Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Тернопільська районна держава нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що після смерті батька ним, з поважної причини, пропущено визначений законом строк на прийняття спадщини. Поважність обґрунтовує тією обставиною, що одразу після смерті спадкодавця поїхав за межі України на роботу в Ізраїль, планував повернутися в Україну, однак час перебування позивача в Ізраїлі затягнувся, у світі розпочалася корона вірусна інфекція, в Ізраїлі було посилено карантин, до 01.04.2020 року жителям заборонялося виходити з будинку більш ніж на 100 метрів, таксі заборонено перевозити більш ніж 1 пасажира. Згодом урядом Ізраїлю двічі продовжувалася заборона на вїзд іноземців (в червні та жовтні 2020 року). А тому ці обставини, наявність роботи, котру позивач не хотів втрачати та неможливість залишення країни, зумовили пропущення строку. Пізніше [PERSON] отримав виробничу травму, а відтак повернувся до України. В підготовчому судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в засідання не з`явився, направляв клопотання про відкладання судового розгляду. Третя особа направила клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Розглянувши матеріали справи, Суд встановив наступні обставини. [INFO] в с. Петриків Тернопільського району помер батько позивача [PERSON] . Останній на дату смерті мав зареєстроване місце проживання та проживав в Петриківському обласному геріатричну пансіонаті в с. Петриків Тернопільського району. Факт родинних зв`язків між [PERSON] та позивачем стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Великогаївською сільською радою Тернопільського району, та свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 04.11.2014 року. Батьки позивача розірвали шлюб 11.03.1988 року, коли позивач ще був малолітньою дитиною. За твердженням позивач, після розірвання шлюбу останній залишився проживати з матірю, а з батьком спілкування підтримував не часто, оскілки батько про нього не турбувався, не сплачував аліментів, тривалий час перебував в місцях позбавлення волі. Позивач зазначає, що одразу після поховання батька поїхав за межі України на роботу в Ізраїль, планував повернутися в Україну, зокрема для того, щоб прийняти спадщину, однак зі слід матері йому стало відомо, що за життя батько склав заповіт і розпорядився належним йому майном в користь відповідача [PERSON] . Час перебування позивача в Ізраїлі затягнувся, у світі розпочалася корона вірусна інфекція, в Ізраїлі було посилено карантин, до 01.04.2020 року жителям заборонялося виходити з будинку більш ніж на 100 метрів, таксі заборонено перевозити більш ніж 1 пасажира. Згодом урядом Ізраїлю двічі продовжувалася заборона на вїзд іноземців (в червні та жовтні 2020 року). А тому ці обставини, наявність роботи, котру позивач не хотів втрачати та неможливість залишення країни, зумовили пропущення строку. Пізніше [PERSON] отримав виробничу травму, а відтак повернувся до України Повернувшись в Україну, позивач звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, і йому повідомили, що спадкова справа після смерті батька відкрита за заявою [PERSON] .. Ознайомившись з текстом заповіту позивачу стало відомо, що батько розпорядився на користь [PERSON] земельною ділянкою площею 3, 7964 га для ведення товарного с/г виробництва в Підгаєцькому районі Тернопільської області, та земельною ділянкою 1,0857 га в Підгаєцькому районі Тернопільської області. Нотаріусом також було встановлено про наявність у спадкодавця вкладів в банківських установах на суми 94\~164. 05 гривень і 29\~092, 07 гривень, однак позивачу було повідомлено про пропущення строку на спадкування за законом, після смерті батька, та роз`яснено право звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Позивач говорить що на час відкриття спадщини не проживав з спадкодавцем, йому не було відомо про грошові вклади, а також тривале відрядження за кордон [PERSON] , та те, що відрядження припало на початок корона вірусної інфекції, свідчить про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для [PERSON] подати заяву про прийняття спадщини за законом. Окрім письмових доказів, викладені в позові обставини позивач підтвердив показами свідка [PERSON] . Вирішуючи спір суд наголошує таке. Виходить з того, що згідно з частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~для позивача, як спадкоємця майна та майнових прав батька, шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини визначався періодом з 04.08.2019 року до 04.02.2020 року. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, до обов`язку позивача належало повідомити про поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили їй звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо:\~\~1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність позивача щодо наявності та обсягу спадкового майна, невизначеність спадкоємця приймати спадщину чи ні після смерті батька, відсутність можливості фізичного прибуття до місця відкриття спадщини, тощо. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що належних, допустимих і достатніх доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, позивач не надав не довів, що у нього була відсутня можливість прибуття та виїзду з України в період з серпня 2019 року до початку лютого 2020 року, Надані позивачем докази не підтверджують поважних причин, які пов`язані\~\~\~з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення до нотаріуса у визначений частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~строк. (!) Окрім цього, у постанові від 09 лютого 2022 року у справі №709/769/19, Касаційний цивільний суд в складі Верховного Суду зробив наступний правовий висновок: «Також суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обгрунтовано зазначив, що для подання заяви про прийняття спадщини не обов`язково їхати до нотаріальної контори, оскільки законодавство не позбавляє спадкоємця права направити таку заяву за допомогою засобів поштового зв`язку, а також подати її через орган місцевого самоврядування.» Позивачем не доведено, що у нього були якісь обставини непереборної сили, навіть з за меж України, направити поштовим відправленням на адресу нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька. З урахуванням наведеного,

Outcome: dismissed