Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач 01 грудня 2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить зобов`язати [PERSON] , усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою яка належить ТОВ «ВАНЕСА» за адресою: [ADDRESS] , площею 375 м2, шляхом очищення від відходів бракованих шпалер; судові витрати по справі стягнути з відповідача та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 жовтня 2020 року, кадастровий номер 7422410100:01:003:0213, ТОВ «ВАНЕСА» є власником зазначеної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47372 м. кв. У межах території підприємства на даній земельній ділянці, виявлено факт розміщення відходів бракованих шпалер, що призвело до засмічення земель. Зазначені відходи належать [PERSON] , що підтверджується рішеннями господарського суду Чернігівської області, які набрали законної сили. Позивачем було надіслано [PERSON] претензій про очищення земельної ділянки від відходів, але відповідач ніяких дій не вчинив, тому позивач вимушений звернутись до суду та просить задовольнити його вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 01.06.2022 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Ухвалою суду від 01.02.2022 продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів. Ухвалою суду від 28.06.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзив до суду не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 жовтня 2020 року, кадастровий номер ділянки: 7422410100:01:003:0213, ТОВ «ВАНЕСА» є власником зазначеної ділянки землі несільськогосподарського призначення землі промисловості /обслуговування виробничих приміщень/, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47372 м. кв. (а.с. 10). Під час планової перевірки, проведеної Державною екологічною інспекцією в Чернігівській області було виявлено, що у межах території ТОВ «ВАНЕСА» на земельній ділянці з кадастровим номером 74224101100:01:003:0213, розміщено відходи бракованих шпалер, що призвело до засмічення земель і є порушенням ст. ст. 35, 46 Закону України «Про охорону земель», ст. 96 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про відходи». Площа засміченої земельної ділянки становить 375 м2, об`єм відходів складає 562,5 м3. За результатаом перевірки Державною екологічною інспекцією в Чернігівській області було складено акт № 48/12 від 09.08.2019. Із листа відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області вбачається, що при виконанні виконавчих листів від 03.08.2011 №2-а-314, від 06.09.2011 №2-250 при зверненні стягнення на нежитловий комплекс за адресою [ADDRESS] , який належав [PERSON] , і звернення стягнення на макулатуру, яка знаходилась на території комплексу, не проводилось. (а.с. 12). Отже, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області встановлено факт належності відходів [PERSON] . Належність зазначених відходів [PERSON] підтверджується також рішеннями Господарського суду Чернігівської області від 02 березня 2021 року в справі № 927/30/21. (а.с. 18-24). Позивач 24 вересня 2021 року надіслав відповідачу претензію (а.с. 25-26) з вимогою негайно усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою яка належить ТОВ «ВАНЕСА» за адресою: [ADDRESS] , площею 375 м2, шляхом очищення від відходів бракованих шпалер. Претензію відповідач отримав 05 жовтня 2021 року, що підтверджується копією поштового повідомлення. (а.с. 27). Незважаючи на вимоги позивача до відповідача, негайно усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою відповідач так і не виконав цього. Позивач наполягає на тому, що розміщення відходів бракованих шпалер, з боку відповідача створює йому перешкоди для користування земельною ділянкою кадастровий номер ділянки: 7422410100:01:003:0213, які полягають: в неможливості використовувати вказану земельну ділянку в господарських потребах підприємства, а саме розвантаження сировини та завантаження готової продукції. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням; при здійсненні права власності власник зобов`язаний дотримуватися вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість і порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ВАНЕСА», оскільки, належні [PERSON] відходи бракованих шпалер створюють перешкоди щодо користування, належною позивачу земельною ділянкою. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне: Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем ТОВ «ВАНЕСА», в особі директора Підкоритова В.І. та адвокатським бюро «Горда і Партнери» в особі адвоката Горди В.В. (копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців додано до матеріалів позовної заяви) було укладено Договір про надання правової допомоги від 20.01.2014, відповідно до виконаних робіт адвокатом складено акт про надану правову допомогу станом на 25.11.2021, в якому наведено опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги. ТОВ «Ванеса» сплачено за надані послуги адвоката 6000,00 грн., що посвідчується рахунком фактурою № 47 від 15.11.2021. Враховуючи наведене, а саме те, що позивачем документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу, а також те, що відповідач заперечень проти суми винагороди адвоката не заперечив, суд приходить до висновку, що витрати позивача на правову допомогу підлягають стягненню за рахунок відповідача. Крім того, згідно платіжного доручення № 2071 від 17.11.2021 позивачем ТОВ «Ванеса» сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн. за подання до суду позовної заяви, що також підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved