Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 18 лютого 2017 року вона з [PERSON] уклали шлюб, [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , яка наразі проживає з нею за адресою [ADDRESS] . З [PERSON] вони фактично не проживають однією сім`єю, та не спілкуються. Відповідач не допомагає вести домашнє господарства, матеріально не допомагає, не виконує свій обов`язок, як батько по утриманню дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а такий рівень вона сама не зможе забезпечити. Вважає, що відповідач є здоровим, працездатним, інших особі на утриманні немає, а тому він зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку. Так як відповідач добровільно не сплачує аліменти вона змушена була звернутись в суд. Просить суд стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік щомісяця, починаючи з дня подання позовну до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 03 травня 2022 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 30 травня 2022 року та 27.06.2022 року ухвалами суду розгляд справи було відкладено, в зв`язку з неявкою відповідача. Позивачка у\~судове засідання\~з`явилась,\~ позовні\~вимоги підтримали\~повністю,\~надала пояснення\~аналогічні викладеним\~в позові,\~вказала,\~що не\~заперечує щоб\~відповідач платив\~алменти в\~розмірі ј\~всіх його\~доходів,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~ для\~дитини,\~так як\~він \~позов визнає\~в цій\~частині. Відповідач у судове засідання з`явився, надав пояснення аналогічні, які викладені у відзиві на позовну заяву, зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ј всіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитини. У відзиві на позовну заяву відповідач просив при визначенні розміру аліментів врахувати, що він має певні хвороби та постійно потребує дороговартісного лікування, а також те, що позивачка працює та має свій дохід, частину якого може скерувати на утримання дитини. Просив суд частково задовольнити позовні вимоги, та винести рішення, яким проводити стягнення з нього на користь позивачки, аліментів на утримання їхньої дитини, в розмірі ј всіх його доходів, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] у сторін по справі народилась дочка [PERSON] , про що Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області зроблено відповідний актовий запис № 328. Батьком дитини [PERSON] , [INFO] , записаний відповідач [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] , виданим повторно 05 грудня 2019 року Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області. 18 лютого 2017 року між сторонами у справі був зареєстрований шлюб, про що було зроблено актовий запис за № 18. Дане підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 18 лютого 2017 року Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо. Дитини проживає разом з матір`ю та знаходиться повністю на її утриманні. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до\~ст.150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Згідно з ч.1\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 183 СК України\~передбачає що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 191 СК України. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7\~ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Так, згідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» прожитковий\~мінімум на\~одну особу: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Стан здоров`я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свою неповнолітню дочку. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Як зазначалось вище, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд враховує ті обставини, що дитина проживає з позивачем, усі обов`язки щодо її утримання і виховання позивач несе самостійно, відповідач погоджується сплачувати аліменти частково. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги\~\~на утримання неповнолітньої дочки, а\~\~вона цього потребує, тому суд, беручи до уваги рівномірність обов`язку батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, та враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі однієї\~четвертої заробітку\~(доходу)\~відповідача,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~дня звернення\~до суду\~та до\~досягнення дитиною\~повноліття. Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення. Відповідно до вимог п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1\~ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved