Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до ТзОВ «Фінансова компанія «КФ.ЮА» (відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №128154 від 10.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з неї на користь ТзОВ «КФ.ЮА» суми у розмірі 16\~020,62 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що вчинення виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172, вчинений з порушенням діючого законодавства. Однією з умов вчинення виконавчого напису є засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, проте позивач не отримував жодних документів. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не було дотримано процедури вчинення виконавчого напису. Крім цього, нотаріус не перевірив безспірності стягнення грошових коштів, а саме: не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною. Наданий нотаріусу розрахунок боргу, здійснений відповідачем, не може вважатися доказом безспірності вимог стягувача до боржника, оскільки він відображає односторонні арифметичні розрахунки відповідача. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.34-35), в обґрунтування якого покликаючись на те, що 23.08.2019 між [PERSON] та ТОВ «КФ ЮА» укладено договір позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, згідно умов якого позивач отримав кошти. Отже, уклавши договір позики позивач погодилася з його умовами і зобов`язалася його виконувати, проте свої зобов`язання позивач не виконала, чим порушила умови договору. Оскільки позивач добровільно не виконав свої зобов`язання договором ТОВ «КФ ЮА» було змушене вчиняти дії щодо примусового стягнення заборгованості. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами оскарження виконавчого напису нотаріуса є виключне формальне посилання на неточності та невідповідності здійснення такої нотаріальної дії. При цьому позивач не наводить доказів виконання свого зобов`язання та жодним чином не обґрунтовує, в чому саме полягає порушення його прав. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є самостійною, достатньою підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. Позивачка подала до суду відповідь на відзив (а.с.53-55), в обґрунтування якого покликаючись на те, що відповідач не надав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. всіх необхідних документів, передбачених переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. На момент вчинення нотаріусом Остапенко Є.М. виконавчого напису, так як і на час розгляду справи, обов`язковою умовою для вчинення приватним нотаріусом Остапенко Є.М. виконавчого напису за кредитним договором є нотаріальне посвідчення такого договору. Водночас матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що кредитний договір №1-67_KFUA-162 від 23.08.2019, укладений між [PERSON] та ТОВ «КФ.ЮА», посвідчувався нотаріально. Відомостей про нотаріальне посвідчення згадуваного договору в самому виконавчому написі не зазначено. Відповідачем вказаний факт також не доведено. Крім цього, з матеріалів справи та наданого відзиву не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, у зв`язку з чим у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, а також сума процентів, плати за обслуговування кредиту та пені, зазначені у написі, є безспірними. Наведені у відзиві твердження є необґрунтованими, недоведеними та не спростовуються вказаними запереченнями і правовим обґрунтуванням. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений в належний спосіб, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав. Треті особи у судове засідання повторно не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені в належний спосіб, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали, правом на подання пояснень не скористалися. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачкою подано заяву про забезпечення позову (а.с.9-10), заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову (а.с.7). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 11.01.2022 задоволено заяву про забезпечення позову (а.с.14-16). Ухвалою від 14.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.19-20). Ухвалою підготовчого засідання від 14.03.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.57-58). Ухвалою підготовчого засідання від 29.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.62-63) Ухвалою судового засідання від 07.06.2022 відкладено розгляд справи (а.с. 74-75) . Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/37/22 відповідача ТОВ «КФ.ЮА», третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. (а.с.68, 69, 70, 80, 81, 82). Ухвалою судового засідання від 15.07.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.83). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Виконавчим написом, вчиненим 10.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем та зареєстрованим в реєстрі за №128154, запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» невиплачені в строк грошові кошти за Кредитним договором №1-67_KFUA-162 від 23.08.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» та [PERSON] , за період з 20.03.2020 по 03.06.2021, на загальну суму 16\~020,62 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 11\~931,17 грн, заборгованість по відсотками та комісією 4\~039,45 грн, 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису (а.с.5). Постановою приватного виконавця від 09.11.2021 відкрито виконавче провадження №67425999 за заявою стягувача ТзОВ «КФ.ЮА» про примусове виконання Виконавчого напису №128154, виданого 10.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості в розмірі 16\~020,62 грн (а.с.6). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором та незгоди позивачки з такими діями. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про нотаріат» (далі Закон №3425-XII), Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі Перелік). Так, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону №3425-XII, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Нормою статті 87 Закону №3425-XII передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону №3425-XII визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 розділу «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 та 04.04.2017 виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 10.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №128154, у якому запропоновано стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» невиплачені у строк грошові кошти за Кредитним договором №1-67_KFUA-162 від 23.08.2019 за загальну суму 16\~020,62 грн. 09.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області відкрито виконавче провадження №67425999 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису. Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на: вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що є порушенням діючого законодавства; відсутність безспірності заборгованості та не вжиття нотаріусом всіх заходів для перевірки цих обставини. Водночас, сторона відповідача, аргументуючи необґрунтованість поданого позову, покликається на: невиконання позивачкою добровільно своїх зобов`язань за кредитним договором та відсутність обґрунтованих заперечень щодо розміру заборгованості, відсутність порушеного або оспорюваного права позивачки. Надаючи оцінку аргументам сторін суд зазначає таке. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 10.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. У оскаржуваному виконавчому написі приватний нотаріус як на одну з підстав його вчинення покликається на пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд звертає увагу на те, що оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім цього, суд зауважує, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування аргументів позивачки та підтвердження своїх аргументів. Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами саме нотаріально посвідченого кредитного договору, який у подальшому був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене, суд доходить переконання, що нотаріусом не дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, таким чином порушено порядок вчинення виконавчого напису. Такі висновки суду повністю узгоджується з правовими висновками, висловленими Верховним Судом у постановах від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19) та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Водночас, суд вважає за необхідне надати оцінку і іншим аргументам, наведеним сторонами. Так, аргументи позивача щодо небезспірності суми заборгованості, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки нею не надано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження цих аргументів, а також не надано мотивованого розрахунку суми заборгованості, відмінної від тієї, яка пропонується до стягнення за виконавчим написом. Водночас, суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі №305/2082/14 (провадження № 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд зауважує, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Матеріали справи відомостей про отримання позивачкою відповідного повідомлення не містять. У нотаріальному процесі, який пов`язаний із вчиненням виконавчого напису нотаріусом, боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за кредитним договором. Процедура стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року в справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Аргументи сторони відповідача про відсутність порушеного або оспорюваного права позивачки є помилковими та спростовуються наведеними судом вище мотивами щодо порушення нотаріусом порядку вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що навіть за відсутності доказів небезпірності заборгованості, яка пропонується до стягнення з позивачки на користь відповідача за виконавчим написом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір у сумі 908,00 грн (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у повному обсязі. На підставі статті 18 Цивільного кодексу України, статей 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: approved