Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: [INFO] вона народила дитину [PERSON] ; -відповідач [PERSON] відмовився звернутися із заявою до органу реєстрації актів цивільного стану про визначення походження дитини від батьків, які не перебувають у шлюбі між собою; -вона звернулася до відділу РАЦСу Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) для проведення реєстрації народженої дитини, в результаті чого їй було видано свідоцтво про народження дитини, де в графі «батько» зазначено невідому особу; -рішенням Хустського районного суду від 8 грудня 2021 року відповідача [PERSON] , [INFO] , визнано батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; -відповідача нітрохи не цікавить його донька, її здоров`я та наявність у позивачки коштів на її утримання; -відповідач є здоровою працездатною особою, працює в Словацькій Республіці, звернулася з позовом до суду та просила: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 3000грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. 25 липня 2022 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з заявою /а.с.13-14,16,47/, в якій просила: позовну вимогу в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років залишити без розгляду; позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на\~ користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500грн. щомісячно, підтримала та просила розглянути справу в її відсутність та в відсутність позивачки.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Ухвалою Хустського районного суду від 25 липня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в частині позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, - залишено без розгляду.\~ Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву /а.с.45-46/, згідно якої просила розглянути справу в її відсутність та в відсутність відповідача. Крім того, представником відповідача [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву /а.с.32-35/, в якому вказано, що: -позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідач визнає частково; -доводи позивачки про наявність у відповідача високих доходів та про працевлаштування відповідача в Словацькій Республіці ніякими доказами не підтверджені; -у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, відсутністю постійного місця роботи та регулярних доходів відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі 3500грн.; -також відповідач змушений підтримувати матеріально і свою матір, яка проживає разом з ним, є особою похилого віку та пенсіонеркою; -відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки, представника позивачки, відповідача та представника відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] /а.с.7/, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні /а.с.5,8/. Батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , був вказаний [PERSON] /а.с.7/. Рішенням Хустського районного суду від 8 грудня 2021 року відповідача [PERSON] , [INFO] , визнано батьком [PERSON] , [INFO] ; внесено зміни до актового запису №125 від 16 лютого 2021 року про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши в графі батько [PERSON] , [INFO] , громадянин України, змінивши з по-батькові дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище та ім`я дитини залишено без змін /а.с.9-11,44/. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним в будинку зареєстрована та проживає, як член його сім`ї, - його мати [PERSON] , 1953 року народження /а.с.37/. Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку /доходу/ платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку /доходу/ платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток /дохід/, і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.184 СК України: суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як зазначила позивачка у своєму позові: відповідач є здоровою працездатною особою, працює в Словацькій Республіці, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 3500грн. щомісячно, але ніяких доказів цих обставин суду не надала. Представник відповідача у відзиві вказала, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, відсутністю постійного місця роботи та регулярних доходів відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі 3500грн.; також відповідач змушений підтримувати матеріально і свою матір, яка проживає разом з ним, є особою похилого віку та пенсіонеркою. Крім того, ні позивачка, ні відповідач взагалі не вказали про інші обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів у відповідності до ст.182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи зі змісту ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року: батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Тобто, саме на батьках дитини лежить обов`язок забезпечувати дитину фінансово, тим самим створивши їй умови для забезпечення достатнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як вбачається зі ст.43 Конституції України: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення її гармонійного розвитку, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивачку; -позивачка не надала суду ніяких доказів свого заробітку /доходу/; -сторони мають малолітню дитину віком 1 рік; -відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік»: для дітей віком до 6 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2022 року 2100грн.; з 1 липня 2022 року 2201грн.; -мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 1 липня 2022 року не може бути меншим, ніж 1100грн.50коп.; -мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину віком до 6 років становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /тобто станом на день ухвалення судового рішення 2201грн./ і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку /доходу/ платника аліментів; -позивачкою не надано суду жодних доказів того, що відповідач має достатній заробіток для того, щоб сплачувати аліменти в розмірі по 3500грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття /як вона просить стягнути з відповідача на свою користь/; -відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів недостатності /достатності/ свого заробітку /доходу/, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід задовольнити частково у твердій грошовій сумі - в розмірі 2200грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 2200грн. щомісячно, не встановлено. Посилання відповідача на ту обставину, що він проживає разом з матір`ю [PERSON] , 1953 року народження /а.с.37/, не може являтись тією обставиною, яка б звільняла останнього від обов`язку надання достатнього матеріального забезпечення своєї неповнолітньої доньки. Матір позивача, виходячи з її віку, повинна отримувати пенсію за віком. Крім того, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що його матір знаходиться на його утриманні чи потребує додаткового утримання з його сторони. Суд також вважає, що надана відповідачем в якості доказу довідка №191/02-22 від 06.06.2022 Нанківського старостинського округу, згідно якої він ніде не працює, постійного місця роботи не має згідно трудової книжки [NUMBER] /а.с.36/, не є належним доказом, яка б звільняла останнього від обов`язку надання достатнього матеріального забезпечення своєї неповнолітньої доньки. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992грн.40коп., від сплати якого позивачка звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial