Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

25 лютого 2019 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (надалі також позивач, ПАТ «ПРОСТО-страхування») звернулось до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення з нього на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 18778 грн 89 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2019 року позовна заява Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування направлена за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова (а.с. 57). Червонозаводським районним судом м. Харкова 17 лютого 2020 року у зазначеній справі винесено заочне рішення (а.с. 86-88). В подальшому, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року скасовано заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2020 року та призначено справу до розгляду в спрощеному порядку з повідомленням сторін (а.с. 106-108). Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року справа за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди за заявою представника [PERSON] передана за підсудністю до Новосанжарського районного суду Полтавської області (а.с. 124-125). 28 грудня 2021 року цивільна справа № 642/1319/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до [PERSON] про стягнення затрат по виплаті страхового відшкодування надійшла до Новосанжарського районного суду Полтавської області. Внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 642/1319/19 надійшла до провадження судді Шарової-Айдаєвої О.О. (а.с. 129). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 січня 2022 року після отримання від Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради 25 січня 2022 року інформації про зареєстроване місце проживання [PERSON] прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку прощеного позовного провадження з викликом учасників справи (а.с. 132-133). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог ПАТ «ПРОСТО-страхування» зазначало, що 30 березня 2017 року в місті Харкові по проспекту Гагаріна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував гр. [PERSON] , та забезпеченого транспортного засобу ГАЗ 66 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , який в свою чергу, не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно з постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 травня 2017 року встановлено, що відповідач порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що його притягнуто до відповідальності на підставі статті 124 КУпАП. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком. Відповідно до платіжного доручення № 19621 від 01.11.2018 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 18 778 грн 89 коп., яке представник позивача просить стягнути з відповідача разом із судовим збором та витратами за професійну правничу допомогу. Копія ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 25 січня 2022 року направлялась на зареєстровану адресу відповідача, яку він повідомляв Червонозаводському райнному суду м. Харкова у своєму клопотанні про передачу справи до іншого суду за територіальною підсудністю (а.с. 118) та яка повідомлена Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району на запит суду (а.с. 131) вул. Івана Козки, б. 45а, с. Пологи, Полтавський район, Полтавська область. Однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відповідною ухвалою суду, копією позовної заяви та судовою повісткою повернулось до суду із зазначенням причини невручення «виїхав» (а.с. 136 137 зі звороту). З огляду на положення пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі є врученою. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 25 січня 2022 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відзив на позовну заяву відповідачем до Новосанжарського районного суду подано не було. Суд акцентує увагу на тому, що відповідач, подавши клопотання про передачу справи до іншого суду за підсудністю до Новосанжарського районного суду, додавши до нього докази реєстрації за зазначеною ним адресою, достовірно знав, що справа буде розглядатись саме в Новосанжарському районного суді Полтавської області, однак поряд з ним не скористався своїм правом надати до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. В своїй заяві про перегляд заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2020 року спростовуючи позовні вимоги ПАТ «ПРОСТО-страхування», представником відповідача, уповноваженим на представництво його інтересів саме в цьому суді, вказано, що до даних правовідносин застосовуються спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, стаття 38 вказаного Закону містить вичерпний перелік випадків, за яких страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. За ДТП, на думку представника відповідача, за даним страховим відшкодуванням такого випадку не було і доказів існування такого випадку, на підставі якого виникає право звернутись до суду з зазначеним позовом, позивачем не додано. Представник позивача в судове засідання, призначене на 26 липня 2022 року, не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 193). 01 лютого 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про проведення розгляду справи без участі позивача та його представника (а.с. 145). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення повістки на його зареєстровану адресу. Однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із судовою повісткою на 26 липня 2022 року повернулось до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 196-198). Також, до відома на офіційну електрону адресу представника відповідача, який здійснював представництво його інтересів в Червонозаводському районному суді м. Харкова на підставі відповідного ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1037500 (а.с. 97), направлялась судова повістка (а.с. 195). Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що 25.11.2016 між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та гр. [PERSON] укладено поліс № АК/5026159 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ 66 СПГ, держаний номерний знак [NUMBER] (а.с. 5). Судом встановлено, що 30 березня 2017 року в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ГАЗ 66 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] , власник [PERSON] , страхувальник [PERSON] , під керуванням [PERSON] , та ВАЗ 2106, державний номерний знак [NUMBER] , власник [PERSON] , під його керуванням. Безпосередньо, 30.03.2017 о 16 год. 15 коп. [PERSON] по пр-ту Гагаріна у м. Харкові не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106, державний номер [NUMBER] , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 травня 2017 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ГАЗ 66 СПГ. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 11-12) Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням його власності автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до Звіту № 132/2017 від 27 квітня 2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 2106, державний номерний знак [NUMBER] , становить 18 778 грн 89 коп. (а.с. 13-17). Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 31 жовтня 2018 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено Страховий акт № 119984 (а.с. 35). Відповідно до даного страхового акту страхове відшкодування, що належить до виплати, становить 18\~778 грн 89 коп. Одержувач страхового відшкодування - ФОП [PERSON] , призначення платежу страхове відшкодування за ремонт автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак [NUMBER] , власник [PERSON] . Згідно з платіжним дорученням № 19621 від 01.11.2018, АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 18\~778 грн 89 коп. З огляду на те, що відповідач [PERSON] на момент дорожньо-транспортної події не мав права керувати транспортним засобом марки ГАЗ 66 СПГ, на що необхідна відповідна категорія С1, позивач відповідно до підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до суду із вказаним позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частин 1 та 2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до підпункту б підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частиною 2 статті 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами статті 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статей 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Висновки щодо правозастосування Надаючи оцінку викладеним обставинам з урахуванням зазначених норм чинного законодавства, суд виходить з наступного. За змістом підпункту б підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до, зокрема, водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. З наданого до суду посвідчення водія [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що відповідач має право на керування транспортними засобами категорії В (а.с. 8). В цей же час відповідно до пункту 2.13 Правил дорожнього руху України, транспортні засоби належать до таких категорій: В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; С1 призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб марки ГАЗ, моделі 66 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] , має максимальну масу 5940, категорія С (а.с. 8). З огляду на те, що відповідач (водій), з вини якого сталась дорожньо-транспортна пригода, керував транспортним засобом ГАЗ 66 СПГ, не маючи права керування транспортним засобом відповідно категорії (С1), відповідач правомірно звернувся до суду відповідно до вимог підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з вимогою про стягнення витрат по виплаті сплаченого ним страхового відшкодування (в порядку регреса), оскільки після проведення виплат но користь постраждалої особи [PERSON] у ПАТ «ПРОСТО-страхування» виникло таке право зворотньої вимоги. В даному випадку суд також враховує процесуальну бездіяльність сторони відповідача, зокрема, ненадання до суду відзиву на позовну заяву зі спростуванням обставин, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір відповідно до платіжного доручення № 2788 від 12 лютого 2019 року в розмірі 1921 грн (а.с. 49). Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із тим, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 15.02.2018 року № 6423/10 [PERSON] (а.с. 40), ордера серії КС № 444151(а.с. 38), договору про надання правової допомоги № 1 від 16.04.2018 (а.с. 43-46), акта виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 03.01.2019 (а.с. 48), квитанція про сплату наданих послуг відповідно до договору № 1 від 16.04.2018 (а.с. 50), детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги по страховій справі № 119984 (а.с. 51). Заперечень щодо визначеної суми за надання правничої допомоги в розмірі 3000 грн, клопотань про її зменшення від відповідача не надходило. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн 00 коп., оскільки саме така сума підтверджується наданим до суду детальним описом робіт, договором про надання правничої допомоги, квитанцією про оплату послуг адвоката. На підставі викладеного,

Outcome: approved