Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Християнська Фортеця» звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11959 від 30.09.2021 року, відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмір 10 000, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 38,8 % річних. За умовами кредитного договору [PERSON] зобов`язалась щомісячно сплачувати основний платіж та відсотки згідно графіка платежів зазначеного в Додатку №1 до кредитного договору №11959 від 30.09.2021 р. Також, 30.09.2021 р. між Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] підписаний договір поруки № 11959/1П, за яким поручитель зобов`язалась нести відповідальність перед кредитором у повному обсязі витрат\~за кредитним договором № 11959 від 30.09.2021 р. 13.10.2021 р. [PERSON] вдруге звернулась до Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та уклади договір № 11973 від 13.10.2021 р. відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмір 4 000, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 38,8 % річних. Також, 13.10.2021 р. між Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] підписаний договір поруки № 11973/1П, за яким поручитель зобов`язалась нести відповідальність перед кредитором у повному обсязі витрат за кредитним договором № 11973 від 13.10.2021 р. 24.11.2021 р. [PERSON] вдруге звернулась до Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та уклади договір № 12022 від 24.11.2021 р. відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмір 6 000, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 38,8 % річних. Також, 24.11.2021 р. між Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] підписаний договір поруки № 12022/1П, за яким поручитель зобов`язалась нести відповідальність перед кредитором у повному обсязі витрат за кредитним договором № 12022 від 24.11.2021 р. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором № 11959 від 30.09.2021 р., в зв`язку з чим станом на 31.03.2022 р. утворилась заборгованість, яка складається з: основної суми боргу\~9445,04 грн.; відсотки за користування кредитними коштами\~7150,08 грн; за кредитним договором № 11973 від 13.10.2021 р., в зв`язку з чим станом на 31.03.2022 р. утворилась заборгованість, яка складається з: основної суми боргу 3963,10 грн.; відсотки за користування кредитними коштами 2860,02 грн; за кредитним договором № 12022 від 24.11.2021 р., в зв`язку з чим станом на 31.03.2022 р. утворилась заборгованість, яка складається з: основної суми боргу 6000,00 грн.; відсотки за користування кредитними коштами 4624,45 грн Тому просять суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитними договорами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав відповідь на відзив в якому зазначив, що до відзиву не було надано доказів , що підтверджують обставини на яких гуртується заперечення. Крім того з метою досудового вирішення спору, щодо заборгованості за кредитами [PERSON] та поручителю [PERSON] було направлено повідомлення, досудова претензія, в якому пропонувалося сплатити борг у сумі 21543,60 грн. який виник станом на 23.02.22 року, без застосування підвищеної фіксованої ставки за порушення умов договору та будь яких інших У вищезазначеній досудовій претензії вказана сума боргу за кредитними договорами № 11959 від 30ю.09.2021 р., № 11973 від 12.10.2021 р., № 12022 від 24.11.2021 р. без урахування підвищеної фіксованої відсоткової ставки за порушення умов договору за прострочення планових платежів згідно графіків розрахунків вказаних кредитних договорів у розмірі 21543,60 грн. станом на 23.02.22 року. З 24.02.2022 року по 31.03.2022 року відсотки за користування кредитним коштами згідно кредитних договорів № 11959 від 30.09.2021р., № 11973 від 13.10.2021р. № 12022 від 24.11.2021р. нараховувались в розмірі 38,8 % річних без урахування підвищеної фіксованої відсоткової ставки та неустойки, таким чином заборгованість складає 34\~042,69 грн. Щодо покладання судових витрати на позивача, відповідач не надав жодних доказів підтвердження понесених судових витрат в зв`язку з розглядом даної справи, тому просить задовільнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, [PERSON] надала відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтовує тим, що нею було отримано три кредити на загальну суму 20000,00 грн., мета отримання цих грошових коштів відповідно до п. 2.2. кредитних договорів «на лікування», та дійсно ці грошові кошти були витрачені нею на лікування. [PERSON] зазначає, що відповідач приховує від суду той факт, що ним на її адресу було направлено досудову вимогу від 23.02.2022 р. № 61 у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, яку вона отримала 10.05.2022 р. у якій вона користуючись своїм правом на дострокове повне повернення кредит них коштів, вимагав від неї повернення боргу за Кредитними договорами №11959 від 30.09.2021 р., № 11973 від 13.10.2021 р., № 12022 від 24.11.2021 р. у загальній сумі 21543,60 грн. В той же час, у позові позивач вимагає сплату боргу вже у розмірі 34042,69 грн. Крім того, як вбачається, кредитор звернувся із даним позовом 19.04.2022 р., в той час як час Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому затверджений Верховною Радою України, з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб по всій території України запроваджено воєнний стан, який було продовжено. Торгово-промислова палата України\~28 лютого 2022 року\~прийняла рішення, яким\~ для всіх суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору,\~засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України форс-мажорними обставинами (обставини непереборної сили). Тому вважає, що саме по собі нарахування підвищених відсотків в умовах воєнного стану з огляду на вищевикладені форс-мажорні обставини є протиправним. Просить покласти судові витрати на позивача. Ухвалою суду від 12.05.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає що, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11959 від 30.09.2021 року, відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмір 10 000, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 38,8 % річних. (а.с.7-11). За умовами кредитного договору [PERSON] зобов`язалась щомісячно сплачувати основний платіж та відсотки згідно графіка платежів зазначеного в Додатку №1 до кредитного договору №11959 від 30.09.2021 р. В матеріалах справи міститься видатковий касовий ордер № 11959 від 30.09.2021 року на суму 10000,00 грн. виданий [PERSON] (а.с.13). Також, 30.09.2021 р. між Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] підписаний договір поруки № 11959/1П, за яким поручитель зобов`язалась нести відповідальність перед кредитором у повному обсязі витрат за кредитним договором № 11959 від 30.09.2021 р.(а.с.12). 13.10.2021 р. [PERSON] вдруге звернулась до Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та уклади договір № 11973 від 13.10.2021 р. відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмір 4 000, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 38,8 % річних.(а.с.14-18). Також, 13.10.2021 р. між Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] підписаний договір поруки № 11973/1П, за яким поручитель зобов`язалась нести відповідальність перед кредитором у повному обсязі витрат за кредитним договором № 11973 від 13.10.2021 р.(а.с.19). В матеріалах справи міститься видатковий касовий ордер № 11973 від 13.10.2021 року на суму 4000,00 грн. виданий [PERSON] (а.с.20). 24.11.2021 р. [PERSON] вдруге звернулась до Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та уклади договір № 12022 від 24.11.2021 р. відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмір 6 000, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 38,8 % річних.(а.с.21-25). Також, 24.11.2021 р. між Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] підписаний договір поруки № 12022/1П, за яким поручитель зобов`язалась нести відповідальність перед кредитором у повному обсязі витрат за кредитним договором № 12022 від 24.11.2021 р.(а.с.26). В матеріалах справи міститься видатковий касовий ордер № 12022 від 24.11.2021 року на суму 4000,00 грн. виданий [PERSON] (а.с.27). Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим станом на 31.03.2022 р. утворилась заборгованість за кредитними договорами: № 11959 від 30.09.2021, яка складається з: основної суми боргу\~9445,04 грн.; відсотки за користування кредитними коштами\~7150,08 грн.(а.с. 4). № 11973 від 13.10.2021, яка складається з: основної суми боргу 3963,10 грн.; відсотки за користування кредитними коштами 2860,02 грн.(а.с. 5). № 12022 від 24.11.2021, яка складається з: основної суми боргу 6000,00 грн.; відсотки за користування кредитними коштами 4624,45 грн.(а.с. 6). Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 ЦК України та предметом позову є заборгованість за кредитним договором. Згідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторівна дату укладення договору. Виходячи з положень частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. За приписами ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України). У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із даним позовом 27.04.2022 р., в той час як час Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому затверджений Верховною Радою України, з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб по всій території України запроваджено воєнний стан, який було продовжено. Торгово-промислова палата України\~28 лютого 2022 року\~прийняла рішення, яким\~ для всіх суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору,\~засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України форс-мажорними обставинами (обставини непереборної сили). Вищезазначене рішення Торгово-промислової палати України розміщено у відкритому доступі на офіційному сайті Торгово-промислової палати України та може бути надане сторонами договору, як доказ настання форс-мажорних обставин. Крім того, саме по собі нарахування підвищених відсотків в умовах воєнного стану з огляду на вищевикладені форс-мажорні обставини є протиправним. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX\~«Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~ доповнено\~Цивільний кодекс України\~новими положеннями, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Водночас частиною даної статті визначено, що не вважається випадком відсутність у боржника необхідних коштів. Отже, на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування (а позов було подано 27.04.2022 р.) позичальник [PERSON] : звільняється від відповідальності за прострочення сплати кредиту; звільняється від сплати неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, які передбачені договором за прострочення сплати кредиту; забороняється у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит збільшення процентної ставки за користування кредитом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, які нараховаеі до початку дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому затверджений Верховною Радою України, з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб по всій території України запроваджено воєнний стан, який було продовжено. Згідно за ст.141 ЦПК України судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2\~425,22 грн. (2 481,00*33\~277,33:34 042,69)

Outcome: partial