Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

12.05.2022 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку, в якому посилається на те, що 11 вересня 2021 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала разом з ним однією сім`єю до березня 2022 року. Від шлюбних відносин в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося і тому з березня 2022 року вона разом з малолітньою дитиною проживає в с. Зарожани, Дністровського району, Чернівецької області, а відповідач [PERSON] проживає в с. Садки Чортківського району Тернопільської області. Причиною такого рішення стала поведінка відповідача щодо сім`ї, а особливо їхньої малолітньої дитини, від виховання якої він повністю усунувся і вже більше двох місяців навіть не цікавився малолітнім сином. Зазначила, що вона матеріально утримує дитину та належним чином піклується про її здоров`я та розвиток. На даний час сину виповнилося 4 місяці і його утримання потребує затрат. Також зазначила, що у зв`язку з тим, що вони з відповідачем на даний час майже не спілкуються, тому їй невідомо чи відповідач працює по найму чи можливо займається підприємницькою діяльністю і по цій причині довідки про його доходи надати суду не представляється можливим. Підтримуючи вищевикладене, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2022 року відкрито провадження та призначено позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами. 14.06.2022 року на адресу суду надійшло клопотання від відповідача та його представника про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 червня 2022 року постановлено проводити розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 04 липня 2022 року на 11:30 годину. 24.06.2022 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив задовольнити позовну вимогу [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, як таку що визнана відповідачем. Також просив відмовити позивачці [PERSON] в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. У відзиві посилається на те, що відповідач немає можливості надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку і це буде для нього надмірним тягарем, враховуючи відсутність доходів і перебування непрацездатної матері на утриманні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, справу просив слухати у його та позивача відсутності. Представник [PERSON] 04.07.2022 року подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи слухати у його та відповідача відсутності, позовні вимоги визнають частково, повністю підтримують відзив на позовну заяву, який ними подано до суду 20.06.2022 року. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11 вересня 2021 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у Заліщицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південного - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), за актовим записом № 69, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.09.2021 року (а.с.7). Сторони від шлюбних відносин мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Як встановлено судом, малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 216 від 27.04.2022 року виконкому Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області, відповідно до якої дійсно на утриманні позивача [PERSON] , [INFO] , фактично перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю з березня місяця 2022 року та по даний час в [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовної заяви вбачається, що позивачка звернулася до суду і просить стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Так, у відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною третьою статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів: або у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина третя статті 184); або у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частина друга статті 182 Сімейного кодексу України імперативно визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів кореспондується з пунктом 4 частини першої статті 161 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, законом визначено мінімальний та максимальний розмір аліментів на одну дитину у випадку стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), який підлягає стягненню за рішенням суду у безспірному порядку. У зв`язку з цим, майновий стан позивача для стягнення аліментів у мінімально визначеному законом розмірі не може прийматись до уваги, оскільки у разі, якщо майновий стан, стан здоров`я або сімейний стан не дозволяють платнику аліментів надавати дитині утримання в мінімально визначеному законом розмірі, у нього є право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що передбачено статтею 192 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, тому відповідно до ст. 180 СК України він зобов`язаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулась до суду з даним позовом 12 травня 2022 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх. № 02-75-3437 від 12.05.2022 року. Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст. 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів дітей, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи вищевикладені обставини, рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, ухилення відповідача від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 12 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач, звертаючись до суду, просила також стягувати з відповідача і на її утримання, як дружини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до [INFO] . Так, у відповідності до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Законодавець вищевказаною нормою визначив, що не є абсолютним право дружини, з якою проживає дитина на утримання від чоловіка - батька дитини, а залежить від того, чи може чоловік надавати таку матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини - матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умов, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Однак, доведенню підлягає те, чи має змогу батько дитини надавати матеріальну допомогу на утримання матері. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, матеріали справи містять довідку форми ОК-5, яка видана 16.06.2022 року відділом обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області, відповідно до якої [PERSON] не отримує жодних доходів (а.с. 32). Згідно довідки № 230 від 16.06.2022 року Шутроминського старостинсього округу Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області встановлено, що [PERSON] проживає в будинковолодінні, що за адресою: [ADDRESS] лише з похилого віку матір`ю - [PERSON] , [INFO] (а.с. 32 зворот). Також матеріали справи містять заяву матері відповідача [PERSON] , відповідно до якої остання підтверджує те, що вона проживає без реєстрації зі своїм сином [PERSON] в [ADDRESS] , Товстенської селищної територіальної громади Чортківського району Тернопільської області та перебуває на його повному утриманні, так як в силу похилого віку являється непрацездатною особою (а.с.40). Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Виходячи з\~вищенаведеного,\~та враховуючи\~те,\~що відповідач\~офіційно не\~працює,\~не займається підприємницькою діяльністю, інших доходів немає, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку задоволенню не підлягає. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку слід задовольнити частково, а саме: стягнути [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 12 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 гривень. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial