Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просять: Визначити порядок користування співвласниками трикімнатною квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS] , виділити [PERSON] , паспорт громадянки України [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 08.06.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , та [PERSON] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 08.06.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в користування в трикімнатній квартирі [ADDRESS] , житлову кімнату (номер приміщення 7) площею 20,0 кв. м. та житлову кімнату (номер приміщення 3) площею 12,1 кв.м. обладнану лоджією. Виділити [PERSON] , в користування в трикімнатній квартирі [ADDRESS] , житлову кімнату (номер приміщення 4) площею 10,2 кв. м., Залишити у спільному користуванні співвласників квартири коридор (номер приміщення 1) площею 9,8 кв.м., кухню (номер приміщення 2) площею 7,6 кв. м., ванну (номер приміщення 5) площею 2,5 кв. м, вбиральню (номер приміщення 6) площею 1,1 кв. м, комору (номер приміщення 8) площею 2,6 кв. м. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 квітня 2007 р., виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, реєстраційний № 6-07-262081-Ш згідно розпорядження №8842-111 26.04.2007 року, зареєстрованого КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» 29 травня 2007 року за р.№П-6-19315, [PERSON] та [PERSON] , а також їхніми синами, [PERSON] та [PERSON] , була отримана на праві спільної сумісної власності квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті сина [PERSON] , його 1/4 частки в зазначеній квартирі успадкували у рівних частках, батьки [PERSON] та [PERSON] по 1/8 частки у приватну спільну часткову власність. 3/4 частини даної квартири залишаються належати позивачам та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Квартира 3-х кімнатна, житловою площею 42,3 кв. м., загальною площею 72,5 кв.м., складається з коридору (номер приміщення 1) площею 9,8 кв.м., кухні (номер приміщення 2) площею 7,6 кв. м., житлової кімнати (номер приміщення 3) площею 12,1 кв. м, житлової кімнати (номер приміщення 4) площею 10,2 кв. м., ванної (номер приміщення 5) площею 2,5 кв. м, вбиральні (номер приміщення 6) площею 1,1 кв. м, житлової кімнати (номер приміщення 7) площею 20,0 кв. м, комори (номер приміщення 8) площею 2,6 кв. м. З відповідачем у позивачів склалася конфліктна ситуація й непорозуміння щодо користування спірним житлом, не можуть досягти домовленості, тому змушені визначити порядок користування квартирою у судовому порядку для подальшого безперешкодного володіння, користування, розпорядження своїм майном на свій розсуд. Відповідач привів до квартири на постійне проживання дружину, у 2018 році у них народилася донька. На цій підставі він з родиною зайняв найбільшу кімнату квартири - житлову кімнату (номер приміщення 7) площею 20,0 кв. м., що явно перевищує його частку у квартирі та зареєстрував у квартирі свою малолітню доньку - [PERSON] . На цій підставі відповідач вважає, що має право на користування половиною квартири, незважаючи на те, що розмір часток співвласників жодним чином не змінився. [PERSON] 11.10.2021 року подано зустрічний позов до [PERSON] , [PERSON] , в якому він просить встановити порядок користування трикімнатною квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS] , наступним чином: Виділити [PERSON] , в користування в трикімнатній квартирі [ADDRESS] , житлову кімнату (номер приміщення 7) площею 20, 0 кв. м.; Виділити [PERSON] , паспорт громадянки України [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 08.06.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , та [PERSON] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 08.06.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в користування в трикімнатній квартирі [ADDRESS] , житлову кімнату (номер приміщення 3) площею 12,1 кв.м. обладнану лоджією та житлову кімнату (номер приміщення 4) площею 10,2 кв.м. Залишити у спільному користуванні співвласників квартири коридор (номер приміщення 1) площею 9,8 кв.м., кухню (номер приміщення 2) площею 7,6 кв.м., ванну (номер приміщення 5) площею 2,5 кв. м, вбиральню (номер приміщення 6) площею 1,1 кв.м., комору (номер приміщення 8) площею 2,6 кв.м В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що ним, його братом [PERSON] та батьками [PERSON] , [PERSON] було отримано на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті брата [PERSON] , його 1/4 частки в зазначеній квартирі успадкували у рівних частках батьки [PERSON] , [PERSON] по 1/8 частки. Інші 3/4 частки даної квартири залишаються належати учасникам судової справи на праві спільної сумісної власності. Після смерті брата, батьки запропонували [PERSON] разом із дружиною переїхати до них у спірну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , щоб не витрачати заяві кошти на наймання житла та оскільки звільнилася житлова кімната площею 20,0 кв.м. На що [PERSON] погодився та фактично з 2015 року разом із дружиною проживає в даній квартирі повністю облаштувавши побут в даній кімнаті, площею 20,0 кв.м. [INFO] у [PERSON] та його дружини народилася донька - [PERSON] , яка так само від дня народження та по сьогоднішній день проживає за адресою [ADDRESS] , а 20.01.2021 року таке місце проживання було зареєстровано. Оскільки [PERSON] є малолітньою дитиною, то вона, по-перше, має право на користування спірним житлом, в якому вона офіційно зареєстрована, а, по-друге, з огляду на вік, потребує простору для її повноцінного розвитку, навчання, з чого також вбачається обґрунтованість надання у користування [PERSON] разом із його сім`єю житлової кімнати площею 20,0 кв. м (номер приміщення 7). 21.10.2021 року відповідачами за зустрічним позовом (позивачі за первісним позовом) було подано відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] , в якому вони просять суд в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] - відмовити та повністю задовольнити первісний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] . В обґрунтування відзиву на зустрічну позовну заяву, відповідачі за зустрічним позовом зазначають, що у 2015 році їхніми зусиллями та коштами у всій квартирі був зроблений капітальний ремонт, замінені батареї, лінолеум, шпалери у всіх приміщеннях квартири. Тобто позивач за зустрічним позовом з дружиною приїхали у повністю відремонтоване приміщення. В 2015 році за їхньою згоди [PERSON] з дружиною вселився до найбільшої кімнати. З самого початку було досягнуто домовленість, що молодята не будуть брати участь у сплаті комунальних послуг. У 2018 році. [PERSON] переніс інсульт головного мозку і після цього змушений був піти з роботи за станом здоров`я, сімейний дохід значно зменшився і стало вкрай важко сплачувати комунальні послуги за п`ять осіб, які фактично проживають у квартирі. Після цього відповідачі звернулися до позивача з проханням брати участь у витратах на утримання спільної квартири, на що отримували відмову. З того часу вони заперечували проти зайняття позивачем та його родиною найбільшої кімнати та на цьому тлі постійно виникають конфлікти та сварки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.10.2021 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою прийнято для спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою та об`єднано їх в одне провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] первісні позовні вимоги підтримала в повному обсязі проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечувала. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяви, в якій первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач за первісним позовом та представник відповідача за первісним позовом [PERSON] - адвокат Казьонний Р.В. в судове засідання не з`явились. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] - адвокат Казьонний Р.В. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача за первісним позовом та його представника, окрім того в заяві проти задоволення первісного позову заперечував, просив задовольнити зустрічний позов. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився. Надав надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, окрім того в заяві просив прийняти рішення в інтересах дитини. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 26 квітня 2007 року, реєстраційний № 6-07-262081-Ш , копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5-205, копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5-208 вбачається що, власниками квартири за адресою [ADDRESS] є: [PERSON] має право власності на 3/8 частки квартири, [PERSON] має право власності на 3/8 частки квартири, [PERSON] має право власності на 2/8 частки квартири. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Порядок користування житловими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у вказаному майні. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 358 ЦК України надання співвласнику у користуванні частини майна має ґрунтуватися на встановленні відповідності між розміром частки в праві спільної часткової власності, та часткою того майна надання якого у користування вимагає такий співвласник. За домовленістю співвласників, може бути допущений відступ від засади відповідності між розміром частки у праві та розміром частки у майні. Квартира за адресою: [ADDRESS] складається з трьох кімнат, житловою площею 42,3 кв. м., загальною площею 72,5 кв.м., складається з коридору (номер приміщення 1) площею 9,8 кв.м., кухні (номер приміщення 2) площею 7,6 кв. м., житлової кімнати (номер приміщення 3) площею 12,1 кв. м, житлової кімнати (номер приміщення 4) площею 10,2 кв. м., ванної (номер приміщення 5) площею 2,5 кв. м, вбиральні (номер приміщення 6) площею 1,1 кв. м, житлової кімнати (номер приміщення 7) площею 20,0 кв. м, комори (номер приміщення 8) площею 2,6 кв. м. Згідно статті 47 ЖК України норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. У спірній квартирі зареєстровано 4 особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , житлова площа квартира складає 42,3 кв.м., тобто на кожного зареєстрованого припадає по 10,57 кв.м. житлової площі. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про неможливість встановлення порядку користування спірною квартирою у варіантах, запропонованих сторонами по справі. Запропоновані варіанти порядку користування квартирою, порушать житлові права сторін. Виділити у користування кожному зі співвласників приміщення, які будуть відповідати за розміром частці кожного зі співвласників у вказаному майні не виявляється можливим. Домовленості між співвласниками щодо відступу від засад відповідності між розміром частки у праві та розміром частки у майні відсутні. Таким чином, встановлення запропонованого сторонами порядку користування спірною квартирою не відповідає вимогам закону та порушує права сторін. Окрім того згідно з ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Сторонами не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, що запропоновані варіанти порядку користування спірною квартирою не порушать житлових прав співвласників спірної квартири. З клопотаннями про проведення експертиз сторони до суду не звертались. З врахуванням вищезазначеного, підстави для задоволення позовів відсутні. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed