Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту та визнання права власності, як об`єкт спільного сумісного майна подружжя та в порядку спадкування. 10.02.2022 року позивачами змінено позовні вимоги на встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факт, що єдиним покупцем однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м. згідно договору від 25.05.1999 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавициною Н.В. 25.05.1999 року за № 2-1396 зареєстрованого в Криворізькому бюро технічної інвентаризації 15.06.1999 року в реєстраційній книзі під № 103П стр. 77 запис 77 є [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначають,що [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 31.01.1997 року по 12.05.2005 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . За час шлюбу з [PERSON] за спільні кошти (частину, яких було отримано у борг у його матері [PERSON] ) було придбано квартиру за адресою [ADDRESS] на підставі договору посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавициною Н.В. від 25.05.1999 року за №2-1396 зареєстрованого в КБТІ 15.06.1999 року (надалі Договір). [INFO] у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області [PERSON] помер. Після його смерті [PERSON] звернулась до Третьої криворізької державної нотаріально контори, як колишня дружина та як законний представник малолітнього [PERSON] про прийняття спадщини сина після батька та про видачу їй свідоцтва про право на Ѕ частину спільної сумісної власності подружжя на майно набуте в зареєстрованому шлюбі з померлим, а саме квартири за адресою [ADDRESS] . На час звернення мала прізвище [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв, оскільки з Договору неможливо визначити розмір часток у спільній сумісній власності з наступних підстав: В Договорі було зазначено, що сторонами в даному договорі є: [PERSON] - продавець, з однієї сторони, а також [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони. Однак в пункті 1 вказано, що [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Згідно пункту 3 Договору кошти за покупку було передано [PERSON] та [PERSON] , при цьому [PERSON] було надано суму більшою ніж [PERSON] , але власником частки квартири вона не зареєстрована. Та зазначено, що у зв`язку з тим, що правовстановлювальний документ, який підтверджує право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оформлений неналежним чином та його зміст не відповідає законодавству України, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця), повинно вирішуватися у судовому порядку. Стосовно обставин купівлі квартири за адресою [ADDRESS] позивачі зазначають, що квартиру [PERSON] придбав за спільні кошти подружжя, частину яких запозичили у [PERSON] , тому вона і була зазначена у Договорі, як особа яка надала частину коштів. Та покупцем за Договором був саме колишній чоловік [PERSON] про що і зазначено у пункті 1 та саме на нього зареєстровано право власності на квартиру в реєстрі БТІ. Кошти [PERSON] були повернуті, ще за спільного проживання позивача і [PERSON] . [PERSON] даного факту ніколи не заперечувала, про що свідчить відсутність з її боку будь-яких скарг з даного приводу починаючи з моменту укладення Договору і до її смерті. Враховуючи, що і після смерті сина вона в порядку спадкування, також не зверталась до суду з метою якимось чином визначити за собою частку квартири. Дані обставини справи також не заперечуються і її спадкоємцями. Ухвалою від 23.05.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 13.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про дату та час повідомлена належним чином, в свою чергу надала заяву відповідно до якої просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] до суду надав заяву відповідно до якої просив справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надала заяву та просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю та підтверджує викладені в позові обставини. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не відомі. Третя сторона, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору [PERSON] суду надав заяву та просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та підтверджує викладені в позові обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПКУкраїни, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, та враховуючи визнання відповідачем 2 та третьою стороною позову приходить до висновку про задоволення позовних вимог повністю. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 31.01.1997 року по 12.05.2005 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . За час шлюбу [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] на підставі договору посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавициною Н.В. від 25.05.1999 року за №2-1396 зареєстрованого в КБТІ 15.06.1999 року (надалі Договір). Згідно пункту 1 Договору [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] . [INFO] у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області [PERSON] помер. Після його смерті [PERSON] звернулась до Третьої криворізької державної нотаріально контори, як колишня дружина та як законний представник малолітнього [PERSON] про прийняття спадщини сина після батька та про видачу їй свідоцтва про право на Ѕ частину спільної сумісної власності подружжя на майно набуте в зареєстрованому шлюбі з померлим, а саме квартири за адресою [ADDRESS] . На час звернення мала прізвище [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв, оскільки з Договору неможливо визначити розмір часток у спільній сумісній власності з наступних підстав: В Договорі було зазначено, що сторонами в даному договорі є: [PERSON] - продавець, з однієї сторони, а також [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони. Однак в пункті 1 вказано, що [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Згідно пункту 3 Договору кошти за покупку було передано [PERSON] та [PERSON] , при цьому [PERSON] було надано суму більшою ніж [PERSON] , але власником частки квартири вона не зареєстрована. Та зазначено, що у зв`язку з тим, що правовстановлювальний документ, який підтверджує право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оформлений неналежним чином та його зміст не відповідає законодавству України, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця), повинно вирішуватися у судовому порядку. [INFO] [PERSON] померла. Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України. Також відповідно до статті 70 СК України уразі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування ", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа, може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. А відповідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Провівши аналіз матеріалів справи в їх сукупності, зіставивши їх дані між собою, враховуючи підтвердженням відповідачем [PERSON] та третьою стороною, [PERSON] обставин справи, смерті [PERSON] суд дійшов висновку, що єдиним покупцем однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м. згідно договору від 25.05.1999 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавициною Н.В. 25.05.1999 року за № 2-1396 зареєстрованого в Криворізькому бюро технічної інвентаризації 15.06.1999 року в реєстраційній книзі під № 103П стр. 77 запис 77 є [PERSON] . Встановлення цього факту безпосередньо породжує для заявників юридичні наслідки, оскільки від цього залежить вирішення питання про належності Квартири [PERSON] і розуміння статусу [PERSON] у Договорі і як наслідок надасть можливість визначити розмір майнових прав (часток у Квартирі) позивачів та відповідача [PERSON] . Вивчивши матеріли справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, так як даний факт має юридичне значення для заявника. Судові витрати залишити за заявниками.

Outcome: approved