Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

22 жовтня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міськзелентрест», Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про відшкодування майнової та моральної шкоди. Позивач просив\~стягнути солідарно\~з боржників:\~Виконавчого комітету\~Одеської міської\~ради,\~Комунального підприємства\~«Міськзелентрест» та\~Акціонерного товариства\~«ДТЕК «Одеські\~електромережі» на\~користь [PERSON] 122\~571,27 грн. (Сто двадцять дві тисячі п`ятсот сімдесят одна гривня 27 коп) гривні за відшкодування майнової шкоди та 10 000 (Десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди та стягнути суму судових витрат із судового збору та витрат на проведення експертизи, а також 16 500 (Шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень витрат за послуги з надання правової допомоги. В обґрунтування зазначено, що позивачці [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки «MAZDA 3» 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . 05.09.2020 року, приблизно о 10 год. 45 хв. - 11 год. 00 хв., її чоловік [PERSON] на вказаному автомобілі приїхав додому за місцем їхнього проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] та здійснив тимчасову зупинку автомобіля через дорогу по діагоналі від зазначеного будинку, щоб зайти до дому за сином та позивачкою та поїхати з ними на сімейний відпочинок. Того ж дня, з 00 годин ранку до 13:58 на вулиці йшов дощ, тому чоловік позивачки швидко забіг в парадну та піднявшись у квартиру перебував деякий час вдома, допомагаючи дружині та сину збиратись на відпочинок. Знаходячись вдома, приблизно о 11 год. 10 хв., позивачка почула великий шум, а саме шум падіння стовпа та дзвін розбитого скла. Після цього вона відразу визирнула у вікно та побачила, що на належний їй автомобіль впав стовп (бетонна опора), в результаті чого були спричиненні механічні пошкодження транспортного засобу. Даний стовп (бетонна опора) мав маркування 1ТП 2145 ?4 ?15 ?16 та був розміщений біля електропідстанції ЗТП 2145 Центр. РЕС. Коли позивачка з чоловіком вийшли з будинку, то побачили, що навпроти парадної через дорогу лежить повалене з коренем трухляве дерево тополя, яке, як згодом стало відомо від сусідів, впало на протягнутий на стовпах (бетонних опорах) вздовж вулиці Транспортна самоутримний ізольований провід (СІП) та повалило два стовпа (бетонні опори), один з яких впав на автомобіль позивачки. Тим часом на місце події під`їхала аварійно-рятувальна бригада працівників у формі «Одесобленерго» та автотехніка з відмітками співвідповідача «ДТЕК Одеські електромережі» та підняли лежачі стовпи, як з машини позивачки, так й іншого вздовж вул. Транспортна, стали поспішно розпилювати трухляве дерево та вивозити розпиляні поліна з прибудинкової території, а також поставили нові стовпи майже на тих же місцях. Позивачка з метою встановлення вартості майнової шкоди автомобіля звернулась до незалежного експерта оцінювача Крутих Євгена Олександровича, який є суб`єктом оціночної діяльності про проведення автотоварознавчого дослідження з визначенням вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] , в результаті його пошкодження від падіння стовпа. Перед проведенням зазначеного дослідження на адресу Виконкому Одеської міської ради, КП «Міськзелентрест» та АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» були направлені повідомлення про дату, час та місце проведення огляду транспортного засобу та проведення дослідження, проте їх представники, проігнорувавши ці повідомлення, не з`явилися. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу MAZDA 3, реєстраційний номер [NUMBER] за № 158-209 від 09.10.2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MAZDA 3, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок події, яка відбулася 05.09.2020 року визначається рівною 188\~782, 29 грн. (Сто вісімдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят дві гривні 29 коп), а ринкова вартість автомобіля MAZDA 3, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням аварійних пошкоджень внаслідок події, яка відбулася 05.09.2020 року визначається рівною 66\~211, 02 грн. (Шістдесят шість тисяч двісті одинадцять гривень 02 коп). Тобто, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «MАZDA 3» 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , визначається шляхом вирахування від вартості матеріального збитку (188\~782, 29 грн.) ринкової вартості автомобіля з урахуванням аварійних пошкоджень (66\~211, 02 грн.) та дорівнює 122\~571, 27 грн. (188782, 29 - 66211, 02 = 122\~571, 27). Таким чином, вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля в результаті його пошкодження внаслідок падіння стовпа (бетонної опори), що сталося 05.09.2020 року, складає 122\~571, 27 грн. Згідно відомостей з Публічної кадастрової карти земельна ділянка (кадастровий номер 5110137500:42:001:0041 площею 0, 0079 га) на якій, був розміщений стовп (бетонна опора) маркуванням 1ТП 2145 ?4 ?15 ?16 належить за цільовим призначенням: для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будинків і споруд об`єктів передачі електричної та теплової енергії для експлуатації ЗТП-2145. Згідно відомостей з Публічної кадастрової карти земельна ділянка на якій, було розташоване трухляве дерево відноситься до земель міста Одеси, кадастровий номер відсутній. Розміщення дерева та стовпа, що впали також підтверджується на план-схемі придомової території Дільниця №3 ЖКС «Фонтанський». В обґрунтування позову до кількох відповідачів, як солідарних боржників позивач зазначив, що адвокатом Муконіним О.В. було направлено адвокатський запит на адресу Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів (ГМЦ ЧАМ) з питанням встановлення погодних умов вранці 05 вересня 2020 року в районі вулиці Транспортна в м. Одеса, швидкості, поривів вітру, кількості опадів та ступеню небезпечності. Згідно довідки Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів (ГМЦ ЧАМ) від 23.09.2020 р. вих.№ 10-1/15-1616 були наступні погодні умови 05.09.2020 року (додається): Атмосферні явища: дощ з 00:00 год до 13:58 год; Кількість опадів: 24.8 мм; з 09:00 год. До 12:00 год 5.7. мм; Вітер: північ північний захід , 6 м/с., пориви 14 м/с. Також адвокатом Муконіним О.В. були відправлені адвокатські запити на адреси співвідповідачів: КП ЖКС «Фонтанський», КП «Міськзелентрест» та АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» з питаннями, хто є балансоутримувачем трухлявого дерева, яке впало по вулиці Транспортній 7В 05.09.2020 року та стовпа (бетонної опори) маркуванням 1ТП2145 ?4 ?15 ?16, що був розміщений біля електропідстанції ТП2145Центр.РЕС через який був проведений самоутримний ізольований провід (СІП) на який перед цим впало трухляве дерево. Згідно відповіді від 15.09.2020р. вих. № 01-08/1423 на адвокатський запит КП ЖКС «Фонтанський» відповіло, що вказана у запиті територія знаходиться в управлінні ОСББ «Транспортна 7В». Будь-яких підтверджуючих доказів та відповіді на інші питання КП не надало. Згідно відповіді вих. № 1852 від 28.09.2020 року КП «Міськзелентрест» відповіло, що зелені насадження, розташовані за адресою м. Одеса, вул.Транспортна, навпроти будинку 7-В не знаходяться на балансі та не утримуються КП «Міськзелентрест». Відповідний договір щодо догляду за зеленими насадженнями за вищезазначеною адресою з балансоутримувачем, власником або користувачем КП «Міськзелентрест» також не укладався. Згідно довідки ОСББ «ТРАНСПОРТНА 7-В» від 12.10.2020 року вих. № 1210-01 земля навколо будинку є міською. Дерева (одне з яких надломилось та впало на електричні стовпи 05.09.2020 року) за адресою м. Одеса, вул. Транспортна, 7-В, на балансі ОСББ «ТРАНСПОРТНА 7-В» не передавались і, відповідно, на балансі не знаходяться. Відповідач АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» листом від 30.09.2020 р. №101/34/03-4398 формально та безпідставно відмовив в наданні відповіді на адвокатський запит. Оскільки, як зазначив в Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №200/22129/16-ц від 04.09.2019 року до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень. Крім того, виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Позивач вважає, що Виконавчий комітет Одеської міської ради та КП «Міськзелентрест» свої повноваження щодо догляду зелених насаджень належним чином не виконали, що призвело до таких наслідків, як падіння дерева на самоутримний ізольований провід (СІП), через що впав стовп (бетонна опора) маркуванням 1ТП2145 ?4 ?15 ?16 на автомобіль позивачки, у результаті чого йому була заподіяна майнова шкода. Позовні вимоги до співвідповідача АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» обґрунтовується тим, що самоутримний ізольований провід (СІП), на який впало трухляве дерево, що потягло за собою падіння стовпа (бетонної опори) маркуванням 1ТП2145 ?4 ?15 ?16 на автомобіль позивачки, був розміщений біля електропідстанції ЗТП-2145 Центр.РЕС та підключений до неї. Також Позивач зазначає, що їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у її моральних переживаннях, завданих їй як власнику майна у зв`язку з пошкодженням автомобіля, неможливості його використання, витрат особистого часу, пов`язаних із залученням спеціалістів для оцінки збитків, звернення до правоохоронних органів, що призвело до погіршення якості життя позивачки, стресів, нервових напруг та виснажень та, як наслідок, звернення до суду. Крім того, даний автомобіль є єдиним сімейним транспортним засобом, яким позивачка відвозила сина до школи, а чоловік постійно використовував його у підприємницькій діяльності, що є основним джерелом доходів сім`ї. Однак на теперішній час, у зв`язку з втратою авто доходи сім`ї значно знизились, що стало причиною стресів, безсоння та гіпертонічних кризів позивачки. Дані обставини підтверджуються лікарняним листом непрацездатності серія АДН № 326047 від 22.09.2020 року, виданим КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2». Так як належне позивачці майно (транспортний засіб) було пошкоджено, що завдало їй душевних страждань та водночас враховуючи співмірність моральної шкоди із заподіяною позивачці майновою шкодою, вважаємо, що з урахуванням принципів розумності і справедливості моральну шкоду слід визначити в розмірі 10 000 грн. Ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. 23 листопада 2020 року від представника Виконавчого комітету Одеської міської ради до суду надійшов відзив, відповідно до якого зазначено, що Виконавчий комітет ОМР є неналежним відповідачем, оскільки місцем настання події, на яке вказує Позивач прибудинкова територія, за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна 7-В, не є безхазяйною територією. На момент розгляду справи ОСББ «Транспортна 7-В» є балансоутримувачем багатоквартирного будинку а прибудинкової території за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна 7-В, а відтак позовні вимоги до Виконавчого комітету ОМР є безпідставними, оскільки останній не є належним відповідачем по справі.Також зазначено, що Позивачем не надано доказів завдання шкоди у зазначеному розмірі саме через падіння дерева та стовпа, не доведено обов`язку саме за Виконавчим комітетом Одеської міської ради відшкодувати спричинену шкоду, а також не обґрунтовано існування причинного зв`язку між діяннями Виконавчого комітету та завданням шкоди майну Позивача. У зв`язку з чим просили у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. 30 листопада 2020 року від КП «Міськзелентрест» до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник КП «Міськзелентрест» зазначив, що є неналежним відповідачем по даній справі, оскільки місце настання події, на яке вказує Позивач прибудинкова територія за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна 7-В, яка згідно розділу 6 Акту приймання-передачі житлового будинку № 7в по вулиці Транспортна від 31 липня 2017 року та плану прибиральної прибудинкової території до № 7-В по вулиці Транспортна закріплена за ОСББ «Транспортна, 7-В». Отже, КП «Міськзелентрест» не є балансоутримувачем елементів благоустрою прибудинкової території, що розташована за зазначеною адресою. Також звернули увагу суду, що на виконання п. 2 рішення ОМР від 07.12.2016 року № 1360-VІІ між ОСББ «Транспортна, 7В» в особі голови правління Ламзак Н.Б. та директором КП ЖКС «Фонтанський» було складено та підписано акт приймання-передачі житлового будинку [ADDRESS] в управління (на баланс) ОСББ «Транспортна, 7В». Таким чином, Позивачка була головою правління ОСББ «Транспортна, 7В» на момент підписання акту приймання-передачі та була усвідомлена про те, що територія та житловий будинок за спірною адресою переходять на баланс ОСББ. 02 грудня 2020 року від представника Позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено що прибудинкова територія, так і земельна ділянка з асфальтним покриттям чи газонами, а тим паче зеленими насадженнями, у тому числі будь-якими деревами в управління (на баланс) ОСББ «Транспортна 7В» згідно акту приймання-передачі житлового будинку [ADDRESS] в управління ОСББ «Транспортна 7В» від 31 липня 2017 року не передавались. Тому твердження відповідача, що належним відповідачем по справі має бути ОСББ «Транспортна 7В» є безпідставним ухиленням від цивільної відповідальності. 06 січня 2021 року від АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» заперечує щодо усіх обставин та доводів, викладених у позові [PERSON] , вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначено, що ОСББ «Транспортна 7В» є балансоутримувачем багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , а отже саме ОСББ «Транспортна 7В» є належним відповідачем у даній справі. Ухвалою суду від 10 березня 2021 року заяву представника позивача адвоката Муконіна О.В. про виклик свідків задоволено. Викликано в судове засідання в якості свідків [PERSON] ( [ADDRESS] , т. [NUMBER] ); [PERSON] ( [ADDRESS] , т. [NUMBER] ); [PERSON] ( [ADDRESS] , т. [NUMBER] ); [PERSON] ( [ADDRESS] , т. [NUMBER] ). Також ухвалою суду від 10 березня 2021 року клопотання представника позивача адвоката Муконіна О.В. про витребування доказів задоволено. Витребувано від АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» наступну документально підтверджену, засвідчену інформацію, а саме Інформацію чи рахується на балансі (чи є балансоутримувачем) АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» (правонаступника АТ «Одесаобленерго») стовп (бетона опора маркування 1 ТП 2145 л4 л15 л16), яка була розміщена до 05.09.2020 року в м. Одеса по вул. Транспортна навпроти будинку 7-В? Інформацію про статус та амортизацію стовпа (Бетонної опори маркування 1 ТП 2145 л4 л15 л16). Надати електро-технічну частину проектно-робочої документації на встановлення вздовж вулиці Транспортна навпроти будинку 7-В стовпів, у тому числі бетонної опори маркування 1 ТП 2145 л4 л15 л16. Надати електро-технічну частину проектно-робочої документації на протягнення від ЗТП 2145 Центр. РЕС через стовп (бетонну опору маркування 1 ТП 2145 л4 л15 л16) самоутримний ізольований провід (СІП) на інший стовп через вулицю Транспортну та вздовж неї на аналогічних бетонних опорах. Надати інформацію про наряд ремонтній бригаді АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» на демонтаж, усунення повалених 05 вересня 2020 року опор та дерева по вул. Транспортна, б. 7-В м. Одеса та заміну нових опор і притягнення через них кабелю, які проводились 05 вересня 2020 року та 23 січня 2021 року за вказаною адресою. Витребувано від Комунального підприємства «Міські дороги» інформацію хто є балансоутримувачем, а вразі наявності надати технічні умови та/чи проектну документацію на її встановлення, ремонт, заміну бетонної опори маркування 1 ТП 2145 л4 л15 л16, відміченої на схемі під №1, що була розміщена до 05.09.2020 року біля ЗТП 2145 Центр.РЕС навпроти житлового будинку по вул. Транспортна 7-В. 01 червня 2021 року від АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» на виконання ухвали суду надійшли витребувані докази. 21 липня 2021 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до слухання по суті. В судовому засіданні 13 січня 2022 року представник Позивача позов підтримав та надав пояснення по суті справи. Представники ВК ОМР, АТ «ДТЕК Одеські електромережі», КП «Міськзелентрест» позовні вимоги не визнали, зазначили що не є належними відповідачами по справі. В судовому засіданні 26 травня 2022 року був допитаний [PERSON] , який є сусідом Позивачки. Зазначив, що зранку приїхав додому ( [ADDRESS] ), де побачив впавше дерево, яке висіло на проводах між двох стовпів та через хвилин 20 поїхав по справам разом з дружиною. Через деякий час приїхавши, побачив стовп який впав на автомобіль Позивача. Щодо дерева повідомив суд, що останнє було трухляве. Свідок [PERSON] повідомив, що він знайомий з чоловіком Позивачки, оскільки паркуються вони разом на одній стоянці. В день ДТП побачив фактично впавше дерево та два стовби, один з яких впав на авто Позивача. Свідок [PERSON] повідомив, що є чоловіком Позивача. В день ДТП він припаркував авто через дорогу біля свого будинку та зайшов додому. Через деякий час почув грохіт та вийшовши на вулицю побачив впавший стовп на авто. В судовому засіданні 06 липня 2022 року Позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представники ВК ОМР, АТ «ДТЕК Одеські електромережі», КП «Міськзелентрест» позовні вимоги не визнали, зазначили що не є належними відповідачами по справі. Дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05 вересня 2020 року внаслідок падіння стовпа за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна 7-В автомобіль марки Mazda 3, р/н [NUMBER] , який належить [PERSON] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , зазнав ушкодження. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, падіння стовпа сталось через повалене дерево тополі, яке згодом впало на протягнутий на стовпах (бетонних опорах) вздовж вулиці Транспортна на самоутриманий ізольований провід (СІП) та повалило два стовпа, один з яких впав на автомобіль Позивачки. Ці факти підтверджені матеріалами справи та не заперечені сторонами. Згідно висновку Судового експерта Крутих Є.О. №158-20 від 09.10.2020 року щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіля марки Mazda 3, р/н [NUMBER] , така вартість складає 188\~782,29 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mazda 3 , р/н [NUMBER] , визначається шляхом вирахування від вартості матеріального збитку (188\~782,29 грн.) ринкової вартості автомобіля з врахуванням аварійних пошкоджень (66 2111,02) та дорівнює 122\~571,27 гривень. Позивач вважає, що Виконавчий комітет Одеської міської ради та КП «Міськзелентрест» свої повноваження щодо догляду зелених насаджень належним чином не виконали, що призвело до таких наслідків, як падіння дерева на самоутримний ізольований провід (СІП), через що впав стовп (бетонна опора) маркуванням 1ТП2145 ?4 ?15 ?16 на автомобіль позивачки, у результаті чого йому була заподіяна майнова шкода. Позовні вимоги до співвідповідача АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» обґрунтовується тим, що самоутримний ізольований провід (СІП), на який впало трухляве дерево, що потягло за собою падіння стовпа (бетонної опори) маркуванням 1ТП2145 ?4 ?15 ?16 на автомобіль позивачки, був розміщений біля електропідстанції ЗТП-2145 Центр.РЕС та підключений до неї. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відповіді на КП «Міськзелентрест» ОМР від 28.09.2020 року на адвокатський запит, зелені насадження, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна навпроти будинку № 7-В, не знаходяться на балансі та не утримуючться КП «Міськзелентрест», відповідний договір щодо догляду за зеленими насадженнями за вищезазначеною адресою з балансоутримувачем, власником або корстувачем КП «Міськзелентрест» також не укладався. Згідно відповіді КП «ЖКС «Фонтанський» ОМР за вих. № 01-08/1423 від 15.09.2020 року на запит від 15.09.2020 року (№ 961/01/07) вбачається, що дерево «Тополь», яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна навпроти будинку 7В знаходиться в управлінні ОСББ «Транспортна 7В». Так, в матеріалах справи є Акт приймання-передачі житлового будинку № 7в по вулиці Транспортна в управління (на баланс) ОСББ «Транспортна, 7-В» від 31 липня 2017 року відповідно якого на виконання п.1 Рішення Одеської міської ради № 1360-VII від 07.12.2016 року «Про передачу багатоквартирних жилих будинків, що обліковується на балансі комунальних підприємств Житлово-комунального сервісу Одеської міської ради, в управління (на баланс) об`єднань співвласників багатоквартирних будинків» комісією 27 липня 2017 року проведено обстеження активів житлового будинку [ADDRESS] , що передається з балансу комунального підприємства «Житлово-комунальних сервіс «Фонтанський» в управління (на баланс) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Транспортна 7-В» та встановила, що активи житлового будинку мають такі показники, з поміж іншого, в розділі 6 зазначено Впорядкованість прибудинкової (прибиральної) території: площа газонів 1986,17 кв.м., площа асфальтного покриття 882,31 кв.м. За висновками комісії передано з балансу комунального підприємства «Житлово-комунальних сервіс «Фонтанський» в управління (на баланс) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Транспортна 7-В» житловий будинок за адресою: вул. Транспортна 7в з 01 серпня 2017 року. Відповідний Акт підписано Директором КП «ЖКС «Фонтанський» Цуркан В.Г. та Головою правління ОСББ «Транспортна 7-В» Ламзак Н.Б. Також в матерілах справи є Довідка за Вих.№ 1210-01 від 12.10.2020 року видана ОСББ «Транспортна 7-В», з якої вбачається, що ОСББ «Транспортна 7В» не має у своїй власності землі. Земля навколо будинку є міською. Прибирання території навколо будинку здійснюється за ініціативою співвласників ОСББ «Транспортна 7В». ОСББ «Транспортна 7В» не укладено договір з КП «Міськзелентрест» ібо іншими комунальними підприємствами та/або Департаментами Виконавчого комітету Одеської міської ради на санітарне обслуговуваннязелених насаджень. Дерева (одне з яких надломилось та впало на електричні стовпи 05.09.2020 року) за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна 7В на баланс ОСББ «Транспортна 7В» не передавалось і відповідно на балансі ОСББ «Транспортна 7В» не знаходиться. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені\~ст. 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що за загальним правилом шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, елементами якого є: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду (п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Боржник має право доводити відсутність своєї вини (ст.1166 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 7 ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»\~передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. У відповідності до вимог п. 2 ч. 1\~ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»\~зелені насадження є елементом благоустрою. Згідно з положеннями п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст.\~13, п. 2 ч. 1 ст.\~21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об`єктів благоустрою населених пунктів належать вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою, в свою чергу, є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах, на алеях, бульварах, у садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. За положеннями п. 2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, видалення зелених насаджень здійснюється, зокрема, у разі виявлення аварійних, сухостійних і фаутних дерев. Згідно з п. 7 вказаного Порядку, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, що складається відповідно до п. 4 цього Порядку. Пунктом 5 частини другої\~статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»\~передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Згідно п. 2 ч. 1\~ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів. Згідно з частиною сьомою\~статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених\~наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених\~наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105\~(далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до пункту 5.5 Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень. Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Факт падіння дерева на самоутримний ізольований провід (СІП), через що впав стовп (бетонна опора) маркуванням 1ТП2145 ?4 ?15 ?16 на автомобіль позивачки та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються матеріалами справи. Між тим, пред`являючи позов до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міськзелентрест», Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», позивач не надав належних та допустимих доказів того, що саме відповідачів визначено балансоутримувачем зелених насаджень за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна 7В та вони несуть солідарну відповідальність. У Постанові Верховного суду України у складі Третьої палати Касаційного Цивільного Суду від 04.09.2019 року по справі № 200/22129/16-ц зазначено, що у разі не передачі органом місцевого самоврядування дерева на баланс жодному підприємству, установі або організації, відповідальність за падіння стовбура, дерева, буде покладено на орган місцевого самоврядування, так як саме орган місцевого самоврядування є власником землі на якій знаходилося дерево, яке в результаті падіння пошкодило автомобіль позивачки чим спричинило матеріальну та моральну шкоду. Підсумовуючи усе вищенаведене вбачається, що до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень а у разі не визначення виконавчим органом балансоутримувачів, які мають належним чином доглядати за зеленими насадженнями у тому числі і деревами та вживати усі необхідні заходи для безпечного знаходження громадян а також їх майна на території, яка підвідомча таким балансоутримувачам, відповідальність несе виконавчий орган місцевої ради. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. ВС у постанові від 07 жовтня 2020 року по справі № 705/3876/18 підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача за згодою позивача. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя\~статті 51 ЦПК України). Отже, [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міськзелентрест», Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» як до солідарних відповідачів з вимогами про відшкодування шкоди, завданої унаслідок падіння падіння дерева на самоутримний ізольований провід (СІП), через що впав стовп (бетонна опора) маркуванням 1ТП2145 ?4 ?15 ?16 на автомобіль позивачки. При цьому наполягала саме на визначених нею відповідачах, проте, належних доказів того, що відповідачі є балансоутримувачем зелених насаджень за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна 7В , матеріали справи не містять. Позивач у цій справі клопотань про заміну первісних відповідачів належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. З огляду на викладене, суд вважає, що докази, які містяться в матеріалах справи, не доводять наявність повного складу цивільного правопорушення в діях відповідачів, зокрема, прямого причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача, вину відповідача в заподіянні шкоди, а відтак, наявність всіх необхідних ознак складу цивільного правопорушення відповідно до\~ст.1166 ЦК України, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладання на відповідачів відповідальності у вигляді відшкодування збитків. В постанові Одеського апеляційного суду м. Одеси від 10.11.2021 року за № 522/3323/20 зазначено наступне « Як зазначалось вище, звертаючись до суду з позовом до Департаменту МГ ОМР, представник позивача обґрунтував відсутністю встановленого належним чином балансоутримувача зелених насаджень, розташованих за місцем події, не зважаючи на те, що згідно положень ст.ст.10,15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також п.п.3.2,5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, балансоутримувач щодо об`єктів державної та комунальної власності має бути визначений в обов`язковому порядку виконавчими органами місцевої влади. Те, що саме Департамент МГ ОМР є належним відповідачем, обґрунтовано положеннями Одеської міської ради №4189-VII від 30 січня 2019 року «Про заходи підвищення ефективності реалізації повноважень виконавчих органів Одеської міської ради», яким затверджено Положення про Департамент міського господарства Одеської міської ради. Згідно п.2.2.11 вказаного Положення повноваження щодо визначення належного балансоутримувача зелених насаджень, як елементів благоустрою комунальної власності, покладено саме на відповідача. Крім того, відповідно до Міської програми розвитку та збереження зелених насаджень м.Одеси на 2017-2020 роки, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 08 лютого 2017 року №1607-VII (чинного на час спричинення шкоди) Департамент МГ ОМР, як її виконавчий орган, визначений її відповідальним виконавцем. Джерелами фінансування програми є кошти бюджету м.Одеси. Не зважаючи на погодження в цілому з позицією позивача щодо порядку визначення відповідальної особи за спричинену у подібних випадках шкоду, суд першої інстанції допустив суттєву помилку у своїх висновках, яка вплинула на кінцевий результат вирішення ним спору. Так, в мотивувальній частині свого рішення суд дійшов висновку про недоведеність позивачем тієї обставини, що Департамент МГ ОМР є балансоутримувачем відповідних зелених насаджень. Вказане свідчить, що суд першої інстанції невірно визначив статус відповідача у спірних правовідносинах, фактично сприймаючи останнього як особу, яка може виступати балансоутримувачем об`єктів благоустрою. Втім, внаслідок неправильного дослідження та оцінки поданих до матеріалів справи доказів, суд залишив поза увагою той факт, що відповідач за своєю організаційно-правовою формою є органом місцевого самоврядування, а не комунальним підприємством, яке за загальним правилом може визначатися в якості балансоутримувача. Зазначене підтверджується Положенням про Департамент міського господарства Одеської міської ради ( далі Положення), затвердженим рішенням Одеської міської ради №4189-VII від 30 січня 2019 року «Про заходи підвищення ефективності реалізації повноважень виконавчих органів Одеської міської ради», відповідно до якого Департамент МГ ОМР є виконавчим органом Одеської міської ради, фінансування видатків якого здійснюється за рахунок коштів бюджету міста відповідно до затвердженого кошторису. Департамент є юридичною особою, має гербову печатку, штампи, бланки, рахунок в органах Державної казначейської служби. Згідно п.2.2.6 Положення на Департамент покладено функції щодо здійснення контролю за дотриманням вимог чинного законодавства України у сфері благоустрою на території міста; проведення конкурсів\~з визначення\~підприємств,\~установ та\~організацій (балансоутримувачів),\~відповідальних за\~утримання об`єктів\~благоустрою (п.2.2.11); участь в організації та здійсненні благоустрою міста, озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, забезпечення зовнішнього освітлення міста (п.2.2.22). Аналогічні завдання присутні й в поточній редакції Положення про Департамент МГ ОМР (п.2.2.11, п.2.2.22), затвердженого рішенням Одеської міської ради №5451- VII від 11 грудня 2019 року. Відповідно до ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту, органи самоорганізації населення. Визначення виконавчих органів рад міститься у ст.11 вказаного закону, відповідно до якої виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є (1) їх виконавчі комітети, (2) відділу, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Подальша деталізація таких виконавчих органів наведена у ст.ст.51,54 вказаного закону. Таким чином, створені радою відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення відповідних виконавчих повноважень разом із її виконавчим комітетом діють як її виконавчі органи. З поміж них саме Департамент МГ ОМР є тим її виконавчим органом, до кола повноважень якого віднесено питання контролю за дотриманням законодавства у сфері благоустрою, участь в його організації та здійсненні, в озеленені, охорони зелених насаджень на території міста Одеси, визначення належних балансоутримувачів цих об`єктів тощо. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивач не мав доводити суду першої інстанції, що Департамент МГ ОМР є балансоутримувачем зелених насаджень, розташованих за місцем події, якою спричинено матеріальну шкоду. Більш того, Департамент МГ ОМР і є тим виконавчим органом місцевого самоврядування, який згідно ст.ст.15,20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» здійснює організацію благоустрою території населеного пункту, зокрема шляхом визначення у встановленому порядку балансоутримувачів відповідних об`єктів. Доводи представника відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що Департамент МГ ОМР не є виконавчим органом місцевого самоврядування, відповідальним за визначення балансоутримувачів зелених насаджень на території міста Одеси до уваги не приймаються. Так, на підтвердження своєї правової позиції представник відповідача послався на п.4.4 Правил благоустрою м.Одеси та пункти 2.2.11; п.2.2.13 Положення, які, на його думку, полягають в тому, що всі покладені на Департамент МГ ОМР функції і завдання з організації благоустрою в частині належного утримання зелених насаджень на території міста Одеси, як то визначення балансоутримувачів відповідних об`єктів благоустрою, до складу яких ті входять тощо, нібито не є здійсненими доки виконавчий комітет Одеської міської ради не затвердить відповідний план інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою міста. Зазначені доводи представника відповідача спростовуються наведеними вище доказами про те, що Департамент МГ ОМР є виконавчим органом Одеської міської ради, на якого покладено функції зі здійснення контролю за дотриманням вимог чинного законодавства у сфері благоустрою території міста. Таким чином, на території міста Одеси саме останній є тим суб`єктом, який має контролювати виконання подібних вимог. Також підпунктом 2.2.11 п.2.2. Положення встановлено, що проведення конкурсів з визначення підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою є прямою функцією відповідача. Тому саме Департамент є відповідальним виконавчим органом Одеської міської ради за визначення балансоутримувачів зелених насаджень на території міста Одеси, обов`язковість яких встановлена нормами ст.ст.10,15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також п.п.3.2,5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України. В частині посилання представника відповідача на відсутність затвердженого виконавчим комітетом Одеської міської ради плану проведення інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою міста як на підставу для початку Департаментом такої процедури, слід звернутися до таких норм Положення Так, згідно підпункту 2.2.12 Положення саме на відповідача покладено функції з координації\~дій виконавчих\~органів ОМР (до кола яких входить також й її виконавчий комітет) та створених нею комунальних підприємств, установ та організацій у сфері благоустрою території міста. При цьому, в якості форми здійснення такої організації може розглядатися функція Департаменту МГ ОМР, наведена у підпункті 2.2.17 п.2.2. Положення, а саме розроблення та участь у підготовці проектів рішень міської ради, її виконавчого комітету та розпоряджень голови з питань, віднесених до компетенції вказаного Департаменту. Таким чином, з огляду на організаційно-правовий статус та коло власних повноважень, Департамент МГ ОМР є належним відповідачем та повинен відшкодувати майнову шкоду позивачеві, який довів свої позовні вимоги в повному обсязі. Колегією суддів також враховано\~правові висновки Верховного Суду у постановах від 04 квітня 2018 року по справі №2-1474/11 ц; від 13 червня 2018 року по справі №554/14547/14ц; від 25 лютого 2019 року по справі №466/4051/15ц; від 04 вересня 2019 року по справі №200/22129/16ц, які є релевантними для цієї справи й обов`язковими (ч.4\~ст.263 ЦПК України). Підстав для відступлення від застосованих правових позицій колегія суддів не вбачає. Судова практика у цій категорії справ є сталою, а відмінність залежить лише від доказування.» У зв`язку з вищевикладеним та з врахуванням обставин викладених в постанові Одеського апеляційного суду від від 10.11.2021 року за № 522/3323/20 за аналогічними правовідносинами, належним відповідачем у даній справі, на думку суду, є Департамент МГ ОМР. Щодо вимог Позивача про відшкодування моральної шкоди. Також, згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Виходячи з роз`яснень, що містяться в п.п. З, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно- правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, ним підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювана шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Пунктом 9 вищезазначеної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ('їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушенієс змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Проте, [PERSON] не надано будь-яких доказів, які б свідчили про характер та обсяг моральних страждань, та які б свідчили про заподіяння моральної шкоди, саме через падіння стовпа на автомобіль позивача з вини відповідачів. Суд не приймає до уваги Лист непрацездатності, серія АДН № 326047 від 22 вересня 2020 року як належний та допустимий доказ моральних страждань [PERSON] , оскільки дослідивши відповідний Лист вбачається, що [PERSON] у зв`язку з загальним захворюванням перебувала на амбулаторному лікуванні у період з 22.09.2020 року по 26.09.2020 року. Даний доказ не може свідчити, що перебування Позивача на лікуванні відбувалось через падіння стовпа на автомобіль. За таких обставин, суд доходить висновку про необгрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України). На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed