Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

У січні 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] в особі адвоката Гаращук Ольги Станіславівни до Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа Запорізька районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно. 21.02.2022 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов уточнений позов [PERSON] , із змісту якої вбачається, що позивачем здійснено уточнення у найменуванні відповідача та зазначено відповідачем територіальну громаду в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 01.08.2008 року Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Після її смерті відкрилась спадщина на Ѕ чистини житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] . 18.12.2007 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 214, яким належну їй на день смерті частину житлового будинку заповідала позивачці. Вищевказаний заповіт не відмінений та не змінений, про що секретарем Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області зроблено запис. [PERSON] є спадкоємицею за заповітом. Прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] відповідно до чинного законодавства, звернувшись до Запорізької районної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак при оформленні спадкових прав на спадкове майно з`ясувалось, що за життя спадкодавця не оформила належним чином правовстановлюючий документ на свою частину житлового будинку та не зареєструвала його в державному реєстрі, тому державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, від представника позивача адвоката Гаращук О.С. надійшла заява, відповідно до змісту якої уточнену позовну заяву підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами (а.с. 63,78). Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду клопотання, відповідно до змісту якого позов визнає, заперечень не має, просить розглядати справу за відсутності представника (а.с. 75-76). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 29 (а.с. 4). Після її смерті [PERSON] відкрилась спадщина на Ѕ чистини житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 07 вересня 2020 року визначено [PERSON] додатковий 2-х місячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з дня набрання рішенням законної сили. Рішення набрало законної сили 08.10.2020. (а.с.45/зворот-46). Відповідно до матеріалів спадкової справи №760/2008, наданої суду державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за заповітом прийняла [PERSON] , про що нею складено заяву, зареєстровану 23.10.2020 за №2050/02-14 (а.с.42). Згідно із заповітом, складеним померлою [PERSON] [INFO] належний їй житловий будинок та присадибну земельну ділянку, що знаходяться за адресою [ADDRESS] та грошові внески з відсотками, які знаходяться в філії № 176 Орджонікідзевського відділення ощадного банку України, померла заповіла [PERSON] (а.с.5, 47/зворот - 48). Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. від 20.10.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом: на частину житлового будинку [ADDRESS] , в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на частину житлового будинку (а.с.50/зворот-51).. Відповідно до п. 23\~Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 1216-1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1\~ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до норм\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене та матеріали спадкової справи №760/2008, суд дійшов висновку, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину. Згідно з випискою з погосподарської книги № 0603/01213 від 16.12.2021, виданою виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, головою домогосподарства житлового будинку в [ADDRESS] , являлась [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] (а.с. 6). Відповідно до відповіді ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 9397 від 20.10.2021, інвентаризація об`єкту нерухомості за адресою [ADDRESS] не проводилась, правовстановлюючі документи на зазначений об`єкт нерухомості відсутні (а.с. 7). Згідно із роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішені спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Згідно з ч. 1 ст.\~3, ст.\~4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації. У той же час, згідно з приписами ч. 4\~ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. У силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Згідно з ч. 1\~ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2011 року № 868, правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.\~15, ч. 1 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Статтею 5 ЦПК України\~встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене,

Outcome: approved