Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці серпня 2021 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, який обґрунтовують тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований як за місцем проживання син [PERSON] [PERSON] . Протягом останніх п`яти років [PERSON] не проживає у вказаній квартирі та не повідомляє адресу свого фактичного місця проживання. Наявність факту реєстрації [PERSON] в квартирі, що належить на праві власності позивачам, порушує право останніх на вільне розпорядження та користування нерухомим майном та покладає додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг. Тому позивачі просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , а також зобов`язати реєстраційну службу виконавчого комітету Бориспільської міської ради зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] за вказаною адресою. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.80-81). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд постановив проводити розгляд справи в підготовчому засіданні, зважаючи на визнання відповідачем позову. ІІІ. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Представник позивачів [PERSON] надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Натомість надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд цивільної справи за його відсутності. Крім цього, зазначив, що з пред`явленим позовом ознайомлений, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Хворостянко Н. направила до суду заяву, якою просила прийняти рішення за наявними матеріалами справи та при вирішенні спору поклалась на думку суду. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №12589426 від 20 серпня 2021 року (а.с.13-15). В даній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] , який є сином [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження, виданого на ім`я [PERSON] , та довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 20 листопада 2020 року (а.с.51,52) Таким чином, [PERSON] набув право користування квартирою як член сім`ї власника. Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються гл.32 «Право користування чужим майном» ЦК України та гл.6 «Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду». V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. За змістом ч.1 та ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути,\~зокрема припинення\~дії,\~яка порушує\~право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч.1 ст.156\~ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Крім того, згідно з ч.2 ст.405\~ЦК України члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч.1 ст.11\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання (перебування) осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснює орган реєстрації. Згідно з ч.1 ст.3\~цього Закону органом реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до ч.1 ст.7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З акту обстеження житлово-побутових умов від 14 грудня 2020 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради Київської області Корнійчуком М.П., вбачається, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS] (а.с.24). Крім цього, суд враховує також ту обставину, що [PERSON] визнав пред`явлений до нього позов у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає за допустиме визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Разом з цим, суд звертає увагу на те, що для припинення реєстрації місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , позивачам необхідно звернутись з відповідною заявою до реєстраційної служби виконавчого комітету Бориспільської міської ради. Крім того, підстава для припинення реєстрації місця проживання [PERSON] у вказаній квартирі виникне лише після набрання даним рішенням суду законної сили. Зважаючи на це, у задоволенні позовної вимоги про зняття з місця реєстрації [PERSON] а вказано адресою, належить відмовити. VІІ. Висновки суду. Згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанцій (а.с.1,9) вбачається, що при пред`явленні позову до суду позивачі сплатили судовий збір у розмірі 1816 гривень. Пред`явлений ними позов задоволений частково. Враховуючи, що розгляд справи по суті не здійснювався, суд приходить до висновку, що позивачам необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ними судового збору, що становить 454 гривні, а також стягнути з [PERSON] на користь позивачів витрати на оплату судового збору у розмірі по 151 гривні 33 копійки на користь кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial