Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

18 листопада 2021 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування суми франшизи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову, представник позивача зазначала, що 20 січня 2021 року о 09:00 годині у м Києві на вул. Лаврській, 4 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі автомобіля марки «Хюндай», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Рено», номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року [PERSON] визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом №201451825 ТДВ СК «Альфа-Гарант». Відповідно до даного полісу франшиза, на яку зменшується страхове відшкодування становить 2600 грн. Позивач повідомив страховика відповідача про настання ДТП, надав заяву про виплату страхованого відшкодування та надав повний перелік документів для здійснення виплати страхованого відшкодування. В той же час, з боку ТДВ СК «Альфа-Гарант» суму страхового відшкодування було зменшено на суму франшизи, тому частина відшкодування, відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має бути компенсована винуватцем ДТП. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача франшизу в сумі 2600 грн, витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 29 листопада 2021 року в справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. 13 січня 2022 року представник позивача подала клопотання, в якому просила слухати справу без участі сторони позивача. Позивач в позовній заяві просив слухати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Суд установив, що згідно з полісом страхування цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Хюндай Акцент», номерний знак [NUMBER] , на підставі договору від 05 жовтня 2020 року застрахована в ТДВ СК Альфа-Гарант». 20 січня 2021 року о 09:00 год. у м. Києві на вул. Лаврська, 4, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Хюндай», номерний знак [NUMBER] , порушив п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення завтомобілем марки «Рено», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної події автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року [PERSON] визнано винним в скоєнні зазначеної ДТП. Звертаючись до суду з позовом, представник позивача вказувала на те, що позивач звернувся до ТДВ «Альфа-Гарант» та повідомив про настання ДТП та про виплату страхового відшкодування. 29 вересня 2021 року ТДВ СК «Альфа - Гарант» надало позивачу відповідь про те, що згідно з договором, укладеним в забезпечення цивільно - правової відповідальності власника автомобіля марки «Хюндай», номерний знак [NUMBER] , сума страхового відшкодування зменшується на суму франшизи, яка в даному договорі передбачена в розмірі 2600 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Ураховуючи те, що страхове відшкодування було виплачене позивачу страховиком з відрахуванням 2600 грн франшизи, тому зазначена сума підлягала стягненню з [PERSON] на користь позивача. За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідача франшизи в сумі 2600 грн є обґрунтованими. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача судових витрат, представник позивача вказала на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 3000 грн. При цьому, надала договір про надання професійної правничої допомоги від 23 вересня 2021 року, детальний опис робіт та рахунок від 08 листопада 2021 року про оплату витрат на правничу допомогу. Ураховуючи наведене, позивачем доведено сплату витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Outcome: approved