Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

29.04.2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позову зазначено, що з 15.07.2019 р. по 15.06.2021 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем ЗДП «Кремнійполімер». У зв`язку з тим, що відповідачем в порушення вимог ст.115 КЗпП України та ст.24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачувалась нерегулярно та не в повному обсязі, утворилась заборгованість зі сплати нарахованої, але невиплаченої заробітної плати яка станом 01.08.2021 року складає 110707,70 грн. В день звільнення нараховані суми позивачу не були виплачені, у зв`язку із чим просить стягнути з відповідача ЗДП «Кремнійполімер» заборгованість із заробітної плати, в сумі 110707,70 грн. Ухвалою суду від 02.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду на 27.05.2022 з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії довідки №1 від 15.06.2021 року [PERSON] , [INFO] , працював на Запорізькому державному підприємстві «Кремнійполімер» з 15 липня 2019 року по 15 червня 2021 року начальником юридичної служби за сумісництвом на 0,5 ставки (а.с.4). Згідно копії наказу (розпорядження) №21 від 12.07.2019 року [PERSON] було прийнято на посаду начальника юридичної служби на 4 годинний робочий день з посадовим окладом 4173,00 грн., на підставі наказу № 142 від 16.03.2017 року звільнений за угодою сторін (а.с.5). Згідно копії наказу №КП000000006-5574 від 15.06.2021 року звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.6). Положеннями ч.1 ст. 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно наданої позивачем копії довідки № 1 від 12.08.2021 року, заборгованість ЗДП «Кремнійполімер» перед [PERSON] утворилась за періоди: липень 2019 року, вересень 2019 року червень 2021 року та станом на 01.08.2021 року становить 110707,70 грн. (а.с.7). Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом. Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, наданими належними письмовими доказами встановлений факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати, яка на теперішній час складає 110707,70 грн. та підлягає стягненню на користь [PERSON] у цьому розмірі, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1107,08 грн., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду. Згідно п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved