Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

До Деснянського районного суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІАНІТ», в особі директора Глазька Я.І., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою відповідач-1 просить ухвалити додаткове рішення та компенсувати судові витрати (витрати на правову допомогу) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у розмірі 3200,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.07.2022 вказану заяву призначено до розгляду на 18.07.2022. 15.07.2022 від представника позивача надійшли заперечення на заяви про ухвалення додаткових рішень, в яких зазначено, що 14.06.2022 директором ТОВ «ФК «Столиця» Чайковським О.М. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 9090,00 грн. Також, 14.06.2022 директором ТОВ «ФІАНІТ» Глазько Я.І. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3200,00 грн. Як вбачається з наданих договорів, вони є загальними та не містять інформацію про види правової допомоги, яка саме буде надаватись адвокатами. Окрім того, важливо, щоб його розмір гонорару відповідав визначеним процесуальними кодексами критеріям співмірності. А саме: складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; ціні позову та/або значенню справи для сторони, в тому числі впливу вирішення справи на репутацію сторони або публічного інтересу до справи. Копію відповідного розрахунку необхідно направити іншій стороні, щоб та могла подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат. Інакше у їх стягненні може бути відмовлено (постанова КГС ВС від 21.08.2019 у справі № 922/2821/18). Проте, як вбачається з матеріалів справи розрахунок стороні позивач не направлявся. Більше того, в розрахунку витрат на правову допомогу, який надано ТОВ «ФК «Столиця» зазначено, що складання відзиву на позовну заяву [PERSON] , в тому числі формування правової позиції у справі, підготовка додатків до відзиву та копії відзиву із додатками для учасників справи, в тому числі копіювання документів зайняло 3,5 год., вартість - 6300,00 грн., складання клопотання про зобов`язання позивача надати відповідь на поставлені ТОВ «ФК «Столиця» у відзиві запитання зайняло 0,25 год, вартість - 450 грн. В розрахунку витрат на правову допомогу, який надано ТОВ «ФІАНІТ», не зазначено у якій саме справі взагалі готувались вказані документи. Проте, якщо уважно розглянути наявні в матеріалах справи відзиви від двох різних представників, двох різних відповідачів, то вони за своєю суттю та змістом написаного є ідентичними. З урахуванням вищевикладеного, позивач не погоджується з поданими заявами про ухвалення додаткових рішень та просить відмовити у їх задоволенні. Представник позивача просить суд проводити судові засідання за відсутності позивача та його представника. У судове засідання 18.07.2022 сторони не з`явились, про судовий розгляд всі учасники справи повідомлялась належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року у задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІАНІТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Столиця» про стягнення неустойки відмовлено. В обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач-1 (ТОВ «ФІАНІТ») надав копію договору про надання правової допомоги № 21/2021 від 28.09.2021, копію акта виконаних робіт (наданих послуг) від 14.06.2022 та видатковий касовий ордер від 14.06.2022 про сплату за договором про надання правової допомоги № 21/2021 від 28.09.2021 у загальному розмірі 3 200,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17). Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження наданих адвокатом Качарабою В.П. ТОВ «Фіаніт» послуг надано договір про надання правової допомоги № 21/2021 від 28.09.2021, відповідно до умов якого замовник (ТОВ «Фіаніт» в особі директора Глазька Я.І.) доручає, а виконавець (Качараба В.П.) бере на себе зобов`язання надати професійну правничу (правову) допомогу (здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги) в справі, зазначеній в п. 2 цього договору, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а виконавець зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Надання правової допомоги замовнику за цим договором, здійснюється у цивільній справі № 754/13061/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «ФК «СТОЛИЦЯ» та ТОВ «ФІАШТ» про стягнення неустойки. За погодженням сторін, враховуючи складність справи, кваліфікацію, досвід і завантаженість адвоката, розмір гонорару за надання правової допомоги визначено сторонами за погодинною ставкою у розмірі 800,00 грн./година. Витрати виконавця, які будуть понесені ним у зв`язку із виконанням доручень замовника (поїздки, відрядження, оплати судового збору, поштові та інші витрати), вже включені до узгодженої сторонами погодинної ставки. Сторони домовились, що гонорар виконавця визначається у розмірі передбаченому актами виконаних робіт (наданих послуг), що є додатками до цього договору. Оплата гонорару замовником здійснюється протягом 6 (шести) календарних місяців з дати підписання сторонами відповідного акта виконаних робіт (наданих послуг). Правова допомога вважається наданою виконавцем після підписання акту виконаних робіт (наданих послуг), який скріплюється печатками сторін. Згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) від 14.06.2022 виконавцем була надана правова допомога замовнику за цим договором, у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до замовника та ТОВ «ФІАНІТ» про стягнення неустойки (справа № 754/13061/21), згідно з розрахунком та детальним описом, наведеним в п. 2 цього акта. Загальна кількість витраченого часу - 4 години. Розмір гонорару за надані послуги, виходячи з кількості витраченого часу - 3200,00 грн. Таким чином, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 14.06.2022 підтверджує факт надання юридичних послуг (правової допомоги) відповідно до положень договору про надання правової допомоги № 21/2021 від 28.09.2021. На підтвердження оплати ТОВ «Фіаніт» отриманих послуг до матеріалів справи надано видатковий касовий ордер від 14.06.2022 про сплату за договором про надання правової допомоги № 21/2021 від 28.09.2021 у загальному розмірі 3200,00 грн. Розглянувши заяву ТОВ «Фіаніт», суд приходить до висновку, що заявлені витрати на професійну правову допомогу відповідають критеріям реальності, розумності та справедливості, у зв`язку з чим суд вважає можливим задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІАНІТ» про ухвалення додаткового рішення у справі № 754/13061/21 в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач звільнений від обов`язку сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до приписів якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, які пов`язані із порушенням їх прав. Тобто, позивач є звільнений від сплати судового збору в силу закону. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІАНІТ» про ухвалення додаткового рішення у справі та компенсацію понесених судових витрат ТОВ «Фіаніт» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved