Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЮТІ ХАУС» (далі - позивач, ТОВ «БЮТІ ХАУС») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 16.10.2020 року № ПР610 у розмірі 5 200,00 грн., пеню у розмірі 173,40 грн., 3% річних у розмірі 31,20 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.10.2020 року між ТОВ «БЮТІ ХАУС» та відповідачем укладено договір № ПР610 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати [PERSON] комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям, а відповідач зобов`язалась прийняти цей комплекс згідно Акту приймання-передачі товару та сплатити за нього грошову суму у розмірі 12 992,90 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання перед відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписаним актом приймання-передачі товару від 16.10.2020 року. Пунктами 5.2., 5.3 Договору визначено, що відповідач вказаний товар придбала за рахунок оформлення споживчого кредиту наданого Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») шляхом укладення кредитного договору між [PERSON] та «Акцент-Банк». При оплаті за споживчий кредит відповідач повинна була внести перший платіж (завдаток) позивачу у розмірі 6 900,00 грн. не пізніше 16.08.2021 року. Проте, [PERSON] свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару у повному обсязі виконала, а саме сплатила лише частину першого платежу у розмірі 1 700,00 грн. ТОВ «БЮТІ ХАУС» зверталося до відповідача з письмовою претензією від 21.05.2021 року № 5 з вимогою щодо погашення заборгованості за договором, яка залишилася без реагування. Станом на день звернення позивача до суду з позовом заборгованість відповідача за перший платіж становить 5 200,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з часу 17.08.2021 року до 28.10.2021 року за 73 дні у розмірі 173,40 грн. на підставі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», а також 3% річних за вказаний період у розмірі 31,20 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2021 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 11.11.2021 року судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2021 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮТІ ХАУС» до [PERSON] про стягнення заборгованості, пені та 3% річних, та роз`яснено відповідачу право у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву. Відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, одержане останньою 13.06.2022 року. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалася, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 16.10.2020 року між ТОВ «БЮТІ ХАУС» (далі - Сторона-1) та [PERSON] (далі - Клієнт) укладено договір № ПР1610, відповідно до умов якого Сторона-1 зобов`язалася надати Клієнту комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя (далі - Комплекс по догляду), а Клієнт зобов`язується прийняти цей Комплекс по догляду згідно Акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену Договором грошову суму (ціну) (а. с. 7). Відповідно до п. п . 1.2., 1.3. Договору, під Комплексом до догляду мається на увазі: продаж набору косметики та надання допоміжних супроводжуючих косметологічних послуг. Асортимент, кількість, комплектація, перелік складових Комплексу по догляду і загальна сума Договору визначаються в Переліку № 1 (специфікації), що є невід`ємною частиною Договору. Пунктом 2.4. Договору визначено, що зобов`язання Сторони-1 по передачі Комплексу по догляду вважаються виконаними в момент його передачі в розпорядження Клієнта, згідно Акту приймання-передачі та підписання Договору. Згідно п. п. 5.1. - 5.2.1. Договору, загальна вартість Комплексу по догляду становить 12 992,90 грн. Клієнту надається можливість сплатити Комплекс по догляду двома способами: сплатити єдиноразовим платежем на поточний рахунок Сторони-1 або через оформлення споживчого кредиту. Як визначено у п. п. 5.2.2. Договору, при оплаті через споживчий кредит Клієнт вносить перший платіж (завдаток) Стороні-1 у розмірі 6 900,00 грн. не пізніше 16.08.2021 року. Відповідно до п. п. 5.3., 5.4. Договору, залишок вартості Комплексу по догляду у розмірі 6 092,90 грн. Клієнт сплачує Банку протягом 24 місяців згідно умов кредитного договору, укладеного між Клієнтом і Банком. Оплата здійснюється не пізніше 16 числа кожного місяця. Клієнт повністю розраховується за Комплекс по догляду ні пізніше 15.10.2022 року. 16.10.2020 року між ТОВ «БЮТІ ХАУС» (далі - Сторона-1) та [PERSON] (далі - Клієнт) уклали Додаткову угоду № ПР1610 до Договору № ПР1610 від 16.10.2020 року, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди, що при оплаті Комплексу через споживчий кредит перший платіж (завдаток) у розмірі 6 900,00 грн. [PERSON] сплачує на поточний рахунок Сторони-1 наступним чином: перший платіж у розмірі 1 000,00 грн. сплачується Клієнтом у день підписання Договору; залишок першого платежу у розмірі 5 900,00 грн. Клієнт сплачує рівними частинами не пізніше 16 числа кожного місяця у розмірі 590,00 грн. Клієнт повністю сплачує Стороні-1 перший платіж (завдаток) не пізніше 16.08.2021 року. Залишок вартості Комплексу у розмірі 6 092,90 грн. Клієнт сплачує Банку протягом 24 місяців згідно умов кредитного договору, укладеного між Клієнтом і Банком. Оплата здійснюється не пізніше 15.10.2022 року (а. с. 10). Як визначено у ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Отже, укладений сторонами договір № ПР1610 від 16.10.2020 року є змішаним договором, який містить елементи договору купівлі-продажу та надання послуг. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 706 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання. Покупець має право повністю оплатити товар у будь-який час у межах встановленого договором періоду розстрочення його оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. ТОВ «БЮТІ ХАУС» виконало свої зобов`язання перед [PERSON] за Договором № ПР1610 від 16.10.2020 року та надало комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі від 16.10.2020 року (а. с. 9). Відповідач будь-яких претензій щодо такого отриманого Комплексу та щодо виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором № ПР1610 від 16.10.2020 року не висувала, про що свідчить її підпис у вищевказаному Акті. Проте, відповідач свої зобов`язання за Договором № ПР1610 від 16.10.2020 року щодо оплати вартості отриманого Комплексу виконала не у повному обсязі, сплативши 23.10.2020 року на рахунок відповідача 1 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку ТОВ «БЮТІ ХАУС» від 26.10.2021 року (а. с. 11). Станом на день звернення з позовом до суду заборгованість відповідача за перший платіж складає 5 200,00 грн. Крім того, 24.05.2021 року на адресу [PERSON] позивачем було направлено претензію та запропоновано у добровільному порядку сплатити заборгованість за Договором № ПР1610 від 16.10.2020 року, яка залишена відповідачем без реагування (а. с. 12а - 13). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. [PERSON] не надала належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження виконання зобов`язань за Договором № ПР1610 від 16.10.2020 року у визначеному Договором розмірі. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «БЮТІ ХАУС» про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором № ПР1610 від 16.10.2020 року у розмірі 5 200,00 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача за період часу з 17.08.2021 року до 28.10.2021 року 3% річних у розмірі 31,20 грн. та пеню у розмірі 173,40 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] прострочила виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення 3% річних є обґрунтованими. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості (5 200,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 73 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 31,20 грн.), суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надала. Так, За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «БЮТІ ХАУС» до [PERSON] щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 31,20 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 173,40 грн. на підставі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суд зазначає наступне. Так, Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.07.1996 року регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Отже, дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб`єктів переказу грошей через платіжні системи. Відповідно до рішення Конституційний Суд України від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», Конституційний Суд України дійшов висновку, що визначення в Законі певного переліку суб`єктів правовідносин, на які поширюється його дія, зумовило виняток із загального правила про поширення дії Закону на всіх учасників відповідних правовідносин. Таким чином, перелік суб`єктів правовідносин, встановлений Законом, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. В аспекті конституційного звернення положення другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.07.1996 року, з наступними змінами, у взаємозв`язку з положеннями статей 1, 3 цього Закону потрібно розуміти так, що обмеження пені у грошових зобов`язаннях подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб`єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності (підприємці). Отже, враховуючи, що Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» не поширюється на правовідносини сторін у даному спорі, правові підстави для нарахування та стягнення пені на підставі вказаного закону відсутні. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подачу позову до Печерського районного суду м. Києва сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 349 від 27.10.2021 року. З урахуванням того, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2 197,36 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial