Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в порядку ст. 317 ЦПК України з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в місті Маріуполь у віці 71 року. В обгрунтування своєї заяви заявниця зазначила, що [INFO] її чоловік помер природною смертю в м. Маріуполі. На час смерті [PERSON] в м. Маріуполі відділи державної реєстрації актів цивільного стану припинили свою роботу і державна реєстрація смерті та отримання свідоцтва про смерть відповідно до законодавства України були неможливими, а тому з метою державної реєстрації смерті чоловіка, проведеної державним органом України, вона звернулася з даною заявою. На підтвердження факту смерті чоловіка [PERSON] заявниця до заяви додала нотаріально засвідченні заяви фізичних осіб, мешканців м. Маріуполь: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та просила її задовольнити. Зазначила, що не мала можливості отримати документи про смерть свого чоловіка через воєнні дії. Наступного дня після його смерті, вона разом із сусідами поховала його тіло на прибудинковій території. У подальшому, 15.03.2022 вона разом з донькою та її сім`єю виїхала з Маріуполя. Представник заінтересованої\~особи будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове\~засідання не\~з`явився,\~про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 293\~Цивільного\~процесуального\~кодексу\~України передбачено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судами у порядку окремого провадження. Як зазначено у пункті 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч. 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що мають юридичне значення повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно з листом КЦС ВС України № 985/0/208-21 від 22.04.2021, вимога щодо отримання письмової відмови від органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів народження та смерті на окупованій території не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, отже не є необхідною. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно з ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Двадцять четвертого лютого 2022 року Указом Президента України "Про ведення воєнного стану" № 64/2022 введено воєнний стан на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 року "Про продовження воєнного стану" № 133/2022, воєнний стан на території України продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 22.05.2022 "Про продовження воєнного стану" № 341/2022 строк дії воєнного стану на території України продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року на 90 діб. У своїй заяві [PERSON] просить встановити факт, що має юридичне значення факт смерті її чоловіка [INFO] в м. Маріуполі Донецької області у зв`язку з неможливістю реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення зазначеного факту заявниці необхідно з метою державної реєстрації смерті чоловіка, проведеної державним органом України. Як зазначено в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву з посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. На обґрунтування своєї заяви про факт смерті чоловіка [PERSON] [INFO] в м. Маріуполі заявниця посилається на наявність свідчень трьох очевидців: [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої \~за адресою: [ADDRESS] , а також [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] . З нотаріально завіреної заяви [PERSON] вбачається, що з 24 лютого 2022 року по 21 березня 2022 року вона проживала в [ADDRESS] , і їй відомо про факт смерті [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , та який, в її присутності був похований на прибудинковій території їхнього будинку. Аналогічного змісту відомості містяться у нотаріально засвідчених заявах [PERSON] та [PERSON] , доданих заявницею до заяви. Згідно з копією паспорту серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про одруження № [NUMBER] , виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану 20 лютого 1999 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 20.02.1999, про що в книзі реєстрації актів про одруження 20 лютого 1999 року зроблено запис за номером 56. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Як зазначено в ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На переконання суду, нотаріально завірені заяви очевидців смерті [PERSON] , не є тими доказами, на підставі яких суд може достовірно встановити дійсні обставини справи, а саме дату, час, місце та причини смерті останнього. Повідомлення особою про відомі їй обставини, які мають значення для справи, згідно з ст. 90 ЦПК України, є показаннями, які є засобами доказування. Зазначені обставини не можуть підтверджуватися письмовими заявами даних осіб, оскільки ЦПК України визначає порядок отримання показань, зокрема у судовому засіданні після їх виклику, та попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. Будь-яких інших доказів смерті [PERSON] 10 березня 2022 року заявниця не подала, клопотань про допит зазначених осіб в судовому засіданні не заявляла, а тому оцінюючи докази з точки зору їх належності, допустимості і достатності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що подана заява є необґрунтована, а отже не підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed