Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Заявленими вимогами позивачі просять суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача шкоду спричинену дорожньо-транспортною пригодою внаслідок якої загинув їх син. В обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Син позивачів перебував як пасажир в автомобілі. Водій такого транспортного засобу порушив ПДР України, внаслідок чого виникла пригода. Даний автомобіль був застрахований і страховиком сплачено позивачам моральну шкоду внаслідок зазначених подій. Шкоду спричинену смертю годувальника відповідач сплачувати відмовляється. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач направленим відзивом заперечував задоволення позову. Свою позицію мотивував відсутністю всіх документів необхідних для проведення оплати. Так, позивачами не надано документів, які б свідчили, що загиблий міг їх утримувати завдяки своїм переважаючим доходам. Проаналізував матеріали надані сторонами судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Враховуючи визнання сторонами деяких фактичних обставин справи, суд вирішує дослідувати лише докази, фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини лише щодо спірного питання. Так, сторонами не спростовувався факт дорожньо-транспортної пригоди, що мав місце 15 вересня 2019 року, близько 18 години, на 56 км автодороги "Київ Чоп", в ході якої зіткнулись автомобілі марки "МАЗДА 2" та вантажівка з напівпричіпом "ВОЛЬВО" і загинув син позивачів [PERSON] . Порушення водієм автомобіля "МАЗДА" знаходяться в причинному зв`язку з виникненням пригоди та її наслідками. Водій автомобіля "МАЗДА" застрахував свою цивільно правову відповідальність і страховиком виступає відповідач у справі. Так само, не оспорюється сторонами факт сплати відповідачем страхового відшкодування за спричинену моральну шкоду позивачам в розмірі визначеному законодавством. Щодо спірних питань. Судом встановлено, що загиблий був сином позивачів пенсіонерів за віком, проживав разом з ними, утримував їх. Пенсія позивачів станом на момент смерті сина складала 2 226, 64 гривень у матері та 2 000 гривень у батька. Крім цього, позивачі хворіють та входять до кола осіб першої лінії споріднення по відношенню до загиблого. В 2019 році загиблий отримував доходи, які значно перевищували пенсійні надходження батьків. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (ст. 27.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Шкода відшкодовується, серед інших, батькам, які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно (ст. 1200 ЦК України). Повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги (ч. 1 ст. 202 СК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає, що надані сторонами та досліджені судом докази повністю підтверджують правомірність заявлення позивачем вимог до даного відповідача. Так, судом встановлено та не спростовувалось відповідачем, що саме даний страховик має відшкодовувати шкоду спричинену згадуваною дорожньо-транспортною пригодою спричинену смертю годувальника. Надані позивачем та додатково витребувані судом матеріали спростовали сумніви відповідача щодо того, що загиблий можливо не мав власного доходу або такий був меншим ніж у батьків. Розмір заявлених вимог в сумі по 74 962 гривні на кожного позивача визначений законодавством на час виникнення пригоди та обмежений лімітом відповідальності полісу страховика, а отже є обґрунтованим і таким, який визнається судом доведений. Результати вирішення спору дають підстави для стягнення з відповідача на користь держави судових витрат у формі судового збору від сплати яких заявники були звільненні при зверненні до суду. Заявлено вимоги майнового характеру, що підлягали сплаті відповідно за ставками судового збору в розмірі по 992,40 гривні кожним позивачем. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати за розгляд даної справи в розмірі судового збору в сумі 1 984,80 гривень. Стосовно витрат позивачів на професійну правничу допомогу. Суду не надано точних даних про такі видатки і суд позбавлений можливості у зв`язку із цим їх розглядати. Згадування позовом приблизний розмір таких витрат, який планує понести сторона без точного розрахунку і наданням інших у зв`язку із цим документів не є підставами для вирішення питання про їх стягнення. Відповідно, не може бути вирішено і питання про зменшення витрат на чому наполягав відповідач направленим відзивом. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. ст. 137, 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved