Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2021\~р. по листопад 2021\~р. включно у розмірі 4\~084,04\~грн., посилаючись на те, що [PERSON] нерегулярно сплачував аліменти, присуджені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.03.2007\~р., а у 2021\~р. не сплачував їх взагалі. [PERSON] позов визнав, про що подав заяву від 27.07.2022\~р. Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.03.2007\~р. у справі №\~2-229/07 було вирішено, зокрема, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.08.2006\~р. і до повноліття сина, рішення набрало законної сили 28.03.2007\~р. (а.\~с.\~8). [PERSON] зазначені аліменти в повному обсязі не сплачував, внаслідок чого в нього станом на 01.07.2021\~р. виникла заборгованість у розмірі 62\~939,63\~грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 13.07.2021\~р. №\~12/10701416, складеним Бердичівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.\~Хмельницький) (а.\~с.\~11). З довідки-розрахунку також вбачається, що за січень по червень 2021\~р. включно [PERSON] аліментів у будь-якому розмірі взагалі не сплатив. Зі змісту позовної заяви випливає, що не були сплачені і аліменти за липень по листопад 2021\~р. включно, проти чого [PERSON] не заперечив. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з частиною першою пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006\~р. №\~3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. [PERSON] не подав доказів, які б вказували, що заборгованість з аліментів виникла в нього за відсутності його вини, а, як вказано вище, визнав позов. Враховуючи викладене, Суд вважає, що [PERSON] має право на стягнення з [PERSON] неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За розрахунком, здійсненим [PERSON] , розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2021\~р. по листопад 2021\~р. включно становить 4\~084,04\~грн. Суд зазначає, що вказаний розрахунок є помилковим, а наведений у ньому розмір неустойки (пені) є меншим, ніж має бути, зважаючи на положення частини першої статті 196 Сімейного кодексу України. Разом з тим, Суд,

Outcome: approved