Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просив звільнити його від сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , призначених за рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.06.2014 року справа 539/1349/14ц. Відкликати з Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в (м.Київ), виконавчий лист 539/1349/14ц від 05.06.2014 року, виданий Лубенським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Свій позов мотивував тим, що він перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] від якого у них народидася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 22.11.2019 його донька [PERSON] , 2013 р.н., проживає з ним за адресою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Судові витрати залишив за собою. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надала. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, справа № 5391/1726/15-ц від 10 липня 2015 року, шлюб між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був розірваний, після розірвання шлюбу неповнолітня дитина [PERSON] , 2013 р.н., залишилася проживати з матір`ю. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 4 червня 2014 року, справа 539/1349/14-ц з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів мого заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення перебуває на примусовому виконанні у Звенигородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в (м.Київ), що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження. Згідно рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26 червня 2019 року № 164, було визначене місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] , з батьком [PERSON] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положенням частини 4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 160, ст.161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія А, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Надані позивачем докази свідчать про те, що малолітня дитина проживає разом з ним, що є підставою для припинення стягнення з нього аліментів, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved