Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 01 жовтня 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , народження [INFO] . Зазначає, що сімейне життя у них не склалося, оскільки вони виявилися абсолютно різними людьми, мають різні життєві цінності та спосіб життя. Кожен має абсолютно протилежні погляди на шлюб та сім`ю. За останній час подружжя віддалилося один від одного, зникло взаєморозуміння та спільні інтереси, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Вже тривалий час кожен живе окремим життям та своїми інтересами. Позивач вказує, що в лютому 2022 році вона винайняла квартиру та переїхала в м. Пирятин разом зі своєю дитиною. Вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, перебування в шлюбі суперечить її особистим інтересам та інтересам дитини. Питання проживання дитини сторонами вирішено, дитина проживатиме з позивачем. Спір про майно теж відсутній. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала 23.05.2022 до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Дошлюбне прізвище просить не відновлювати, судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Відповідачу було надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиву до суду не надіслав. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2000 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , народження [INFO] (а.с.6). Сторони сімейних стосунків не підтримують, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. \~Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин. Подружжя разом не проживає з лютого 2022 року, спільне господарство не ведеться. З огляду на те, що між сторонами систематично виникають непорозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач просила не відновлювати дошлюбне прізвище « [PERSON] », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з відповідачем.

Outcome: approved