Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

11.11.2021 представник позивача звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів про солідарне стягнення боргу. До позовної заяви додано докази: копію договору позики грошових коштів, розписку та згоду на укладення договору. 29.12.2021 позовну заяву передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. 24.01.2022 Дарницьким районним судом м. Києва відкрито провадження, призначено справу в порядку загального позовного провадженя на 15.02.2022. Представник позивача відповідно до позовної заяви вказує на те, що на неодноразові звернення позивача до відповідачів щодо повернення боргу було повідомлено про проблеми, а зобов`язання навіть частково не виконується. 15.02.2022 представник відповідача - [PERSON] звернувся до суду з відзивом відповідно до якого просив позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь позивача грошові кошти за договором позики в сумі 271 600 грн (двісті сімдесят одну тисячу шістсот) грн. 00 коп., пеню просив зменшити на підставі ст. 551 ЦК України, в решті позовних вимог просив відмовити. До відзиву представником відповідача-1 додано копії платіжних доручень про переказ грошових коштів від імені відповідача -1 та особи - [PERSON] на рахунок позивача, призначення платежу: переказ на картку банку та переказ особистих коштів. В судове засідання предстанвик позивача не прибув, надано зяву про розгляд справи без участі. Відповідачі та представники відповідачів в судове засідання не прибули. Про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяви сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 31.01.2018 між [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , з другої сторони укладено договір позики грошових коштів відповідно до якого позикодавець передала у власність позичальника грошові кошти у сумі 585000 (п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч) грн., а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів на підставі розписки у строк до 01 грудня 2019 року. Відповідно до договору сторонами було визначено місце повернення грошових коштів - м. Київ та умови виконання зобов`язання і наслідки невиконання відповідно до ст. 625 ЦК України, а також у договорі зазначено про надання згоди на укладення договору дружиною позичальника [PERSON] ( а. с. 13-14). Згідно із розпискою [PERSON] одержав відповідно до договору позики від 31.01.2018 готівкові кошти від [PERSON] у позику в розмірі 585 000 (п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч) грн. ( а.с. 15). 31.01.2018 [PERSON] взяла на себе відповідальність за виконання зобов`язання за договором позики шляхом надання згоди - поруки і підписання договору ( а.с. 16). Згідно із ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідачем не оспорюється факт одержання коштів. Докази про повернення коштів у строк до відповідачем 01.12.2019 не надано. Відповідно до платіжного доручення № P24А410019183А73991 від 26.04.2018 [PERSON] здійснив переказ коштів в сумі 30100 (тридцять тисяч сто) грн. з картки АТКБ «Приватбанк» на картку клієнта АТКБ «Приватбанк», отримувача [PERSON] ( а.с. 66).В призначенні платежу платіжне доручення не містить даних про повернення суми позики. Згідно з платіжним дорученням №67663257952847618929 від 02.05.2018 [PERSON] здійснив переказ коштів в сумі 23300 (двадцять три тисячі триста) грн. з картки АТКБ «Приватбанк» на картку клієнта АТКБ «Приватбанк», отримувача [PERSON] ( а.с. 67).В призначенні платежу платіжне доручення не містить даних про повернення суми позики, зазначено про переказ власних коштів. Представник позивача при зверненні до суду з позовом не зазначає про повернення грошових коштів відповідачем-1 і не зменшує розмір позовних вимог. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним. Відповідач-1 в обгрунтування обставин несвоєчасного повернення коштів та відсутності можливості виконати зобов`язання посилається на кримінальне провадження № 42018101080000172 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України та вилучення речей на підставі ухвали слідчого судді. Відповідач-1 не надає ані копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ані копії ухвали слідчого судді в рамках кримінального провадження. Відповідач-1 надає платіжні доручення іншої особи, яка є клієнтом АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до платіжного доручення №97690674638816398953 23.07.2019 клієнт АТ КБ «Приватбанк» Ільїнська Антоніна Михайлівна здійснила переказ особистих коштів [PERSON] в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.( а.с.68). Відповідно до платіжного доручення №97690674648233352205 03.08.2019 клієнт АТ КБ «Приватбанк» Ільїнська Антоніна Михайлівна здійснила переказ особистих коштів [PERSON] в сумі 110000 (сто десять тисяч) грн.( а.с.69). [PERSON] не є стороною договору позики, укладеного між позивачем та відповідачем-1. Відповідач-1 вказує на те, що у зв`язку з арештом майна в рамках кримінального провадження він не міг розпоряджатись коштами, тому доручив здійснити перекази коштів від його імені [PERSON] . Відповідачем -1 не додано доказів на якій правовій підставі [PERSON] діяла від імені відповідача-1, а боргове зобов`язання не містить даних про зарахування позивачем коштів на виконання умов договору позики, отриманих внаслідок грошових переказів відповідача-1 та [PERSON] . Згідно із ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Відповідачем-1 у відзиві зазначено про те, що 30.07.2021 та 05.10.2021 скасовано арешт з вилученого майна. Станом на дату розгляду спору відповідачем-1 не надано доказів майнового стану, повернення коштів за договором позики та припинення зобов`язання за договором позики від 31.01.2018. Згідно із ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідачем -1 не надано достатніх доказів про те, що він не зміг своєчасно повернути кошти у зв`язку досудовим розслідуванням справи №42018101080000172. Відповідачем -2 не надано доказів вжиття заходів щодо повернення коштів на виконання договору поруки від 31.01.2018. Згідно із ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Здійснені перекази коштів відповідачем -1 26.04.2018 та 02.05.2018 не містять в графі призначення платежу даних про повернення коштів за договором позики від 31.01.2018. Відповідачем -1 не надано доказів про інформування позивача щодо часткового повернення боргу 26.04.2018 та 02.05.2018, щодо внесення змін і доповнень до договору, розгляду питання переведення боргу та доказів про отримання у позивача згоди на погашення боргу за договором позики від 31.01.2018 іншою особою чи укладення додаткового договору. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання . Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ст. 551 ЦК України, сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Представником позивача здійснено розрахунок пені на підставі ст. 258 ЦК України за період з 11.11.2020 по 11.11.2021, з дня пред`явлення позовної заяви до суду. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином суд приходить до висновку про те, що відповідачі не повернули кошти за договором позики від 31.01.2018, тому на підставі ст. 1050 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 585 000 грн., штраф за користування коштами на підставі п.8.2 в розмірі 5% неповерненої суми позики в розмірі 29250 грн., 3% річних - 34138 грн. 36 коп. та інфляційні збитки - 82017 грн. Пеня в розмірі 2 141 100 грн. підлягає зменшенню на підставі ст. 551 ЦК України до 585 000 грн., суми боргу, оскільки її розмір перевищує розмір збитків . При задоволенні позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду в розмірі 11350 грн., в розмірі 5675 грн. з відповідача-1 та відповідача-2.

Outcome: partial