Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.08.2009 року відповідачем підписано заяву б/н, відповідно до якої їй відкрито кредитний рахунок та видано кредитну карту з кредитним лімітом, який після збільшення становив 13000 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між сторонами договір. Відповідно до умов цього договору відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування останнім, сплачувати за перевитрати платіжного ліміту та комісії на умовах, передбачених договором. Однак, вона порушила свої кредитні зобов`язання та допустила виникнення і зростання заборгованості за кредитним договором, загальний розмір якої станом на 27.01.2022 року позивачем визначено як 10 180,48 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2\~481 грн., які позивач поніс по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявне його письмове клопотання від 04.02.2022 року, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи (а.с.50). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи належно повідомлялася. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності, однак, 26.05.2022 року долучила до матеріалів справи копії квитанцій про повне погашення вказаного розміру заборгованості (а.с.65). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, підтверджені тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 25.08.2009 року відповідачем підписано заяву анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приват Банку (а.с.16). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета заява разом з запропонованими АТ КБ «Приват Банк» Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між ним та Банком договір надання банківських послуг, що підтверджується особистим підписом у заяві. Відповідач ознайомлена із зазначеними Умовами та правилами, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у цьому документі, де також зазначені підтвердження відповідача про ознайомлення та отримання документів у письмовому виді. Отже, сторонами у відповідності до\~ст. 634 ЦК України укладений договір про надання банківських послуг. Позивачем вказано, що відповідач станом на 27.01.2022 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість: за тілом кредиту 10 180,48 грн., в тому числі за простроченим тілом кредиту 10 180,48 грн. (а.с.5-12). Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 10 180,48 грн. Однак, відповідно до вищевказаних копій квитанцій відповідач 12.04. та 15.04.2022 року у Коломийському відділенні Івано-Франківської філії АТ КБ «Приват Банк» повністю погасила вказаний розмір заборгованості, а саме нею оплачено суму в загальному розмірі 10\~673,08 грн. (очевидно, такий розмір визначено Банком на час вказаного погашення (а.с.66)). Однак, відповідачем не відшкодовано позивачу понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 481 грн. (а.с.66). Згідно з положеннями ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Суд вважає, що вказані положення підлягають застосуванню при вирішенні питання про розподіл судових витрат в даній справі. Отже, в задоволенні позову слід відмовити із вказаних підстав, однак, стягнути з відповідача вказані судові витрати. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved