Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

19.05.2022 р. позивач звернувся у суд з даним позовом, уточнивши позовні вимоги просить скасувати арешт накладений 11.03.2005 року на підставі постанови державного виконавця Стадник О.Й. № 1943-9, а саме: 1/4 долю квартири [ADDRESS] , що належить йому на праві часткової спільної власності, та скасувати заборону на здійснення відчуження будь-якого майна, яке йому належить. В обґрунтування позову послався на те, що рішенням Червоноградського міського суду по справі № 2-4159 від 20.08.2003 року з [PERSON] , стягнуто на користь ВАТ «Львівгаз» Філія-Червоноградське УЕГТ 757 грн. 28 коп. заборгованості за надані послуги з газопостачання квартири [ADDRESS] . На підставі виконавчого листа №2-4139 від 22.09.2003 р. було відкрито виконавче провадження, де вказано його, як «Боржник» і на підставі постанови Державного виконавця Стадник О.Й. № 1943-9 від 11.03.2005 року накладено арешт на 1/4 долю квартири [ADDRESS] де він проживав на час постановления рішення судом і проживає на даний час. Зазначає, що він не являвся і не являється учасником справи № 2-4159, не був відповідачем, позивачем і не був боржником, оскільки ніколи не проживав і не був зареєстрований у кв. [ADDRESS] . За вказаною адресою проживав [PERSON] , [INFO] , РНОКПП- [NUMBER] , який зараз проживає у кв. [ADDRESS] . Вказує, що Про існування арешту на мою долю в квартирі я дізнався в серпні 2021 року, коли звернувся до нотаріуса для вчинення певних нотаріальних дій. Вважає, що арешт на майно було накладено державним виконавцем внаслідок помилки у зв`язку з тим, що його прізвище, ім`я та по-батькові повністю збігається із прізвищем, ім`ям та по-батькові боржника у виконавчому провадженні. Вважає даний арешт незаконним і таким, що суттєво порушує майнові та спадкові права позивача, а тому просить скасувати обтяження майна. Ухвалою від 20.05.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 20.06.2022 року з повідомленням сторін, який відкладено на 11.07.2022року. 09.06.2022 р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відомості, щодо перебування у відділі виконавчого документа № 2-4159 виданого Червоноградським міським судом 22.09.2003 року про стягнення з [PERSON] на користь ЧУГГ боргу в сумі 801,84 грн. Також зазначив, що система ЄДРВП (АСВП) почала діяти з 2007 року. Відповідно не можливо з`ясувати щодо перебування та погашення боргу по виконавчому документу. Крім іншого, матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-4159 виданого Червоноградським міським судом 22.09.2003 року про стягнення з [PERSON] на користь ЧУГГ боргу в сумі 801,84 грн. знищено, оскільки у відповідності до порядку роботи з документами органів державної виконавчої служби завершені виконавчі провадження зберігаються у відділі державної виконавчої служби протягом трьох років. Зазначено, що дане виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Також зазначив, що в копії рішення Червоноградського міського суду № 4-4159 від 20.03.2003 року, яке додане до позовної заяви [PERSON] відсутні ідентифікуючі ознаки боржника [PERSON] (відсутня дата, місяць, рік народження та РНОКПП) зазначено лише адреса проживання [ADDRESS] , відповідно не можливо ідентифікувати боржника по виконавчому провадженні. Також, зазначив, що Червоноградський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не є розпорядником бюджетних коштів тому стягнення судового збору з них на користь [PERSON] , вважають безпідставним. Відтак, просив у позові відмовити повністю. 11.07.2022 р. будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Представник відповідача заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Згідно копій паспорта серії [NUMBER] від 21.04.1999 р. [PERSON] народився [INFO] у м. Червоноград Львівської області; зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про право власності на квартиру від 11.05.1999 р., квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності, в рівних частках, належить позивачу, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, згідно копії рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.08.2003 р. з [PERSON] , стягнуто 801,84 грн. заборгованості на користь ВАТ «Львівгаз» Філія Червоноградське УЕГГ та 51 грн. сплаченого державного мита. З копії рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.08.2003 р. у справі № 2-4159/2003 рік вбачається, що позивач звернувся з позовною заявою до відповідача про стягнення 757,28грн. заборгованості за надані послуги з газопостачання, оскільки відповідач проживаючи по [ADDRESS] , користується даними послугами і не сплачує за це плату з 1996 р. по 20.08.2003 р.. Відтак, на час утворення заборгованості, позивачу було лише 13 років. Згідно копії постанови від 11.03.2005р. № 1943-9 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Стадник О.Й. на підставі виконавчого листа № 2-4159, виданого 22.09.2003 Червоноградським міським судом, накладено арешт на ј долю квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Згідно відповіді відповідача від 06.09.2021 р. за №В9/ на адвокатський запит № 322-3 від 06.09.2021 р., заявника повідомлено, що у відповідності до порядку роботи з документами органів державної виконавчої служби завершені виконавчі провадження зберігаються у відділі державної виконавчої служби протягом трьох років, архів виконавчих проваджень, що не підлягають зберіганню у Червоноградському ВДВС у Червоноградському районі, за 2005 рік знищено. Також повідомлено заявника, що арешт майна можна зняти за рішенням суду. Відповідно до ч.1, 2\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.1\~ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У даному випадку, не було виконано вимоги вищенаведених норм законодавства, тобто не було реально вжито заходів по зняттю арешту та обтяження по закінченню виконавчого провадження. В зв`язку зі знищенням виконавчого провадження, про що зазначено у листі відповідача, в рамках якого було накладено арешт на майно позивача, суд вважає, що відсутні підстави для подальшого застосування арешту та обтяження майна. Системний аналіз вищенаведених норм законодавства України про виконавче провадження, дає змогу дійти висновку, що виключно закінчені виконавчі провадження передаються до архіву і в послідуючому знищуються по завершенню терміну зберігання. Завершення (закінчення) виконавчого провадження є безумовною підставою для зняття арешту з майна боржника із метою недопущення протиправного обмеження його у здійсненні цивільних прав боржника. Згідно з ч.1-3\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої\~статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч.5 ст.59\~Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Фактичні обставини справи та наявні докази свідчать про те, що позивач не є стороною у виконавчому провадженні, а арешт на майно було накладено державним виконавцем внаслідок помилки у зв`язку з тим, що прізвище, ім`я та по-батькові позивача повністю збігається із прізвищем, ім`ям та по-батькові боржника у виконавчому провадженні. Збереження арешту накладеного на вказане вище майно є надмірним та фактично безпідставним обмеженням майнових та спадкових прав позивача. Враховуючи наведене вище, суд вважає переконливими доводи позивача про те, що позбавляє змоги повноцінно користуватися та розпоряджатися цим майном; порушує його право на здійснення усіх повноважень щодо такого майна та підлягає захисту шляхом зняття накладених на нього обтяжень. Таким чином суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved