Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

[PERSON] 22 жовтня 2020 року звернулась з позовною заявою до суду, та просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її син [PERSON] . За життя [PERSON] заповіт не складав. Крім неї, іншими спадкоємцями за законом першої черги є відповідачі: дружина померлого [PERSON] , син померлого [PERSON] , та батько померлого [PERSON] . Будучи впевненою, що син був зареєстрований з нею за однією адресою, вона вважала себе такою, що прийняла спадщину. Проте, згодом вона дізналась, що син [PERSON] був зареєстрованим за іншою адресою. Позивачка у судове засідання не з`явилась, проте її представник адвокат Осокін С.Ю. надав заяву, згідно якої на позові наполягав та просив розглянути справу за відсутності позивача та її представника. Відповідачі у судове засідання не з`явились, надали заяви в яких позовні вимоги визнали та просили розгляд справи проводити без їх участі. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів, справи 02 липня 2019 року у віці [INFO] в м. Одеса помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 липня 2019 року. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. [PERSON] заповіт не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом. Позивач є матір`ю спадкодавця, що підтверджується: копією свідоцтва про народження спадкодавця серії [NUMBER] від 23 березня 1988 року, а отже спадкоємцем першої черги за законом. Іншими спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі: дружина померлого [PERSON] , син померлого [PERSON] , та батько померлого [PERSON] . Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 02 січня 2020 року. Згідно відповіді Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса № 2210/01-16 від 14 квітня 2021 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Касаційний цивільний суд у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 вказав, що одночасно дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Водночас, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. На підставі викладеного, враховуючи, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, та з метою захисту прав позивача, суд вважає наведені позивачем причини пропуску встановленого законом 6-місячного строку на право подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса поважними, а тому їй слід визначити для цього додатковий строк у два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved