Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

У листопаді 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі - позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), за вимогами якого просив стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої майнової шкоди у розмірі 30641,37 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2018 між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №111007-2103-0000036, відповідно до якого позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, використанням і розпорядженням транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. [NUMBER] . 16.06.2018 у м. Києві, поблизу станції метро «Позняки» відбулась дорожньо- транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу «Mercedes Benz», д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті вказаної ДТП були пошкоджені транспортні засоби. Вказана ДТП сталася з вини відповідача. Позивачем на підставі рахунку № САСТ-819392 від 22.06.2018 було складено страховий акт № 18414/18 від 17.07.2018 та розрахунок до нього, згідно з яким сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування склала 75 023,35 грн. На підставі цих документів вказана сума була перерахована позивачем на вказаний [PERSON] рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 11226 від 17.07.2018. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» позивач звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування, на підставі чого, ПрАТ «СК «ВУСО» було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 44381,98 грн. Різниця між фактичним розміром заподіяної шкоди та виплаченим страховим відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» становить 30641,37 грн., а тому з метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією від 30.08.2019 № 501 щодо відшкодування різниці завданої шкоди у вказаному розмірі. Вказану вимогу відповідачем не задоволено, що змусило позивача звернутися до суду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2020 вказану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.03.2020 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою від 20.04.2021, що занесена до протоколу судового засідання, суд замінив засідання по суті, підготовчим засіданням та продовжив розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 27.04.2021 від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, із запереченнями проти вимог позову. Відзив обгрунтовано тим, що позивачем не було доведено належним чином розмір понесених збитків власником транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, що сталось 16.06.2018, оскільки в матеріалах справи відсутній будь-який звіт чи висновок здійснений відповідно до Методики. Виставлений рахунок ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» не є звітом чи висновком експерта, який би встановлював понесені збитки внаслідок ДТП, крім цього транспортний засіб відповідача застрахований у ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі полісу обов`язкового страхування №АМ/2700413 від 21.12.2017, ліміт відповідальності якого за заподіяну шкоду майну третіх осіб становить 100000 грн 00 коп., що повністю покриває усі завдані відповідачем внаслідок ДТП збитки. [PERSON] вважала, що належним відповідачем є ПрАТ «СК «ВУСО», як страховик особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, а тому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних. Ухвалою Дарницького районного суду від 16.12.2021 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО». Витребував від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «ВУСО» копію матеріалів страхової справи на підставі якої було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування по страховому випадку від 16.06.2018 (поліс: АМ/2700413, марка т/з MERCEDES-BENZ ML 250 CDI4MATIC, рік випуску 2015, державний номер: [NUMBER] , власник [PERSON] ), в тому числі звіт про оцінку майна (за наявності). 16.02.2022 від представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до суду надійшли письмові пояснення. 01.06.2022 від відповідача надійшло клопотання про долучення письмових доказів. 02.06.2022 ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, її представник та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, судом повідомлені про розгляд справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи сторін, викладені у письмових заявах, суд дійшов до наступного висновку. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 19 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 01.02.2018 між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №111007-2103-0000036, відповідно до якого позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, використанням і розпорядженням транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. [NUMBER] .. 16.06.2018 о 17-28 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER] з`їзд на шляхопровід від станції метро «Позняки» в бік вул. Здолбунівської в м. Києві, в порушення п. 13.1 ПДР України не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2018 [PERSON] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у завданні шкоди доведена належним чином та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України доведенню не підлягає. 23.06.2018 до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» звернулась [PERSON] з заявою на виплату страхового відшкодування у зв`язку із ДТП. Згідно рахунку ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» № САСТ-819392 від 22.06.2018, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. [NUMBER] становить 62519,46 грн., а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням ПДВ становить 75023,35 грн. 17.07.2018 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту №111007-2103-0000036, на підставі заяви [PERSON] , страхового акту №18414/18 від 17.07.2018, виходячи з рахунку № САСТ-819392 від 22.06.2018 ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій», відповідно до платіжного доручення № 11226 від 17.07.2018 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 75023,35 грн., перерахувавши кошти на рахунок ТОВ «Автоцентр Прага Авто». Транспортний засіб «Mercedes Benz», д.н.з [NUMBER] застрахований у ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі полісу № АМ/2700413, що діяв станом на 16.06.2018. Відповідно до листа ПрАТ «СК «ВУСО» № 2366/887275 від 26.04.2021, страховик відповідача здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 44381,98 грн. на користь позивача не в повному обсязі через застосування кофіцієнту фізичного зносу на запчастини, згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією від 30.08.2019 № 501 щодо відшкодування різниці завданої шкоди у розмірі 30641,37 грн., однак вказану вимогу відповідачем по справі на час звернення з даним позовом до суду не задоволено. Вирішуючи вимоги позову суд враховує наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Разом з тим, статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування. Частиною першою статті 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страховим випадком згідно зі статтею 8 Закону України "Про страхування" є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права), інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України "Про страхування" до обов`язків страховика, зокрема, належить виплата страхового відшкодування при настанні страхового випадку у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що до страховика за договором майнового страхування після виплати страхового відшкодування потерпілій особі у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Отже, страховик - ПрАТ «СК «ВУСО» за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з відповідачем, також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної потерпілій стороні встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Таким чином, третя особа здійснила виплату страхового відшкодування у повному обсязі відповідно до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а різницю між фактичною вартістю ремонту пошкодженого ТЗ та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком, має відшкодувати саме винуватець ДТП - відповідач по справі, на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України. Згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів ПрАТ «СК «ВУСО» був розрахований коефіцієнт фізичного зносу на запчастини (вартість запасних частин, з урахуванням виключень 44 598,58 грн.) у розмірі 41,15 %. Таким чином, сума страхового відшкодування склала: 27 012,11 грн. + (44 598,58 грн. - 41,15 %) - 8 876,40 грн. = 44 381,98 грн., де: 27 012,11 грн. - вартість робіт та матеріалів; 44 598,58 грн. - вартість запасних частин; 41,15%- коефіцієнт фізичного зносу; 8 876,40 грн. - ПДВ; 44 381,98 грн. - сума страхового відшкодування. Здійснюючи страхове відшкодування на підставі рахунку-фактури СТО, ПрАТ "СК «Євроінс Україна» виходила із реальних затрат потерпілої особи, які необхідні для відновлення пошкодженого автомобіля. Аналогічні правові висновки щодо відшкодування реальних збитків у вигляді вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, без урахування зносу деталей, зроблені Верховним Судом у постановах : від 22.04.2019 року у справі № 761/14285/16-ц, від 11.04.2019 року у справі № 753/286/16, від 20.06.2019 року у справі № 362/5422/15, від 23.10.2019 у справі № 337/1673/16-ц. Таким чином, ПрАТ "СК «Євроінс Україна», після виплати страхового відшкодування своєму страхувальнику відповідно до положень ст. 27 Закону Україні «Про страхування», ст. 993 ЦК України, отримало право останнього, як потерпілого, вимагати відшкодування завданої шкоди, яке кореспондується з відповідним обов`язком відповідача як заподіювача шкоди. Проте суд не погоджується із доводами позивача, що відповідач є особою, що має відшкодувати вартість ПДВ, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують відновлювальний ремонт транспортного засобу засобу «Skoda Superb», д.н.з. [NUMBER] ., зокрема акти-приймання передачі виконаних робіт. Оскільки сума відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ПрАТ "СК «Євроінс Україна» у розмірі 44 381,98 грн., визначена із урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля, а розмір реальних збитків, необхідних для відновлення пошкодженої речі, які відшкодовані ПрАТ "СК «Євроінс Україна» потерпілому, становить без ПДВ 62519,46 грн, відтак різниця між цими сумами має бути відшкодована [PERSON] , відповідно до правил статті 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої нею шкоди. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 18137,48 грн, а відтак позов підлягає частковому задоволенню. Відповідачем не надано доказів на підтвердження іншого розміру коефіцієнту фізичного зносу, клопотань про призначення експертизи не подавалось, відтак судом відхиляються такі доводи відповідача. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно до розміру позовних вимог в сумі 1133,39 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial