Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі ТДВ «Страхова група «Оберіг») про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 02.09.2020 о 11.30 хв. у м. Вишневе Київської області [PERSON] керував автомобілем «Фольцваген», д/н [NUMBER] , перед зміною напрямку руху, при виїзді з другорядної дороги з вул. Київська 12 на головну Київська, 19. не переконався, що це буде безпечно і створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля "Крайслер" д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті створення аварійної ситуації, водій автомобіля "Крайслер" д/н [NUMBER] різко змінив напрямок руху та скоїв зіткнення з автомобілем "Рено", д/н [NUMBER] . Транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження, а власнику заподіяний матеріальний збиток. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2020 по справі № 369/11339/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Фольцваген», д/н [NUMBER] , [PERSON] на момент ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування власника наземного транспортного засобу № АР-4012315 в ТДВ "Страхова група «Оберіг» зі встановленим лімітом страхового відшкодування за шкоду завдану майну - 130\~000,00 грн., франшиза становить - 2500,00 грн.(відшкодована винуватцем в добровільному порядку). [PERSON] надала Страховику заяву на виплату страхового відшкодування в порядку ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та всі необхідні документа для здійснення страхового відшкодування. ТДВ "СК "Оберіг" листом № 2321/1 від 23.12.2020 було повідомлено позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування. Дана відмова було мотивована тим, що відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2020 по справі № 369/11339/20, водія забезпеченого транспортного засобу не було притягнуто до відповідальності відповідно ст. 124 КУпАП, а притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП відповідно якої (на думку ТДВ "СК "Оберіг") не виникає цивільно-правова відповідальність. Позивач не погодилась із твердженнями відповідача, зазначила, що в даному випадку законодавство містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Отже, вказаною постановою суду встановлено вину [PERSON] у вчиненні правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної ситуації. В результаті чого настає цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] і обов`язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування відповідно умов полісу АР-4012315. Позивач зазначила, що аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року по справі № 280/1222/17. Як вказано в позовній заяві, з постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2020 по справі № 3(59/11339/20 вбачається, що між неправомірними діями водія [PERSON] та спричиненою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкодою, є прямий причинний зв`язок. Посилання Страховика\~на відсутність\~підстав здійснення\~виплати страхового\~відшкодування,\~є необґрунтованими,\~адже судом\~встановлено,\~що водій\~ [PERSON] ,\~керуючи забезпеченим\~транспортним засобом\~порушив п.10.1.\~ПДР створив\~аварійну ситуацію\~саме у\~відношенні автомобіля\~"Крайслер"\~д/н\~ [NUMBER] в результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальний збиток. Відповідно до Звіту № 81/01.01.21 від 29.01.2021 ринкова вартість транспортного засобу марки "Крайслер" д/н [NUMBER] складає 180106,68 грн. (сто вісімдесят тисяч сто шість гривень 68 коп.), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки "Крайслер" д/н [NUMBER] складає 291405,81 грн. (двісті дев`яносто одна тисяча чотириста п`ять гривень 81 коп.), ринкова вартість транспортного засобу марки "Крайслер" д/н [NUMBER] після пошкодження (після ДТП) складає 66995,07 грн. (шістдесят шість тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень 07 коп.) Таким чином, вартість проведення ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу, даний транспортний засіб вважається фізично знищеним. Відповідно п. 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Позивач зазначила, що розмір заподіяного їй матеріального збитку становить 113\~111,61 грн. з розрахунку: (180\~106,68 грн. (ринкова вартість ТЗ до ДТП) 66\~995,07 грн. (ринкова вартість ТЗ після ДТП, пошкоджений) = 113\~111,61 грн.) Як вказано в позовній заяві, з урахуванням умов полісу АР-4012315 з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі 110 611,61 грн., з розрахунку: 113111,61 грн. (розмір матеріального збитку) -2500,00 грн (франшиза відповідно полісу АР-4012315) = 110\~611,61 грн. (належне страхове відшкодування). Крім того, позивач понесла ще додаткові витрати: у розмірі 2\~500,00 грн. по оплаті послуг експерта за складання Звіту № 81/01.01.21 та у розмірі 960,00 грн. за послуги евакуатора з місця ДТП. [PERSON] просила суд стягнути з ТДВ «Страхова група «Оберіг» на її користь страхове відшкодування у розмірі 110\~611,61 грн., вартість проведення експертного висновку у розмірі 2\~500,00 грн., вартість послуг евакуації в розмірі 960,00 грн. та судовий збір у розмірі 1\~140,70 грн. 18.06.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі. 23.07.2021 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву за вх, 33134, відповідно до якого зазначив, що згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2021 у справі № 369/11339/20, водія транспортного засобу CHRYSLER SEBRING з д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] було визнано винним за ст. 124 КУпАП. В подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 20.05.2021 року провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі п,1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях окладу адміністративного правопорушення. Проте, постанова у справі про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом відсутності настання цивільно-правової відповідальності водія, настання цивільно-правової Відповідальності підтверджується, також схемою ДТП, довідкою національної поліції та іншими документами. Також, відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності, до такого ж висновку прийшов Верховний суд у постанові від 17 червня 2020 року по справі № 361/10096/14-ц, на яку посилається і сам позивач. Як зазначено у відзиві на позовну заяву, згідно даної постанови було встановлено, що зібраними у справі доказами підтверджено наявність вини водіїв у заподіянні автомобілю пошкоджень, та апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність винних дій та причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками обох водіїв. Представником відповідача вказано, що завдання шкоди було спричинено неправомірними діями як [PERSON] так і діями водія, що керував автомобілем позивача. Враховуючи викладене, звернення до ТДВ «Страхова група «Оберіг» з позовом про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, що мала місце 02.09.2021 є неправомірним, оскільки шкода завдана сукупними діями декількох осіб, то ж повинна відшкодовуватись у порядку п. 36.3 ст. 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи, що у діях водія ТЗ «Volkswagen Bora» з д.н.з. [NUMBER] складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП ТДВ «Страхова група «Оберіг» не має правових підстав для виплати позивачу страхового відшкодування. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме водієм ТЗ «Volkswagen Bora» з д.н.з. [NUMBER] було спричинено шкоду ТЗ «Chrysler Sebring» з д.н.з. [NUMBER] . Згідно наданих доказів, водія ТЗ «Volkswagen Bora» з д.н.з. [NUMBER] було притягнуто до адміністративної відповідальності за створення аварійної обстановки, а не пошкодження транспортних засобів. Закриття справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] не є належним та безспірним доказом того, що саме порушення [PERSON] правил дорожнього руху спричинило пошкодження транспортного засобу позивача. Крім того, представником відповідача зазначено, що у товариства відсутній обов`язок відшкодовувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження), оскільки 08.09.2020 представником ТДВ «Страхова група «Оберіг» було здійснено огляд пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, що підтверджується актом огляду колісного транспортного засобу від 08.09.2020. Також просив відмовити у задоволенні витрат на правову допомогу, оскільки враховуючи специфіку даної справи, остання є незначної тяжкості, тому розмір витрат не правову допомогу є необґрунтовано високим. Також, позивачем не було надано детального опису наданих послуг, яку саме роботу було виконано адвокатом в рамках наданої правової допомоги позивачу, який час було витрачено по кожному виду робіт, що позбавляє ТДВ «Страхова група «Оберіг» можливості визначити реальність таких робіт. Просив відмовити у задоволенні позовної заяви. 31.06.2021 позивач подала до суду аналогічні до позовної заяви письмові пояснення по справі, просила задовольнити заявлені позовні вимоги. 22.10.2021 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач, її представник не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2020 по справі № 369/11339/20 встановлено, що 02.09.2020 о 11.30 хв. у м. Вишневе Київської області водій [PERSON] керував автомобілем «Volkswagen Bora», д/н [NUMBER] , перед зміною напрямку руху, при виїзді з другорядної дороги з вул. Київська 12 на головну Київська, 19. не переконався, що це буде безпечно і створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля "Chrysler" д/н [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, різко змінив напрямок руху та скоїв зіткнення з автомобілем Renault д/н [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальні збитки. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2020 по справі № 369/11339/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Як вбачається із матеріалів справи, власником "Chrysler" д/н [NUMBER] є позивач, керував автомобілем під час ДТП [PERSON] . Суд не погоджується із твердженням представника відповідача про відсутність вини [PERSON] у вищезазначеній ДТП чи наявності обопільної його вини з виною [PERSON] . Так, згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2021 у справі № 369/11339/20, водія транспортного засобу CHRYSLER SEBRING з д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] було визнано винним за ст. 124 КУпАП. В подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 20.05.2021 провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі п,1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях окладу адміністративного правопорушення. Постановою Київського апеляційного суду від 20.05.2021 та постановою Київського апеляційного суду про виправлення описки від 26.05.2021 встановлено, що аварійна ситуація у вищезазначеній справі була створена водієм автомобіля «Volkswagen Bora», д/н [NUMBER] , який своїми діями порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху «Перед початком руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». В силу ч.6 ст.82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначив, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Як вбачається із матеріалів справи, жодних доказів наявності вини водія автомобіля "Chrysler" д/н [NUMBER] чи його спільної вини з [PERSON] у вчиненні вищезазначеної ДТП суду не надано. Більш того, постановою Київського апеляційного суду від 20.05.2021 визначено, що виключається відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Bora», д/н [NUMBER] , [PERSON] на момент ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування власника наземного транспортного засобу № АР-4012315 в ТДВ "Страхова група «Оберіг» зі встановленим лімітом страхового відшкодування за шкоду завдану майну - 130\~000,00 грн., франшиза становить - 2500,00 грн.(відшкодована винуватцем в добровільному порядку). [PERSON] подала страховику заяву на виплату страхового відшкодування в порядку ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та всі необхідні документа для здійснення страхового відшкодування. ТДВ "СК "Оберіг" листом № 2321/1 від 23.12.2020 було повідомлено позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п. 1.12.\~ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У відповідності до\~ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Положеннями п. 22.1.\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до Звіту № 81/01.01.21 від 29.01.2021 ринкова вартість транспортного засобу марки "Chrysler Sebring" д/н [NUMBER] складає 180106,68 грн. (сто вісімдесят тисяч сто шість гривень 68 коп.), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки "Chrysler Sebring" д/н [NUMBER] складає 291405,81 грн. (двісті дев`яносто одна тисяча чотириста п`ять гривень 81 коп.), ринкова вартість транспортного засобу марки " Chrysler Sebring " д/н [NUMBER] після пошкодження (після ДТП) складає 66995,07 грн. (шістдесят шість тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень 07 коп.) Таким чином, вартість проведення ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу, даний транспортний засіб вважається фізично знищеним. Відповідно п. 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Розмір заподіяного позивачу матеріального збитку становить 113\~111,61 грн. з розрахунку: (180\~106,68 грн. (ринкова вартість ТЗ до ДТП) 66\~995,07 грн. (ринкова вартість ТЗ після ДТП, пошкоджений) = 113\~111,61 грн.) З урахуванням доведеності вини [PERSON] у вищезазначеному ДТП, страхування відповідальності останнього у ТДВ «Страхова Група «Оберіг», враховуючи умови полісу, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі 110 611,61 грн., з розрахунку: 113111,61 грн. (розмір матеріального збитку) - 2500,00 грн (франшиза відповідно полісу АР-4012315) = 110\~611,61 грн. (належне страхове відшкодування). Власного розрахунку заподіяної шкоди представником відповідача надано не було. Крім того, позивач понесла ще додаткові витрати: у розмірі 2\~500,00 грн. по оплаті послуг експерта за складання Звіту № 81/01.01.21 та у розмірі 960,00 грн. за послуги евакуатора з місця ДТП, які правомірно стягнути з відповідача. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 140,71 грн., що підтверджуються квитанцією про сплату № 62 від 14.06.2021. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1, 6, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved