Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

01.08.2022 до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа - Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті особи в певний час. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав з заявником однією сім`єю, за адресою: [ADDRESS] . Заявник є спадкоємицею [PERSON] , [INFO] , відповідно до заповіту складеному 26.12.2018, зареєстрованому в реєстрі № 16 та посвідченому секретарем Малокомишуваської сільської ради Н.І. Скрипник. Отримати довідку про смерть у встановленому порядку неможливо через воєнні дії, відсутність зв`язку та неможливість роботи державних та медичних закладів. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленої форми, відповідно до норм чинного законодавства, у зв`язку з чим звертається до суду. Заявник, допитана в судовому засіданні як свідок, заяву підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що [PERSON] , був чоловіком її рідної тітки, дружина померла, інших родичів у нього не було, тому він останній час проживав з її сім`єю в с. Топольське, заявник доглядала за ним. Останні три дні [PERSON] вже не ходив, лежав як овоч. Село постійно помбили, вони прятались в погрібу, а [PERSON] лежав в будинку. 27 березня 2022 року під час обстрілів, спустились в погріб, [PERSON] лежав в будинку. [INFO] приблизно о 04.00 год, коли повернулись в будинок, встановили, що [PERSON] помер у віці 94 років, так як він був вже холодний, поховали у дворі, у зв`язку з активними бойовими діями. Зафіксувати факт смерті не вдалося, оскільки діяльність органів державної влади України, в тому числі органів (установ) медичної допомоги, поліції, державної реєстрації актів цивільного стану України в селі була вже припинена та фактично не здійснювалась, тому склали довідку, підписану судідами, які допомогали ховати [PERSON] . Сусіди зараз залишились в с. Топольське. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , повідомив, що є чоловіком заявника. Померлий був чоловіком рідної тітки дружини, останнім часом проживав з ними, був лежачий, близьких родичів в нього більше не було. 27 березня 2022 року під час обстрілів, спустились в погріб, [PERSON] лежав в будинку. [INFO] приблизно о 04.00 год, коли повернулись в будинок, встановили, що [PERSON] помер у віці 94 років, так як він був вже холодний, поховали у дворі разом з сусідами, у зв`язку з активними бойовими діями, самі склали довідку. Поліція і лікарні не працювали у зв`язку з активними бойовими діями. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заяву про встановлення факту смерті подано [PERSON] , яка є спадкоємицею за заповітом № 16 від 26.12.2018, посвідченим секретарем Малокомишуваської сільської ради Н.І. Скрипник, після смерті [PERSON] , [INFO] . На підтвердження факту смерті заявником подано довідку про смерть засвідчену [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в селі Топольське, Ізюмський район, Харківська область. У проведенні державної реєстрації смерті Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) заявнику було відмовлено 21 липня 2022 року за вих. № 364-20.10-23 у зв`язку з тим, що відсутні документи, передбачені пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Оцінюючи письмові докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. За ч. 3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно вказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), лікарське свідоцтво про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Для розгляду справи про встановлення факту смерті у суді відділ державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті (додаток 19), у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні запроваджено воєнний стан. Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 "Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 30 травня 2022 року" (зі змінами станом на 02.08.2022) Оскільська сільська територіальна громада, до якої входить с. Топольське, Ізюмський район Харківської області включено до території, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або яка перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч.1 ст.18 Закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, зробленими в справах «Лоїзіду проти Туреччини» («Loizidou v. Turkey», заява № 15318/89, рішення від 18.12.1996), «Кіпр проти Туреччини» («Cyprus v. Turkey», заява № 25781/94, рішення від 10.05.2001), а також «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»» («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», заява № 11138/10, рішення від 23.02.2016) та «Ілашку та інші проти Республіки Молдова та Росії» («Ilascu and Others v. Moldova and Russia», заява № 48787/99, рішення від 08.07.2004), першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією про захист прав людини й основоположних свобод 1950 року, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У даному випадку суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Виходячи з наявних у справі доказів вбачається, що реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати його смерть на підставі вищезазначених документів не існує, тому відновлення порушених прав заявника як спадкоємця неможливо в іншій спосіб, а лише як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. З огляду на викладене, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в селі Топольське, Ізюмський район, Харківська область. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved