Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що 12 травня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилася діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Зазначає, що вона є інвалідом 3-ї групи та фізичною особою-підприємцем. В позовній заяві зазначено, що діти перебувають на її повному утриманні, однак враховуючи підвищення рівня необхідних витрат, вона не здатна в повній мірі забезпечити потреби дітей. У зв`язку\~з наведеним\~просить суд\~шлюб,\~укладений між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] розірвати,\~та стягнути\~з [PERSON] \~аліменти на\~її користь\~на утримання\~дітей [PERSON] \~та Ксенії у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а також 3\~000 грн. на сина [PERSON] як дитини, що продовжує навчання до досягнення ним 23 років. Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, згідно якої просила провести розгляд справи без її участі та позовні вимоги задоволити. Відповідач повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, клопотань, заперечень чи відзив на позов не подавав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.05.2004 року, який зареєстрували у виконкомі Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що був зроблений відповідний актовий запис №01 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.09.2005 (повторно). Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин та їх шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області від 06.09.2004 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 06.09.2010 року (повторно), [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 02.11.2018 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у твердій грошові сумі у розмірі по 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття, а старшим сином до досягнення 23 річного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі ст.\~182\~СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані сторонами по справі докази та враховуючи, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей, доказів зворотного суду не надано, зважаючи на те, що вона є інвалідом 3-ї групи та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, за таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання своїх доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 3000 гривень на кожну щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Одночасно, суд констатує, що спільній дитині сторін [PERSON] станом на момент розгляду справи 17 років. У позовній заяві позивач вказує, що останній навчається на 1 курсі туристичного факультету ДВНЗ «УжНУ», а тому просить стягувати аліменти у розмірі 3\~000 грн. до досягнення сином 23 річного віку. На підтвердження того, що її син [PERSON] навчається, у зв`язку з чим потребує додаткової матеріальної допомоги, позивач надала квитанції про оплату навчання із призначенням платежу: «оплата за навчання, факультет туризму, 1 курс, 1 семестр, за [PERSON] ». У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Разом з тим, інших належних та допустимих доказів тому, що [PERSON] навчається у ДВНЗ «УжНУ», зокрема, довідки з навчального закладу із вказівкою про початок та кінець терміну навчання студента, позивачем надано не було, а квитанція про оплату навчання не може бути підтвердженням того, що останній дійсно зарахований до вищого навчального закладу. Таким чином, позовна вимога щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] до досягнення ним 23 річного віку не підлягає до задоволення. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження частини своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 гривень.

Outcome: partial