Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Позивач за основним позовом звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись на те, що він є власником автомобіля «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] . 26.09.2019 року о 12.50 годині в м. Києві по проспекту Миру, 7, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля, Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , та автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В наслідок даної пригоди його (позивача) автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києві від 22.10.2019 року у справі № 755/16284/19 [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно Висновку експертного дослідження № 1906, складеного ФОП [PERSON] 30.12.2019 року, розмір завданого йому збитку склав 51 107,12 грн. Крім того, в наслідок дій відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінив в 20 000,00 грн. Моральну шкоду обґрунтував тим, що пошкоджений автомобіль був єдиним транспортним засобом, який він використовував для транспортування дитини до лікувальних закладів, возив до родичів. Крім того, він здійснював доставку будівельних матеріалів для проведення ремонтних робіт в квартирі, що призвело до додаткових витрат на доставку. Змушений був в витрачати час та гроші на проведення відновлювального ремонту автомобіля. Все це негативно вплинуло на його звичний спосіб життя та членів його родини, що завдало йому моральних страждань. Позивач за приєднаним позовом третьої особи із самостійними вимогами послався на те, що на дату скоєння вказано дорожньо-транспортної пригоди відповідальність [PERSON] не була застрахована в законному порядку. У зв`язку із настанням страхового випадку бюро здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 17 124,21 грн., які просив стягнути з відповідача. Позивач за основним позовом до суду не з`явився, представник позивача надіслав заяву про розгляд справи без його присутності, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Попередньо представник позивача пояснював, що намагалися вирішити спір мирно, однак із розміром не домовились. Автомобіль позивача відремонтовано після звернення до суду. Ремонт проведено за кошти виплачені МТСБУ. Позов бюро підтримав. Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України подав заяву про розгляд справи без його присутності, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Попередньо пояснював, що на момент ДТП відповідальність відповідача не була застрахована, у зв`язку з чим, з урахуванням норм діючого законодавства, потерпілій особі було виплачено страхове відшкодування. Аварійний комісар здійснив огляд пошкодженого автомобіля, та за вирахуванням 20 % ПДВ, виплачено 17 124,21 грн. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його присутності, з вимогами МТСБУ погодився, вимоги [PERSON] не визнав, вважав, що не надано доказів. Попередньо відповідач та його представник вважали, що позивач за первісним позовом вимоги не довів. Вимоги МТБУ вважали завищеними. Крім того, його (відповідача) не повідомляли про проведення експертизи. Вважали і пропущеними строки звернення [PERSON] до страхової компанії. В судовому засіданні 21.12.2021 року був допитаний експерт [PERSON] , який складений висновок підтримав, зазначив, що первинна калькуляція розраховувалась за ринковими цінами. Підтвердив наявність у висновку помилки. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 03.04.2020 року. 03.04.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 07.04.2020 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 10.04.2020 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу по місцю реєстрації. 20.05.2020 року за клопотанням відповідача перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 13.05.2020 року зареєстровано заяву [PERSON] про уточнення позовних вимог. 20.05.2020 року зареєстровано відзив на позовну заяву. 01.06.2020 року зареєстровано відповідь на відзив. 09.06.2020 року за клопотанням представника [PERSON] до участі у справі залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України як третю особу без самостійних вимог. 22.07.2020 року зареєстровано заперечення на відповідь на відзив. 23.07.2020 року розглянуто клопотання Моторного (транспортного) страхового бюро України та постановлено ухвалу, якою бюро залучено в якості третьої особи із самостійними вимогами та прийнято позовну заяву. 20.10.2020 року зареєстровано відзив на позовну заяву МТСБУ. Ухвалою суду від 17.02.2021 року за заявою представника позивача за первісним позовом провадження в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди закрито. 17.02.2021 року за клопотанням відповідача призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. 16.09.2021 року матеріали справи повернуто до суду із висновком експерта. 24.09.2021 року провадження у справі відновлено. 10.11.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. 17.02.2022 року надійшов висновок експерта (доопрацьований). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] . 26.09.2019 року о 12.50 годині в м. Києві по проспекту Миру, 7, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , та автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В наслідок даної пригоди автомобіль «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києві від 22.10.2019 року у справі № 755/16284/19 [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. 30.12.2019 року ФОП [PERSON] складено висновок експертного дослідження № 1906, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , склала 51 107,12 грн. з урахуванням ПДВ, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 19 530,08 грн. Висновок складено на замовлення МТСБУ, вартість склала 970,00 грн. (платіжне доручення № 1476201 від 16.03.2020 року). Відповідальність водія автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП не була застрахована. 19.12.2019 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки відповідальність водія [PERSON] на момент пригоди не була застрахована. 06.04.2020 року МТСБУ складено Наказ № 4047, яким вирішено виплатити [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 17 124,21 грн. на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 07.04.2020 року кошти в розмірі 17 124,21 грн. МТСБУ були перераховані [PERSON] (платіжне доручення № 1477348 від 07.04.2020 року). Відповідно до Висновку експертів (доопрацьований) № 11546/21-56/12296/21-52 від 09.02.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , склала 33 760,25 грн., вартість матеріального збитку - 19 846,85,08 грн. Крім того, за висновком експертів пошкоджені складові частини автомобіля можливо замінити на нові; двері задка автомобіля підлягають заміні, оскільки пошкодження у вигляді деформації проходить по ребру жорсткості двері, що потребує значних трудовитрат для їх відновлення, що є економічно недоцільним. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. По даній справі позивач за первісним позовом просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн., враховуючи докази надані позивачем, вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 10 000,00 грн. Вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір - 840,80 грн. з урахуванням ціни позову - 71 107,12 грн. Враховуючи розмір сплаченого судового збору, закриття провадження в частині матеріальної шкоди та розмір задоволених вимог, з відповідача на корить [PERSON] слід стягнути 118,26 грн. Встановлено, що між [PERSON] та АО «Юркон» 16.12.2019 року укладено Договір про надання правової допомоги. Відповідно до умов договору сторони погодили, що розмір послуг адвоката становитиме із розрахунку 500 грн. за годину. Згідно Акту виконаних робіт від 27.12.2019 року загальний обсяг робіт склав 12 годин, винагорода - 9 600,00 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок витрат які позивач понесе у справі № 755/5064/20, який подано разом з позовною заявою (а.с. 5) та містить витрати на професійну правничу допомогу згідно укладеного договору в розмірі 9 600,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вивчивши надані докази та матеріали справи суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу є доведеними, та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Загальна сума судових витрат яка підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] становить 9 718,26 грн. При зверненні до суду МТСБУ було сплачено 2 102,00 грн. судового збору, враховуючи те, що вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь МТСБУ слід стягнути 2 102,00 грн. судового збору. Крім того, з відповідача на користь МТСБУ підлягає стягненню і 970,00 грн., які в розумінні ст. 133 ЦПК України є судовими витратами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial