Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 28.08.2019 № 2433 таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на відсутність підстав для його вчинення. В обґрунтування вимог зазначено, що 13 серпня 2007 року на підставі кредитного договору KRKOGA00150911 ним в АТ КБ «ПриатБанк» отримано грошовий кредит в сумі 9\~000,00 доларів США та на підставі договору іпотеки передано належне йому нерухоме майно житловий будинок [ADDRESS] . 03.06.2021 з направленого йому листа він дізнався про наявність виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 2433 від 28.08.2019 про звернення стягнення на нерухоме майно. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис винесено з порушенням, оскільки стягувачем пропущено строк позовної давності для стягнення пені та штрафу, оскільки повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами. При вчиненні виконавчого напису він не отримував він відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо). Розрахунок боргу, здійснений банком, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог. До того ж в провадженні суду перебуває цивільна справа № 211/2369/15 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, що є достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 09 червня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано від Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни наступні докази: посвідчену копію виконавчого напису № 2433 від 28.08.2019 про примусове стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 980282,61 грн.; посвідчену копію кредитного договору з додатками, на підставі якого був виданий виконавчий напис № 2433 від 28.08.2019; посвідчену копію заяви стягувача про видачу вказаного виконавчого напису № 2433 від 28.08.2019 про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 980282,61 грн., а також копії всіх документів, що стали підставою для видачі вказаного виконавчого напису. Ухвалою суду від 09 червня 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення з [PERSON] у виконавчому провадженні № 654499951. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2021, справу розподілено на суддю Середню Н.Г. у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] . Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року прийнято справу до провадження. Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року витребувано Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича копію виконавчого напису № 2433, вчиненого 28.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості сумі 980\~282,62 грн, у виконавчому провадженні № 65449951, відкритому Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. В судове засідання сторони та треті особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. Від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на позов. В обґрунтування відзиву представником відповідача зазначено, що факт отримання позивачем кредиту. ним в тексті позову не оскаржується. У порушення вимог як чинного законодавства, так і умов договору, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконувались, кредит у встановлені строки не повернуто, комісію, проценти та штрафи не сплачено. З боку АТ КБ «ПриватБанк» здійснювались додаткові заходи щодо вирішення питання в досудовому порядку, а саме направлення вимог про усунення порушень за вказаним кредитним договором, яку позивач залишив без уваги та виконання, що свідчить про факт наявності боргу та його визнання саме стороною позивача. В свою чергу з боку позивача не надано жодного доказу відсутності заборгованості за кредитним договором. Банком приватному нотаріусу надавались всі необхідні документи згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. З врахуванням переривання строку шляхом часткової оплати позивачем боргу, відповідно відповідачем правомірно в межах строків, встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 гл. 16 Розділу ІІ Наказу Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусми України» від 22.02.2012, вчинив виконавчий напис. З боку ж позивача не доведено факт погашення суми кредиту. Тому просить відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за відсутності представника відповідача. Треті особи приватний нотаріус Бондар І.М. та приватний виконавець Сивокозов О.М. письмових пояснень до суду не надали. Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що 28 серпня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис № 2433, яким звернуто стягнення на нерухоме майно житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене майно на підставі договору іпотеки KRK0GA00150911 від 13.08.2007 передане в іпотеку Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів в розмірі 36\~367 доларів США 60 центів., що становить 980\~282 гривні 62 коп., з яких: заборгованість за кредитом 6\~858,25 доларів США, заборгованість за відсотками 8\~034,41 доларів США; комісія 743,85 доларів США, пеня 20\~731.09 доларів США. Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису, становлять 3\~500,00 грн., що становить загальну суму 983\~782 гривні 62 коп. Строк, за яким провадиться стягнення одинадцять років дев`ять місяців двадцять два дні, а саме з 13.08.2007 по 04.06.2019. Відповідно до статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно із статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У\~статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»\~зазначено, що відповідно до цього\~закону\~підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як, зокрема, виконавчі написи нотаріусів (пункт 3). Таким чином, така нотаріальна дія, як вчинення виконавчого напису, є альтернативним позасудовим способом захисту цивільних прав, а виконавчий напис нотаріуса - самостійною підставою для задоволення вимог кредитора шляхом стягнення грошових сум або витребування майна від боржника за цим виконавчим документом, якщо така вимога є безспірною. Згідно з частиною першою статті 35\~Закону України\~«Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до підпункту 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Так, в матеріалах даної справи відсутні письмові докази щодо звернення АТ КБ «ПриватБанк» на адресу боржника та майнового поручителя [PERSON] з вимогою (претензією) про повернення кредиту, сплату відсотків за користування кредитом та пені за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, та про намір банку звернути стягнення на предмети іпотеки у разі невиконання вимоги про дострокове повернення кредиту і сплати відсотків, що не спростовано відповідачем як в тексті відзиву на позов, так і письмовими доказами. Ухвала суду від 09 червня 2021 року в частині витребування письмових доказів, приватним нотаріусом Бондар І.М. не виконана. У постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Натомість, направлення іпотекодавцю та отримання ним вимоги про усунення порушень договору свідчить про дотримання захисту його прав під час вчинення виконавчих написів (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц, постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 711/7023/20 (провадження № 61-14941св21). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17 (провадження № 61-44380св18) та від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). Щодо безспірності вимог кредитора, то безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 554/132/20 (провадження № 61-14692св21). Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 та від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 711/7023/20 (провадження № 61-14941св21). У постановах від\~28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) Велика Палати Верховного Суду дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. На підставі частини 7 статті 81 ЦПК України судом здійснено пошук в Єдиному державному реєстрі судового рішення № 211/2569/15-ц, на яку посилається позивач в тексті позовної заяви. Так, ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року по справі № 211/2569/15-ц відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно наявних в ЄДРСР судових рішень, позивач АТ КБ «ПриватБанк» вказує в позові, що внаслідок неналежного виконання договору кредиту від 13.08.2007 № KRK0GA00150911 у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість станом на 20.03.2015 в розмірі 7806,23 дол. США , що за курсом НБУ складає 182278, 83 грн. та яку він просить стягнути на свою користь. Вказана справа наразі перебуває в провадженні суду, остаточне рішення по справі не ухвалено. Таким чином, відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14/10цс18), від 4 липня 2018 року\~у справі №\~310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. А отже з викладеного вбачається наявність спору щодо заборгованості, що не спростовано відповідачем по справі. Аналізуючи викладене, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування витрат не заявлена, вони покладаються на позивача. Згідно частин сьомої, восьмої статті 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним продовжити дію заходів забезпечення позову згідно ухвали суду від 09 червня 2021 р. протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Outcome: approved