Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 257. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 28.02.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 257. Від шлюбу позивач та відповідач мають двоє дітей - [PERSON] , [INFO] (далі - [PERSON] ), та [PERSON] , [INFO] (далі - [PERSON] ). Підставою для розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалось у зв`язку з втратою спільних інтересів та взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства; сторони втратили почуття любові та довіри один до одного; подружні відносини між ними фактично припинились з вересня 2020 року. Фактично шлюб припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе й суперечить інтересам сторін. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна сторони не мають. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем на підставі ч. 3 ст. 56, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.03.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2022 року розгляд справи відкладено на 01.08.2022 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі на підставі поданих нею матеріалів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також просила відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій не заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги визнав у повному обсязі, однак просив визначити дату фактичного припинення шлюбних відносин з липня 2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 28.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 28.02.2014 року складено відповідний актовий запис № 257, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 28.02.2014 року, серія [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , про що 17.09.2015 року складено відповідний актовий запис № 1996 та 17.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , про що 10.01.2018 року складено відповідний актовий запис № 57 та 10.01.2018 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, окрім дати фактичного припинення шлюбних відносин, встановлення якої відповідач просить визнати з липня 2021 року. За положеннями ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Як визначено у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у поданій до суду заяві просить змінити прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне - « [PERSON] ». Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати та змінити позивачу за її заявою прізвище на дошлюбне. Отже, позов підлягає задоволенню. Одночасно суд зауважує, що визначення за заявою відповідача дати фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами не вбачається за можливе на підставі наявних у матеріалах справи доказів, та не має суттєвого значення, враховуючи визнання обома сторонами фактичного припинення шлюбних відносин станом на час розгляду справи судом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 12 від 04.10.2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: approved