Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

05.11.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду через свого представника [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про присудження грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі за спільні кошти, ними було придбано рухоме майно, яке зареєстровано на відповідача, саме автомобілі «Renault Master», 2013 року випуску, «Toyota Avalon», 2014 року випуску та мотоцикл марки «Yamaha xv 1100», 2008 року випуску. Однак, коли відповідач дізнався, що позивачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу, то без отримання згоди дружини, здійснив формальне відчуження спільного майна, вказаних транспортних засобів. Як зазначає позивач, оскільки майно вибуло із спільної сумісної власності без її згоди, вона бажає отримати грошову компенсацію половини його вартості. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 11.01.2022 року, через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому остання проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та за час шлюбу було придбано транспортні засоби автомобілі «Renault Master», 2013 року випуску, «Toyota Avalon», 2014 року випуску та мотоцикл марки «Yamaha xv 1100», 2008 року випуску, земельну ділянку та житловий будинок, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . З метою мирного врегулювання питання щодо поділу спільного сумісного майна, подружжям було прийнято рішення про купівлі позивачу квартири, за спільні сумісні кошти. 09.01.2021 року відповідачем було виявлено відсутність сумки з документами та грошовими коштами в розмірі 150000,00 грн та 1100 доларів США, яка знаходилась в автомобілі, який було припарковано біля будинку на своєму подвір`ї. У зв`язку з крадіжкою значної суми, відповідач був змушений продати транспортні засоби, оскільки виникла необхідність придбання квартири позивачу. Як зазначає представник відповідача, оскільки право власності на транспортні засоби, за відповідачем припинено в період шлюбу з позивачем, зокрема з метою придбання нерухомого майна для позивача, задля мирного врегулювання питання поділу спільного сумісного майна подружжя, а тому вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2022 року, за клопотанням представника відповідача призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 19.05.2022 року до суду надійшов висновок експерта від 16.05.2022 року № 9934, за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2022 року провадження у справі поновлено. 31.05.2022 року, через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача про уточнення розміру позовних вимог, відповідної до якої з врахуванням висновку експерта від 16.05.2022 року № 9934 просить стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості відчужених транспортних засобів в розмірі 483556,90 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити, надали пояснення аналогічні викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, надала пояснення аналогічні викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При розгляді справи судом встановлено, що 04 серпня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 269, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2021 року розірвано. За час шлюбу сторонами було придбано автомобіль марки «Renault Master», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , автомобіль марки «Toyota Avalon», 2014 року випуску, номер кузова [NUMBER] , мотоцикл марки «Yamaha xv 1100», 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER] . На підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6436/21/006033 від 27.01.2020 року укладеного між ТОВ «ВАВІЛОН» в особі відповідального [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки «Renault\~Master»,\~2013\~року випуску,\~номер кузова\~ [NUMBER] ,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,за обумовленою в п. 3.1 Договору ціною в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2021/2406275 від 27.01.2020 року укладеного між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), в сервісному центрі 8046 РСЦ МВС в Київ, продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки «Toyota\~Avalon»,\~2014\~року випуску,\~номер кузова\~ [NUMBER] ,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,за обумовленою в п. 3.1 Договору ціною в розмірі 150000,00 грн. Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5747/21/006574 від 27.01.2020 року укладеного між ТОВ «Консалтингова компанія «Аркон» в особі відповідального [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки «Yamaha xv 1100», 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER] .,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,за обумовленою в п. 3.1 Договору ціною в розмірі 5000,00 грн. Як вбачається з заяви посвідченої 29.03.2021 року [PERSON] , приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 910,911, [PERSON] та [PERSON] цією заявою підтверджують, що з 04.08.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час зареєстрованого шлюбу за спільні кошти ними було придбано наступне нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами номер [ADDRESS] , правовстановлюючі документи на який оформлені на [PERSON] ; двокімнатна квартира номер [ADDRESS] , зареєстрована на [PERSON] . Зазначене майно є їх спільною сумісною власністю, як подружжя. Також цією заявою стверджують та гарантують, що майнових, фінансових та інших претензій один до одного стосовно зазначеного нерухомого майна не мають та не будуть мати ні з яких обставин, що можуть мати місце в даний час або в подальшому. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України\~передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до положень ст.ст.\~63,\~65 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згідно ст.ст.\~68,\~69,\~70 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом\~ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Згідно\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Сторони у справі не заявляли та не доводили суду, що їх частки у спільному сумісному майні є більшими або меншими від передбаченої законом ідеальної рівності часток, тому з урахуванням законодавчої презумпції суд приходить до висновку про те, що у спільному сумісному майні частка кожного з подружжя становить 1/2 частину. Згідно з частиною третьою\~статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини четвертої\~статті 65 СК України\~договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Автомобіль є цінною річчю, а тому його продаж може здійснюватися лише за письмовою згодою другого з подружжя. Крім того, оскільки норми\~СК України\~передбачають надання згоди іншого з подружжя на відчуження цінної речі, якою є автомобіль, у письмовому вигляді, тому наявність такої згоди може бути доведена лише письмовими доказами. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснивши продаж транспортних засобів, що є спільною сумісною власністю, письмової згоди позивачки на таке відчуження не отримував. Жодних належних письмових доказів на підтвердження наявності згоди другого з подружжя на відчуження транспортних засобів та схвалення ним такого правочину матеріали справи не містять. У своїй практиці Верховний Суд зазначає, що у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Факт використання коштів отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя. При цьому, відповідачем жодними належними, достатніми та достовірними доказами не доведено, що відчуження транспортних засобів відбулось зі згоди позивачки, в інтересах сім`ї, а отримані від продажу кошти були використані в інтересах сім`ї. З урахуванням вказаного суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача стосовно стягнення з відповідача грошової компенсації 1/2 частини вартості відчужених транспортних засобів, як поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Вирішуючи питання про те яким має бути розмір стягнення грошової компенсації суд виходить із того, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач відчужив спірні транспортні засоби шляхом продажу іншій особі, без згоди позивача. Даний факт представник відповідача не оспорює. Таким чином, суд вважає, що з об`єктивних причин позивач позбавлена можливості скористатися своїми правами співвласника спільного майна, виділ в натурі частки із спільного майна є неможливим, відчуження спільних транспортних засобів відповідачем відбулося без її згоди, то єдиним способом захисту порушених прав позивача є задоволення вимоги про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні в порядку ст.364 ЦК України. В ході розгляду справи за клопотанням представника позивача була проведена автотоварознавча експертиза, за результатами якої 16.05.2022 року експертом Незалежного інституту судових експертиз Таракановим Ю.Ю. складено Висновок №9934, згідно якого ринкова вартість автомобіля марки «Renault Master», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , станом на день продажу транспортного засобу 27.01.2021 року, складає 333023,70 грн, ринкова вартість автомобіля марки «Toyota Avalon», 2014 року випуску, номер кузова [NUMBER] , станом на день продажу транспортного засобу 27.01.2021 року, складає 581900,00 грн, ринкова вартість «Yamaha\~xv\~1100»,\~2008\~року випуску,\~номер шасі\~ [NUMBER] ,станом на день продажу транспортного засобу 27.01.2021 року, складає 52190,10 грн. Отже, 1/2 частина вартості майна на час розгляду справи, становить 483556,90 грн. В межах даної справи позивач просить стягнути на її користь грошову компенсацію вартості її частки відчужених транспортних засобів. Під час розгляду справи відповідачем та його представником не заперечується факт невиплати позивачу її частки від вартості вказаних транспортних засобів. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, ураховуючи рівність часток у спільному сумісному майні подружжя, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає грошова суму у розмірі 483556,90 грн, як грошова компенсація вартості 1/2 частини транспортних засобів які були відчужені відповідачем без згоди позивачки.

Outcome: approved