Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 09.12.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування від 13.11.2003, посвідченого приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Сотніченко І.В., в якій зареєстрований та фактично проживає. В даному помешканні зареєстрована також відповідач по справі, з якою у позивача був зареєстрований шлюб, розірваний у 2020 році. [PERSON] фактично не проживає у вищезазначеній квартирі з 2014 року, її речі в ній відсутні. Оскільки відповідачка у квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, а її реєстрація створює позивачеві певні обмеження як для власника, то [PERSON] просить визнати її такою, що втратила своє право на користування житловим приміщенням. Процесуальні дії у справі. 10.12.2021 судом направлено запит з метою вирішення питання про відкриття провадження у справі у відповідності до ч.1 ст.187 ЦПК України, до сектору ведення реєстру Малинської міської територіальної громади виконавчого комітету Малинської міської ради. 21.12.2021 від сектору ведення реєстру Малинської міської територіальної громади виконавчого комітету Малинської міської ради надійшла відповідь на запит суду. У зв`язку з тим, що суддя Хомич В.М. з 20.12.2022 по 03.01.2022 перебувала на лікарняному, розгляд справи не проводився. Ухвалою від 05.01.2022 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено на 11 годину 04.02.2022, яке відкладено на 02.03.2022. У зв`язку з дією правового\~режиму воєнного стану та на підставі п. 5 наказу голови Малинського районного суду від 24.02.2022 року № 1-од «Про реалізацію ІІІ етапу плану забезпечення безперервної діяльності Малинського районного суду Житомирської області» судом виконувалися тільки функції щодо розгляду невідкладних справ. На підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 10.03.2022 року №4/0/9-22 з 07.03.2022 року по 21.04.2022 року правосуддя в Малинському районному суді Житомирської області не здійснювалось. Позивач у судове засідання не з`явився, 25.01.2022 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи неодноразово повідомлялася за фактичним місцем проживання, а також за адресою реєстрації, відзиву з доказами, які підтверджують заперечення проти позову, заяв та клопотань від [PERSON] до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача та його представника, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Встановлені судом обставини. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Малинського районного комунального підприємства по технічній інвентаризації індексний номер 2036463 від 19.11.2003, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування, виданого 13.11.2003 приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Сотніченко І.В. (а.с.5). 26.08.2020 на підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області у цивільній справі №283/1643/20, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6-7). Зареєстрованим місцем проживання позивача з 08.11.2001, а також відповідача є квартира [ADDRESS] , про що свідчить довідка сектору ведення реєстру Малинської міської територіальної громади виконкому Малинської міської ради Житомирської області №654 від 29.11.2021 (а.с. 8). Довідкою Малинської міської ради № 3542 від 16.11.2021, виданої за підписом депутата [PERSON] на підставі свідчень сусідів, [PERSON] , 1973 р.н., зареєстрована в [ADDRESS] , проте фактично за вказаною адресою не проживає з січня 2014 року по даний час (а.с. 9). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір з приводу визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~При вирішенні\~спірних правовідносин,\~суд застосовує\~норми Конституції\~України,\~ЦК України. Суд враховує позицію ВП ВС, що ЖК УРСР був прийнятий 30 червня 1983 року і він не відображає усіх реалій сьогодення. В свою чергу Цивільний кодекс є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше у часі, тому темпоральна колізія вирішується саме на користь норм ЦК України. За положеннями статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Разом з тим у\~статті 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.\~ Згідно із\~ст. 405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , а відповідач зареєстрована у вказаному будинку як колишня дружина позивача, тобто, як член сім`ї власника, проте фактично не проживає з 2014 року. Наявність у відповідача права користування житлом, яке належить на праві власності позивачу, перешкоджає позивачу, як власнику, користуватись правами на соціальне забезпечення та отримання пільг на оплату комунальних послуг. Норми Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є обов`язковими для всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання особи на території України. Відповідно до ст. 7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З врахуванням викладеного, суд вважає, що є правові підстави для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем при поданні заяви до суду судовий збір у розмірі 908,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved