Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] пред`явив через суд зазначений позов до відповідачів на предмет усунення перешкод у здійсненні права власності на належне йому нерухоме майно шляхом зняття/припинення арешту, посилаючись на те, що наприкінці вересня на початку жовтня 2019 року з витягу Державного реєстру прав власності на нерухоме майно позивач дізнався про арешт усього належного йому нерухомого майна, про що свідчить наявний в реєстрі запис про обтяження № 8655852 від 09 лютого 2015 року, де обтяжувачем зазначається Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, яке накладене в межах виконавчого провадження № 46363573 з примусового виконання рішення суду за виконавчим листом № 755/27369/14-ц від 20 жовтня 2014 року про стягнення з позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за договором «Укрсоцбанк» до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», яке, в свою чергу, здійснило їх передачу ТОВкредиту. Позивач зазначає, що право вимоги за вказаним кредитним договором передано від ПАТ «НВП «Променергетика», яке до позивача не має жодних претензій щодо прав вимоги за цим кредитом, оскільки зобов`язання за цим кредитним договором повністю виконані. Більш того, ТОВ «НВП «Променергетика» передало позивачу документи за цим стягненням, серед яких був оригінал виконавчого листа № 755/27369/14-ц від 20 жовтня 2014 року, який 18 травня 2015 року повернутий без виконання стягувачу за постановою державного виконавця, а отже, на думку позивача, вже сплив строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання. Не зважаючи на те, що зобов`язання за кредитним договором виконані, виконавчий лист повернутий стягувачу, арешт на все нерухоме майно позивача залишається в Реєстрі прав власності, що позбавляє його вільно володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, а тому позивач просив суд усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на нерухоме майно шляхом зняття/припинення арешту на все належне йому нерухоме майно, накладене постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 09 лютого 2015 року. З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою суду від 14 січня 2022 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Ухвалою Кіровського районного суду від 24 лютого 2022 року до участі у справі залучено в якості третьої особи [PERSON] , оскільки остання є співвласником майна, на яке накладено арешт, а тому рішення може вплинути на її права та обов`язки. 07 лютого 2022 року від відповідача ТОВ «НВП «Променергетика» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення, з огляду на те, що оскаржуваний арешт майна запроваджено для забезпечення стягнення заборгованості за кредитним договором № 09.2/351-6, укладеним 19 жовтня 2006 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , який забезпечено нерухомим майном майновою порукою. ПАТ «Укрсоцбанк» як первісний кредитор не стягнув заборгованості за вказаним кредитним договором. 29 вересня 2016 року постановою державного виконавця стягувачу повернуто виконавчий лист № 755/27369/16-ц від 20 жовтня 2014 року, який у подальшому не пред`являвся до виконання, а тому строки пред`явлення цього виконавчого листа до виконання сплили, а ТОВ «НВП «Променергетика» не вбачає законних підстав для поновлення таких строків і наразі не зацікавлене у цьому. З 19 вересня 2017 року ТОВ «НВП «Променергетика» належить право вимоги за кредитним договором № 09.2/351-6 від 19.10.2016, однак вони не мають наміру звертатися до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. Крім цього, ТОВ «НВП «Променергетика» отримали у свою власність, в погашення заборгованості за цим кредитним договором, нерухоме майно, яким було забезпечено виконання зобов`язань. Більш того, ТОВ «НВП «Променергетика» передало позивачу оригінали та копії всіх документів, на підставі яких здійснювалося стягнення. Окрім цього, 21 липня 2022 року від відповідача ТОВ «НВП «Променергетика» надійшли додаткові пояснення, в яких останні зазначили, що жодних претензій матеріального характеру за кредитним договором № 09.2/351-6 від 19.10.2016 до позивача [PERSON] вони не мають, оскільки вважають, що кредитні зобов`язання за цим договором повністю припинилися, оскільки в рахунок боргу за вказаним кредитним договором ТОВ «НВП «Променергетика» передано нерухоме майно, яким і забезпечено виконання зобов`язань. На підтвердження викладеного, представником відповідача наді суду копія іпотечного договору № 880 від 19 жовтня 2006 року, а також ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року. Позивач у підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача ТОВ «НВП «Променергетика» у підготовче засідання не з`явився, директор зазначеного товариства [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача АТ «Альфа-Банк», який є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у підготовче засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Третя особа [PERSON] у підготовче засідання також не з`явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином. Будь-яких заяв або клопотань від неї не надходило. Суд, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідачі надали суду письмову заяву, в якій безумовно визнали позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачами позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 19 жовтня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 09.2/352-6, що підтверджується листом ПАТ «Укрсоцбанк». Окрім цього, з листа ПАТ «Укрсоцбанк» вбачається, що право вимоги за цим кредитним договором належало АТ «Укрсоцбанк», яке відступлене на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» на підставі договору Факторингу від 19 вересня 2017 року, укладеного між кредитором та новим кредитором (а.с. 14, 18-20). З листа ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» вбачається, що право вимоги за кредитним договором № 09.2/352-6 від 19 жовтня 2006 року було відступлене на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Променергетика`на підставі договору факторингу від 19 вересня 2006 року, укладеного між кредитором та новим кредитором (а.с. 15, 21-22). 19 жовтня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спілка діалог» уклали іпотечний договір № 880 в якості забезпечення виконання зобов`язань, зокрема [PERSON] за договором кредиту № 09.2/352-6 від 19 жовтня 2006 року, укладеного між останньою та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», а також [PERSON] за договором кредиту № 09.2/351-6 від 19 жовтня 2006 року, укладеного між останнім та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (а.с. 100-103). 20 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 755/27369/14-ц (провадження № 6/755/9450/14) про стягнення зі [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 2\~330\~115, 51 грн. (а.с. 17). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 286756880 від 25 листопада 2021 року вбачається, що на підставі постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ від 06 лютого 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної в межах виконавчого провадження № 46363573, до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис про обтяження № 8655852 (а.с. 11). 18 вересня 2015 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ в межах виконавчого провадження № 46363573 з примусового виконання виконавчого листа № 755/27369/14-ц, виданого 20 листопада 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення зі [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у сумі 2\~330\~115,51 грн, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с. 16). У своїх письмових поясненнях від 18 липня 2022 року ТОВ «НВП «Променергетика» посилається на те, що зобов`язання за договором № 09.2/351-6 від 19 жовтня 2006 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , право вимоги за яким наразі належить ТОВ «НВП «Променергетика», повністю припилися, оскільки останнє в погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором у свою власність отримало нерухоме майно, яким було забезпечено виконання зобов`язань за іпотечним договором № 880 від 19 жовтня 2006 року. Більш того, ТОВ «НВП «Променергетика» жодних претензій до [PERSON] щодо невиконання кредитних зобов`язань не має, у зв`язку із чим останньому були направлені документи з примусового виконання зобов`язання за кредитним договором № 09.2/351-6 від 19 жовтня 2006 року, серед яких [PERSON] повернуто оригінал виконавчого листа № 755/27369/14-ц. Також, у письмових поясненнях ТОВ «НВП «Променергетика» зазначається про те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 755/27369/14-ц наразі сплив, однак наміру поновлювати такий строк ТОВ «НВП «Променергетика» не має, так само і звертатися до суду із заявою про заміну первісного стягувача на ТОВ «НВП «Променергетика» (а.с. 88-108). Окрім цього, із заяви ПАТ «Альфа-Банк», яке є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», вбачається, що 19 жовтня 2006 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 09.2/351-6, у забезпечення якого передано в іпотеку складські виробничі бази, розташовані за адресою: [ADDRESS] . В 2007 році кредит погашено та станом на 26 липня 2022 року заборгованість за вказаним кредитним договором відсутня (а.с. 109). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст.\~317,\~319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права и обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно\~ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»\~(в редакції чинній, на час закінчення виконавчого провадження ВП № 46363573) передбачені підстави для закінчення виконавчого провадження. Відповідно до\~ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»\~(в редакції чинній, на час закінчення виконавчого провадження ВП № 46363573) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 1\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~(в редакції чинній, на час закінчення виконавчого провадження ВП № 46363573) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частинами 1, 2, 5\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~(в редакції чинній, на час закінчення виконавчого провадження ВП 46363573) передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини; копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника; у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Разом з тим, відповідно до ч. 1\~ст. 1077 Цивільного кодексу України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 512 Цивільного кодексу України\~підставою для заміни кредитора в зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст. 514 Цивільного кодексу України\~До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, права вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до позивача за кредитним договором № 09.2/351-6 від 19 жовтня 2006 року з 19 вересня 2017 року перешли до ТОВ НВП «ПРОМЕНЕРГЕТИКА». Відповідно до ч. 4\~ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від\~02 червня 2016 року\~визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем. У всіх інших випадках згідно з ч. 5\~ст. 59 цього Закону\~арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду. Судом встановлено, що заборона відчуження на все нерухоме майно позивача була накладена на підставі постанови державного виконавця від 06 лютого 2015 року про арешт усього нерухомого майна позивача, проте виконавчий лист № 755/27369/14-ц з примусового виконання повернутий стягувачу і станом на момент розгляду справи до виконання після повернення не пред`явлений, а тому зобов`язання позивача за кредитним договором перед ТОВ НВП «ПРОМЕНЕРГЕТИКА» припинені і наразі відсутні підстави для збереження накладеного арешту на його майно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Також суд приймає до уваги, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року у цивільній справі № 203/1425/21 (провадження № 2/0203/814/2021), що набрало законної сили 21 вересня 2021 року, задоволено позов [PERSON] до ТОВ «НВП «Променергетика», третя особа без самостійних вимог Соборний відділ ДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно та звільнення майна з-під арешту; усунуто перешкоди у здійсненні права власності на нерухоме майно шляхом припинення арешту на все нерухоме майно [PERSON] , накладеного Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника від 13 травня 2015 року ВП № 47229085 шляхом внесення запису про обтяження № 9639049 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 23-24). За таких обставин, виходячи з таких засад цивільного законодавства, як справедливість та розумність, для недопущення порушення права власності позивача на належне йому нерухоме майно, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Про розподіл судових витрат на свою користь позивач не клопотав, тому удові витрати з відповідачів не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved