Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити юридичний факт, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю заявниці, [PERSON] , та встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності від 25 травня 1988 року та технічного паспорту від 29 квітня 1988 року на житловий будинок [ADDRESS] , а також сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0072982 члена ААП "Україна" в с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області від 12 березня 1997 року та свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) №0088 від 17 січня 2002 року. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла матір заявниці [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді вищезазначених житлового будинку та замельної частки (паю). У зв`язку із тим, що у свідоцтві про народження заявниці її прізвище зазначено « [PERSON] », а прізвище її матері у цьому ж свідоцтві зазначено російською мовою « [PERSON] », в нотаріальній конторі заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю встановленого факту родинних відносин між нею та померлою [PERSON] . Крім того, в вищезазначених правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтві про право власності та технічному паспорті на вказаний житловий будинок прізвище ім`я по батькові матері заявниці зазначено російською як " [PERSON] ", у той час як у сертифікаті на право на земельну частку (пай) та у свідоцтві про право власності на майновий пай члена КСП прізвище ім`я по батькові померлої матері заявниці зазначено як " [PERSON] ". У зв`язку із зазначеними розбіжностями заявниця змушена була звернутися до суду із вказаною заявою. Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду. У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, будучи допитаною в якості свідка, надала суду показання, що померла [PERSON] дійсно є її матір`ю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] надали показання суду, що померла [PERSON] є рідною матір`ю заявниці. Заслухавши показання свідків, ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 квітня 1999 року. Як вбачається з копії посвідки про народження серії [NUMBER] , заявнця при народженні мала прізвище « [PERSON] », вказане російською мовою, мати « [PERSON] ». Після реєстрації шлюбу з [PERSON] , заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». При цьому згідно копіям технічного паспорту на житловий будинок, сертифікату на право на земельну частку (пай), свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, свідоцтва на право на майновий пай, свідоцтва на забудову садиби та довідці №-1, прізвище померлої матері заявниці вказано як " [PERSON] ", якщо українською мовою, та як " [PERSON] ", якщо російською мовою. Той факт, що померла [PERSON] є матір`ю заявниці, підтверджено показаннями свідків та наявними у справі матеріалами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що згідно копії технічного паспорту та свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] власницею вказана " [PERSON] " російською мовою. У той час як у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ДП №0072982 члена ААП "Україна" в с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області від 12 березня 1997 року та у свідоцтві про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) №0088 від 17 січня 2002 року власницею зазначена " [PERSON] " українською мовою. Вказане підтверджується копіями відповідних документів. Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою з метою захисту свого права на отримання спадщини після смерті її матері, [PERSON] , оскільки при зверненні до нотаріальних органів їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю встановленого факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів померлій [PERSON] . Вказане підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.10.2015 року. Відповідно роз`ясненню, викладеному в листі Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. На підставі всього вищевикладеного, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявниця, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, вважає вимоги заявниці такими, що ґрунтуються на вимогах закону, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved