Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

У листопаді 2021 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання малолітніх дітей, обґрунтовуючи його тим, що 07.03.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі у сторін народилися доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після кількох років спільного життя між подружжям почастішали конфлікти, сварки, під час яких відповідач ображав позивача нецензурною лайкою, принижував, залякував, застосовував до неї фізичне насильство, навіть у присутності дітей, чим робив її життя нестерпним. Від таких дій вона відчувала емоційну невпевненість, нездатність себе захистити та побоювалася за свою безпеку та безпеку їхніх дітей. Як наслідок, після чергового конфлікту фактично шлюбні відносини припинилися з 25.09.2020 року, сторони проживають окремо та ведуть окреме господарство. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин малолітні діти проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . На підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.04.2021 року у справі № 369/14214/20 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 31.12.2020 року [PERSON] отримала судовий наказ Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення аліментів з [PERSON] . На момент подачі цієї позовної заяви позивач не зверталася із заявою про примусове виконання судового наказу про стягнення аліментів. У добровільному порядку виплата аліментів відповідачем не здійснюється. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач змінив місце проживання та переїхав до своєї матері у місто Запоріжжя, де і фактично проживає на цей час. Протягом всього часу відповідач не визнає, що завдав шкоди сім`ї, наніс психологічну травму дружині та малолітнім дітям, жодного каяття за скоєнні дії не вбачається. Навпаки, через тиск на позивача (телефонні дзвінки, смс-повідомлення) щодо возз`єднання сім`ї, негативно впливає на психологічний стан матері, чим завдає їй моральної шкоди. Постійні розмови про возз`єднання сім`ї, враховуючи проживання відповідача в іншому місті, породжують страх позивача за безпеку дітей та збереження їх інтересів через ймовірну зміну місця проживання. На цей час, діти забезпечені усім необхідним, проживають у звичному для себе середовищі, спілкуються з друзями, відвідують навчальний та дошкільний навчальний заклади за місцем проживання. Відповідно до Акту обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] від 26.10.2021 року, складеного посадовими особами з соціальної роботи комунального закладу «Центр надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області» [PERSON] , [PERSON] , діти проживають із матір`ю за зазначеним місцем проживання. Згідно з Актом обстеження умов проживання від 26.10.2021 року діти проживають у квартирі двоповерхневого будинку, що належить матері [PERSON] на праві приватної власності. Встановлено, що умови для проживання хороші, зроблено сучасний ремонт, будинок облаштований сучасними меблями та технікою. У дітей є власна кімната, яка облаштована ліжками, шафою для речей, столами для виконання завдань, куточком для ігор, книжками. У помешканні дотримуються санітарно-гігієнічних норм. В будинку чисто та затишно, діти забезпечені усім необхідним для повноцінного утримання та виховання. Щодо стосунків та традицій у сім`ї зазначається, що матір з доньками їздять у парки, кімнати розваг, граються на дитячих майданчиках. Діти дуже прив`язані до матері, люблять проводити з нею час. [PERSON] навчається у приватному навчальному закладі ТОВ «Заклад загальної середньої освіти - початкова школа «Нова Ера» з 01.03.2020 року та зарахована у четвертий клас на період навчання 2021-2022 року, що підтверджується довідкою від 26.10.2021 року № 034. [PERSON] відвідує приватний дошкільний навчальний заклад ТОВ «Центр розвитку дитини «Веселка дитинства» з 01.03.2020 року до сьогодні, що підтверджується довідкою від 26.10.2021 року № 033. Додатково, у вільний час [PERSON] відвідує групові заняття з хореографії в Центрі хореографічного мистецтва «Постолята». Також, вона відвідує додаткові заняття з акробатики, флай - гімнастики та індивідуальні заняття з хореографом, що підтверджується довідкою Центру хореографічного мистецтва «Постолята». Згідно висновку про оцінку потреб сім`ї від 26.10.2021 року (Соціальна картка № 193) місце проживання сім`ї у складі [PERSON] (мама), [PERSON] (донька) та [PERSON] (донька) за адресою: [ADDRESS] , складні життєві обставини відсутні, стан потреб дітей задовільний, вплив сім`ї позитивний, проблеми відсутні. Після спілкування з членами сім`ї , соціальними працівниками встановлено, що мама ( [PERSON] ) не перешкоджає в спілкуванні та зустрічі з батьком. Таким чином, матір проживає разом із малолітніми дітьми окремо, створила належні умови для проживання дітей, позитивно характеризується, піклується про здоров`я дітей, вчасно виконує рекомендації лікарів, забезпечує усім необхідним. З Висновку спеціаліста від 01.11.2021 року можливо зробити висновок, що побоювання та страх позивача є цілком обґрунтованим, можлива зміна місця проживання малолітніх дітей, як і розлука з матір`ю, може завдати шкоди їх психоемоційному стану, оскільки суперечить їх бажанню та інтересам, а найголовнішим завданням є збереження інтересів дітей, які в свою чергу, не бажають розлуки з матір`ю, що і стало підставою для подання позовної заяви про визначення місця проживання дітей. Представник позивача просила суд: визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] в будинку, за адресою: [ADDRESS] ; визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] в будинку, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Києво-Святошиського районного суду Київської області від 08.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Києво-Святошиського районного суду Київської області від 24.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду невідомі, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату час та місце розгляду, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та судових повісток на адресу відповідача, однак, вся кореспонденція повернулась без вручення адресату. Відповідач повідомлений про дату та час судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області в судове засідання не з`явився, до суду направив лист про розгляд справи у відсутність представника. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 07.03.2008 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб про, що зроблено відповідний актовий запис за №76, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.09.2012 року батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 26.04.2019 року батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.04.2021 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07.03.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 76 - розірвано. 31.12.2020 року Судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області (справа № 369/14258/20, провадження № 2-н/369/658/20) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви (12 листопада 2020 року) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до Акту обстеження умов проживання, затвердженого 26.10.2021 року директором КЗ «Центр надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучанського райну Київської області І. Шевчук, діти проживають у квартирі двоповерхневого будинку, що належить матері [PERSON] на праві приватної власності. Встановлено, що умови для проживання хороші, зроблено сучасний ремонт, будинок облаштований сучасними меблями та технікою. У дітей є власна кімната, яка об лаштована ліжками, шафою для речей, столами для виконання завдань, куточком для ігор, книжками. У помешканні дотримуються санітарно-гігієнічних норм. В будинку чисто та затишно, діти забезпечені усім необхідним для повноцінного утримання та виховання. [PERSON] навчається у приватному навчальному закладі ТОВ «Заклад загальної середньої освіти - початкова школа «Нова Ера» з 01.03.2020 року та зарахована у четвертий клас на період навчання 2021-2022 року, що підтверджується довідкою ТОВ «Заклад загальної середньої освіти - початкова школа «Нова Ера» від 26.10.2021 року № 034. [PERSON] відвідує приватний дошкільний навчальний заклад ТОВ «Центр розвитку дитини «Веселка дитинства» з 01.03.2020 року до сьогодні, що підтверджується довідкою ТОВ «Центр розвитку дитини «Веселка дитинства» від 26.10.2021 року № 033. [PERSON] відвідує групові заняття з хореографії в Центрі хореографічного мистецтва «Постолята». Також, вона відвідує додаткові заняття з акробатики, флай - гімнастики та індивідуальні заняття з хореографом, що підтверджується довідкою Центру хореографічного мистецтва «Постолята». Згідно до Висновків про оцінку потреб сім`ї від 26.10.2021 року (Соціальна картка № 192, Соціальна картка № 193) місце проживання сім`ї у складі [PERSON] (мама), [PERSON] (донька) та [PERSON] (донька) за адресою: [ADDRESS] , складні життєві обставини відсутні, стан потреб дітей задовільний, вплив сім`ї позитивний, проблеми відсутні. Після спілкування з членами сім`ї , соціальними працівниками встановлено, що мама ( [PERSON] ) не перешкоджає в спілкуванні та зустрічі з батьком. Відповідно до Висновку спеціаліста від 01.11.2021 року за результатами проведеного психологічного обстеження [PERSON] , [INFO] , зроблено наступні висновки: на момент обстеження [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки надійної прихильності до матері [PERSON] , [INFO] , що означає міцні позитивні стосунки, дівчинка сприймає маму як значимого дорослого, який задовольняє її потреби та формує безпечне середовище для її розвитку. Мати задіяна до більшості важливих життєвих процесів дитини. [PERSON] включає матір до кола сім`ї, визнає авторитетом та орієнтується на неї. Батька дівчинка ідентифікує як близьку людину, яку вона знає, але має з ним мінімум контакту. До батька дівчинка відчуває амбівалентні (протилежні)почуття - дівчинка сумує за батьком, але відчуває страх перед можливими його діями щодо неї, її сестри [PERSON] та матері. Фігура батька для [PERSON] є фруструючою (такою, що викликає напругу, тривогу, стрес і страх) та викликає бажання дистанціюватись від нього. На момент обстеження з високою вірогідністю можна стверджувати, що [PERSON] є постраждалою від психологічного насильства з боку батька, оскільки неодноразово була свідком насильства з боку батька щодо матері. На момент обстеження [PERSON] , [INFO] бажає проживати зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] . Це рішення і бажання є цілком усвідомленим та постійно існуючим протягом тривалого часу, останніх років. Як вбачається з Висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 31.05.2022 року №110 «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », діючи в інтересах дітей, орган опіки та піклування Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з їх матір`ю [PERSON] . Частиною 4 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 31 ЦК України визначено, що малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини. Місце проживання малолітніх дітей з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Враховуючи вік малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що на даний час проживання малолітніх доньок з матір`ю, які фактично проживають з нею, буде відповідати саме інтересам дітей, які потребують постійного догляду та турботи у зв`язку з фізіологічними особливостями, позитивно сприятиме їх розвитку як психологічному так і фізичному. Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дітей, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved