Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 21141,02 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.2019 року між АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є ПАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №171037а9к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб BMW 520 д.н. [NUMBER] . 03.03.2020 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, під керуванням [PERSON] , та автомобіля ЗАЗ Форза д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль BMW 520 д.н. [NUMBER] . Вина відповідача [PERSON] у настанні ДТП підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2020 року. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2547549 від 10.03.2020 року, страхового акту № ARX2549625 від 17.03.2020 року та умов Договору страхування № 171037а9к3 від 18.06.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 21 141,02 грн., які позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення від 11.03.2020 року та платіжного доручення від 18.03.2020 року. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля BMW 520 д.н. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 03.03.2020 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ЗАЗ ФОРЗА д.н. [NUMBER] застрахована не була. 01.07.2020 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про відшкодування завданих збитків, проте відповідачем було проігноровано вимогу позивача. На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач позовну заяву з додатками отримав, у встановлений ухвалою строк відзив не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.06.2019 року між АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є ПАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №171037а9к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб BMW 520 д.н. [NUMBER] . 03.03.2020 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, під керуванням [PERSON] , та автомобіля ЗАЗ Форза д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль BMW 520 д.н. [NUMBER] . Вина відповідача [PERSON] у настанні ДТП підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2020 року. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем ЗАЗ Форза д.н. [NUMBER] , є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2547549 від 10.03.2020 року, страхового акту № ARX2549625 від 17.03.2020 року та умов Договору страхування № 171037а9к3 від 18.06.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 21 141,02 грн., які позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 650 654 від 11.03.2020 року та платіжного доручення № 652 885 від 18.03.2020 року. Вбачається, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо- транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ЗАЗ ФОРЗА д.н. [NUMBER] застрахована не була. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги на отримання від відповідача [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля BMW 520 д.н. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 03.03.2020. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 21141,02 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved