідом, любові та турботи з боку останніх, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року. Тому, суд вважає, що [PERSON] слід зобов`язати не чинити перешкод у спілкуванні з онукою [PERSON] та визначити спосіб спілкування позивачів та її участі у вихованні онуків. Позивачі просили визначити порядок їх участі у вихованні та спілкуванні з онуками шляхом встановлення систематичних зустрічей, без обмеження місця проведення та з правом поїздок по території України відповідно до графіку побачень: кожної неділі 15 год. до 20 год. та 10 днів у період літніх канікул. При цьому, побачення дітей з ними просили проводити без присутності відповідача. Також, у разі якщо побачення онуків з ними будуть відбуватися не за місцем їх проживання, вони зобов`язується повідомити відповідачу про місце перебування дітей. З висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради щодо встановлення способу участі у вихованні внуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №351 від 13 квітня 2022 року вбачається, що орган опіки і піклування вважає за доцільне встановити спосіб участі дідуся та бабусі у вихованні внуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в такі дні, а саме: кожного понеділка, середи та п`ятниці з 16 год. 30 хв. по 20 год. 30 хв; кожні перші, треті вихідні місяця з 16 год. 30 хв. п`ятниці до 20 год. 30 хв. неділі; кожного року у період літніх канікул з 01 серпня по 31 серпня; кожного року у період зимових канікул з 09 січня до 14 січня. Побачення мають відбуватися без присутності матері за бажанням дітей. Рекомендувати матері [PERSON] поважати права дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] і не чинити їм перешкод у спілкуванні з внуками. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] навчається у школі та має додаткові курси в комп`ютерній академії, які закінчуються о 18 год. [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад, де перебуває до 17 год. На вихідні діти ходять до церкви, в кінотеатр або ж на прогулянку з мамою. Тому, встановлюючи участь позивачів у спілкуванні з онуками, суд вважає, що саме запропонований ними в позові графік спілкування із своїми онуками буде найкраще враховувати інтереси самих дітей, їх життя, зайнятість у процесі здобуття ними дошкільної та шкільної освіти, дозвіллі та відпочинку. Щодо побачень позивачів з онуками 10 днів у період літніх, то суд враховує, що такі канікули передбачені школярам, а оскільки старший син сторін [PERSON] навчається у школі, то він може без присутності матері протягом 10 днів літніх шкільних канікул проводити час з позивачами [PERSON] та [PERSON] . Молодший онук позивачів [PERSON] в школу не ходить в силу свого віку, а тому визначати йому час проведення літніх канікул разом із бабою та дідом передчасно. При цьому, суд враховує, що визначаючи порядок побачень дітей з батьками суди повинні враховувати, що при наявності конфлікту між батьками та неможливістю самостійно дійти згоди у вихованні дітей, доцільно проводити зустрічі без присутності того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки такі особисті конфліктні не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18). Разом з тим, суд при визначенні графіку побачень суд врахував вік дітей, постійне перебування їх із матір`ю, прив`язаність одне до одного, найвищі інтереси дітей, а тому прийшов до висновку, що такі побачення слід проводити перших пів року, після набрання судового рішення законної сили в присутності матері [PERSON] , в подальшому самостійно, без присутності матері. Суд при ухваленні рішення враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, визначивши спосіб участі баби та діда у вихованні малолітніх онуків, що не суперечить інтересам саме дітей. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право баби та діда на участь у вихованні онуків. При прийнятті судом рішення Судом також заслухано та враховано думку неповнолітнього [PERSON] , який, через їх конфлікти із матір`ю, не хоче бачитися із бабусею і дідусем. Разом з тим, на думку суду, така його позиція викликана тим, що через свій вік він дуже прив`язаний до матері, наявності конфлікту між матір`ю та батьком, дідусем з бабусею та ставленням матері та бабусі та дідуся. Разом з тим їх спілкування відповідає інтересам неповнолітніх, оскільки дасть можливість зберегти сімейний зв`язок. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що участь позивачів у вихованні та спілкуванні з онуками є їх правом та забезпечить інтереси дітей на сімейне спілкування, взявши до уваги особи позивачів, які є лікарями, враховуючи інтереси їх малолітніх онуків та пропозиції органу опіки та піклування, суд доходить переконання, що спілкування позивачів із онуками не буде перешкоджати їх інтересам, зокрема нормальному розвитку, а тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення шляхом: зобов`язання відповідача не чинити перешкод позивачам у спілкуванні з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; визначення позивачам способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шляхом надання їм можливості бачитися з дітьми у такі дні: кожної неділі з 15:00 год. до 18 год., а також [PERSON] , [INFO] , 10 днів у період літніх канікул. При цьому, в інші дні місяця, побачення можуть відбуватися за попередньою домовленістю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Побачення повинні відбуватися за бажанням дітей за місцем проживання (перебування) дітей, в громадських місцях культурнорозважального характеру (парк, кінотеатр, та інших громадських місцях), що призначені для їх повноцінного відпочинку та відповідають віку та стану здоров`я дітей. За погодженням із [PERSON] , побачення можуть відбуватися без участі матері, а також і інших місцях (за місцем проживання бабусі, дідуся, тощо). У перших шість місяців, після набрання рішенням законної сили побачення повинні відбуватися у присутності матері [PERSON] , в подальшому самостійно, без присутності матері. Крім того, в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивачів слід стягнути судовий збір по 496,20 грн в загальній сумі 992,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved