Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

У серпні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності на автомобіль. Позов обґрунтовано тим, що 10.08.2010 сторони у справі домовились укласти договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 11183, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Сторонами досягнуто повної згоди щодо усіх суттєвих умов договору, зокрема предмету та ціни договору. 10.08.2010 позивач передав відповідачу суму вартості транспортного засобу в розмірі 52 000,00 грн, що еквівалентно 6 500,00 доларів США, на підтвердження чого відповідач надав розписку. Також відповідач зобов`язався зняти з реєстрації автомобіль та надати нотаріально посвідчену довіреність на ім`я позивача, однак зазначені зобов`язання виконав частково, оскільки не здійснив переоформлення автомобіля, не уклав з позивачем нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу автомобіля. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.08.2021 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті; залучено до участі у справі як третя особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] 18.01.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Свою позицію обґрунтував таким. Позивачем надано копію розписки від 10.08.2010 про отримання відповідачем грошових коштів за автомобіль та копію акту прийому-передачі автомобіля від 13.08.2010, які відповідач не писав та не підписував. Події 2010 року він погано пам`ятає. Довіреність, копія якої долучена до позову, відповідачем видавалась, однак позивач ніколи не звертався з проханням зняти автомобіль з обліку або оформити договір купівлі-продажу автомобіля. Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, однак 03.02.2022 в системі «електронний суд» сформовано клопотання представника позивача - адвоката Калініченка А.В. про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що він не оспорює і ніколи не ставив під сумнів право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися цим автомобілем, оскільки позивач дійсно з ним повністю розрахувався за автомобіль, після чого він видав позивачу нотаріально засвідчену довіреність від 11.08.2010 на право розпоряджатися автомобілем марки ВАЗ 11183, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , однак позивач не звертався до нього з проханням зняти автомобіль з обліку або оформити договір купівлі-продажу автомобіля. Щодо підписання акта приймання-передачі він не пам`ятає, що такий документ взагалі був. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, відзив на позовну заяву, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд. Власником автомобіля марки ВАЗ 11183, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , є [PERSON] , на підтвердження чого позивачем надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. З копії розписки від 10.08.2010 вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 52 000,00 грн, що еквівалентно 6 000,00 доларів США за продаж автомобіля ВАЗ 11183, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . [PERSON] зобов`язався зняти з реєстрації зазначений автомобіль в день написання розписки та передати його [PERSON] наступного дня після зняття автомобіля з реєстрації та оформлення нотаріальної довіреності, яка уповноважує покупця розпоряджатися зазначеним автомобілем. 11.08.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаховим К.О. посвідчено довіреність, згідно з якою [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися належним позивачу на праві власності автомобілем марки ВАЗ 11183, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] стороком на 10 років. З копії акту приймання-передачі вбачається, що [PERSON] зобов`язався зняти з реєстрації зазначений автомобіль до 13.08.2010 та надати нотаріальну довіреність для закінчення оформлення договору купівлі-продажу. 15.04.2021 [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою укласти нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу автомобіля на виконання домовленості від 11.08.2010. Щодо обраного позивачем способу захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється перереєструвати транспортний засіб та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу автомобіля, внаслідок чого позивач, з метою захисту своїх прав, змушений звернутися до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 11183, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але не одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається. Чинним законодавством України чітко визначено, які правочини підлягають нотаріальному посвідченню. Разом із тим, Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку, зокрема, автомобілів, яка не передбачає обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля. Обов`язком суду є з`ясування характеру спірних відносин (предмету та підстав позову), наявність та/або порушення права чи інтересу, а також можливість його поновлення та/або захисту в обраний позивачем спосіб. Оскільки законодавством України, а саме Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 передбачено порядок державної реєстрації (перереєстрації) автомобіля, яким не встановлено вимог щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, суд дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог. Окремою підставою для відмови у задоволенні позову є відсутність порушеного права у позивача, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України суд захищає саме права, які порушено, або які оспорюються чи не визнаються іншою особою. Як встановлено за обставинами справи, відповідач не оспорює і визнає право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися цим автомобілем на підставі виданої ним довіреності. У зв`язку з відмовою у позові, суд не здійснює розподіл судових витрат.

Outcome: dismissed