Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

09 травня 2022 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Держави Україна в особі представника Кабінету Міністрів України, в якому просить стягнути на його користь 782\~000\~000 000,00\~грн. моральної шкоди. Позов мотивує тим, що зазнав моральну шкоду через незаконні дії, а саме: невиконання Рішення суду від 12.12.2011 року у справі №2270/14181/11 за 24.04.2022 року. 13.05.2022 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 06.07.2022 року справу призначено до слухання по суті. \~ \~ \~ \~11.07.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, вказує, що Держава Україна в особі представника Кабінету Міністрів України є неналежним відповідачем. Більше того, позивачем не надано жодних доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльності посадової особи, що могли б завдати йому моральні страждання, а рішення суду у справі №2270/14181/11 виконано у спосіб та порядок, що визначений чинним законодавством України, що вже було неодноразово встановлено, зокрема і рішеннями судів. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у ньому, просить задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві заперечив проти позовних вимог в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся з позовом до Держави Україна в особі представника Кабінету Міністрів України, про стягнення на його користь 782 000\~000\~000, грн. моральної шкоди, заподіяної невиконанням Рішення суду від 12.12.2011 року у справі №2270/14181/11 за 24.04.2022 року. Позивач вважає, що підставою для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди є те, що йому завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які позивач переніс під час тривалого очікування на виконання рішення суду та розчаруванні в системі органів державної влади внаслідок їх бездіяльності. Так у статті 15 Цивільного Кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Так, загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Отже, для настання деліктної відповідальності необхідно довести наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінку заподіювача; вину. Водночас обґрунтовуючи свої доводи, позивач не зазначив, якими діями/бездіяльністю Кабінету Міністрів України йому завдано моральної шкоди, не навів конкретні норми закону, які, на його переконання, порушив Кабінет Міністрів України у правовідносинах, щодо яких виник спір. Кабінет Міністрів України не є тим органом, який наділений повноваженнями представляти Державу Україна в спірних правовідносинах, оскільки фактично підставою позову є тривале невиконання рішення суду у справі № 2270/14181/11. Статтями 12, 77, 79, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В порушення наведених норм [PERSON] не навів жодних фактичних обставин та не надав доказів, які б свідчили про заподіяння йому Кабінетом Міністрів України як представником Держави Україна моральної шкоди, не обґрунтував її розмір, в чому полягала незаконність дій/бездіяльності Кабінету Міністрів України, яким чином рішення у справі № 2270/14181/11, на думку позивача, було не виконано Кабінетом Міністрів України саме 24.04.2022 року. Також суд звертає увагу, що позивачем жодним чином не мотивовано та не надано розрахунку визначеного ним розміру моральної шкоди в сумі 782 000\~000\~000 грн. Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON] , суд також виходить з того, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди будь-якими діями чи бездіяльністю відповідача, натомість чинним законодавством передбачено чіткі механізми захисту порушеного права особи у разі невиконання рішення суду. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] до Держави Україна в особі представника Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди, є безпідставною, надуманою та необґрунтованою, отже не підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed