Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення сином Даниїлом навчання у Державному навчальному закладі «Одеський професійний ліцей морського транспорту» , але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку, так як відповідач, добровільно матеріальну допомогу не надає. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем по справі він перебував в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2001 року, який розірваний рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.05.2013 року. Від цього\~шлюбу мають\~неповнолітню \~доньку \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та повнолітнього\~сина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Згідно Розпорядження\~Роздільнянської районної\~державної адміністрації\~Одеської області\~№ 643/4-2017\~від 03.11.2017\~року,\~визначено місце\~проживання [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~разом з\~батьком \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за адресою:\~ [ADDRESS] . На теперішній час [PERSON] виповнилось 18 років та навчається на 2-му курсі Одеського професійного ліцею морського транспорті за спеціальністю Моторист(машиніст) електрозварник ручного зварювання, за денною формою навчання. Син потребує матеріальної допомоги від матері, яка є працездатною та має змогу надати таку допомогу. Тому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судове\~\~засідання позивач [PERSON] , \~не з`явився,\~\~надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував щодо винесення заочного рішення по справі ( а.с.24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася,\~про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином- - поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.23), причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у її відсутність суду не надала, не подала відзив. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій з позовними вимогами [PERSON] згоден та просив справу розглядати у його відсутність. ( а.с.25). Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~ його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України \~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2001 року, який розірваний рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.05.2013 року. (.а.с.12) Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження \~серії № [NUMBER] , від 25.09.2007р, актовий запис № 37 та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження \~серії № [NUMBER] , від 19.03.2004року, актовий запис № 9(а.с.6), \~ батьками яких є сторони по справі. Згідно Розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області № 643/4-2017 від 03.11.2017 року, визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] .( а.с.10-11) На теперішній час [PERSON] виповнилось 18 років, що підтверджується копією паспорта, наявною в матеріалах справи. (а.с.7) [PERSON] , [INFO] навчається на 2-му курсі Одеського професійного ліцею морського транспорті за спеціальністю Моторист(машиніст) електрозварник ручного зварювання, за денною формою навчання, що підтверджується довідкою від 27.05.2022 року №6062 (а.с.14) Мотиви , з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ст.\~198\~СК\~України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналіз ст. ст. 199, 200\~СК\~України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Статтею 182\~СК\~України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан\~\~здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття\~(незалежно від форми навчання),\~виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). За результатами аналізу вищенаведених норм можна прийти до наступних висновків. Відповідно до\~ ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Звертаючись до суду з позовом,\~ [PERSON] \~зазначив, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги матері, так як навчається, а це потребує значних витрат. Позивач в суді довів, що син [PERSON] продовжує навчання після досягнення 18-ти річного віку, а тому має право на утримання від матері до досягнення ним віку 23 років. В свою чергу відповідачка в судове засіданні не з`явилася, заперечень на позов не надала, доказів того, що вона не має змоги надавати сину на утримання на період навчання не надала, а тому суд приходить до висновку, що вона має можливість сплачувати аліменти. Також суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь сина [PERSON] , вважає, що саме в такому розмірі аліменти і підлягають стягненню, в такій частці її син буде отримувати належне та достатнє утримання на період навчання. На підставі викладеного суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь сина на період здобуття ним професійної освіти, останній потребує допомоги, а тому на користь позивача належить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000грн, щомісячно починаючи з дня звернення до суду до закінчення сином [PERSON] навчання, але не пізніше досягнення сином 23-х річного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернувся до суду з позовом 06.06.2022 року, тому суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, стягувати аліменти з дати пред`явлення позову, а саме з 06.06.2022 року. Згідно з ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК\~України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Окрім того позивачем понесені судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 1200 грн, які підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі ст.141, 182, 191, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved