Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

У травні 2022 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. В свої позовній заяві просить судзмінити спосіб стягнення аліментів на дитину, визначений судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2018 року у справі №369/6686/18. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від доходу, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] , за період з червня 2020 року по березень 2021 року в сумі 8939,25 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 грн. щомісяця. Судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2009 р. по 09.06.2019 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні матері. 22 червня 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області винесений судовий наказ у справі №369/6686/18 за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час спосіб стягнення аліментів не відповідає потребам дитини, оскільки не забезпечує належним чином утримання доньки, її гармонійний розвиток та розвиток її здібностей. Зокрема, на придбання лише верхнього сезонного одягу для дитини, витрати позивачки становлять майже 3000.00 грн. на один сезон: на придбання осіннього одягу у вересні 2020 року (черевики та пуховик), позивачкою було витрачено 2987.00 грн. на придбання зимового одягу в лютому 2021 року (куртка, штани, кофта, зимові чоботи) позивачкою витрачено 2655,00 грн. І це без урахування витрат на повноцінне харчування, щоденний одяг, білизну, іграшки, відвідування дитячого садочка та оплату комунальних послуг. У зв`язку з викладеним, позивачка вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів на дитину з 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на 1/3 частку від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Так, в період з червня 2020 року по березень 2021 року позивачкою були понесені додаткові витрати на дитину, а саме: в період з 11.08.2020 р. по 21.08.2020 р. позивачка возила доньку в Миргород на оздоровлення, у зв`язку з чим нею були понесені витрати на проїзд та проживання в Миргороді на загальну суму 9403,50 грн. Для обладнання робочого місця доньки для занять, 17.09.2020 р. позивачкою були придбані: стіл письмовий, крісло дитяче, сидіння Tutti та рама Chico на загальну суму 2535,00 грн. На оплату занять доньки англійською мовою за період з вересня 2020 року по березень 2021 року позивачкою витрачено 3100,00 грн. На оплату занять доньки хореографією за період з червня 2020 року по березень 2021 року позивачкою витрачено 2840.00 грн. Таким чином, додаткові витрати позивачки на дитину за період з червня 2020 року по березень 2021 року склали 17878,50 грн. Оскільки відповідач відмовляється брати участь в додаткових витратах на дитину - позивачка вимушена звернутися до суду для стягнення з відповідача компенсації 1/2 додаткових витрат на дитину за період з червня 2020 р. по березень 2021 р. в сумі 8939,25 грн. Крім того, позивачка зазначає, що англійською мовою та хореографією донька займається постійно. Відповідно до договорів про надання послуг, вартість абонемента за 1 місяць занять англійською мовою становить 500,00 грн., вартість абонемента за 1 місяць занять хореографією становить 500.00 грн., у зв`язку з чим додаткові витрати на розвиток здібностей дитини на час звернення до суду становлять 1000,00 грн. на місяць. У зв`язку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В подальшому представником позивача через канцелярію суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якому вона просила суд: Змінити спосіб стягнення аліментів на дитину, визначений судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2018 року у справі №369/6686/18. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від доходу, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] , за період з червня 2020 року по січень 2022 року в сумі 15450,75 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 грн. щомісяця. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 12.05.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23.06.2022 року через канцелярію суду представником [PERSON] - адвокатом Головачевою О.М. подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Представник відповідача зазначила, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, зважаючи, на те, що розмір аліментів на утримання однієї малолітньої дитини підлягає стягненню у розмірі 50% від заробітку того з батьків, хто не проживає разом з дитиною, а не 1/3 частина, як відповідачка просить суд змінити розмір аліментів, визначених за рішенням суду можлива лише у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення стану здоров`я. З 07.06.2018 - дати початку сплати аліментів за судовим наказом Києво-Святошинського суду від 22.06.2018 у справі №369/6686/18 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, змін які могли б стати підставою для збільшення розміру аліментів ані в позивачки, ані у відповідача не сталося. Відповідач наразі, як і в 2018 році, працює у ФОП [PERSON] на посаді менеджера з гуртових закупівель. Ані позивачка, ані відповідач не одружені, дітей, крім спільної доньки [PERSON] вони не мають, стан здоров`я їх не змінився. Навпаки, наразі, в зв`язку з фактичним виселенням [PERSON] колишнього чоловіка за адресою: [ADDRESS] , з травня 2022 року він вимушений нести додаткові витрати на проживання поза межами власної квартири. Щодо додаткових витрат представником відповідача зазначено, наступне. Як додаткові витрати на дитину позивачка надає платіжні документи, які не підтверджують що витрати понесені саме позивачкою, а також те, що вони стосуються саме малолітньої [PERSON] , а саме. Квитанції з готелю «Миргород» виписані на ім`я [PERSON] , а інформація щодо умов розміщення малолітньої дитини в готелі відсутня. Обов`язку сплачувати проживання колишньої дружини в готелі у відповідача немає. Позивачка не погоджувала з відповідачем освітні послуги ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] . Не радилася, як з батьком щодо їх необхідності, вартості та їх якості, а також його можливості нести такі витрати. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Аналіз вказаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов». Тому у зв`язку з вищевикладеним просить відмовити в задоволенні позову, щодо зміни способу стягнення аліментів. 06 липня 2022 року через канцелярію суду представником позивача [PERSON] - адвокатом Кравченко Оленою Вікторівною подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій вона просила змінити спосіб стягнення аліментів на дитину, визначений судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2018 року у справі №369/6686/18. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від доходу, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] , за період з червня 2020 року по липень 2022 року в сумі 21 300,75 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 грн. щомісяця. Судові витрати покласти на відповідача. 07 липня 2022 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Головачевою О.М. подано заперечення на відзив до позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Відповідач заперечує проти аргументів позивача, викладених у відповіді на відзив, зважаючи на такі підстави. Відповідач сплачує аліменти в порядку, визначеному судовим наказом Києво- Святошинського районного суду Київської області від 22.06.2018 у справі №369/6686/18. Крім того, постійно здійснює додаткові витрати на малолітню доньку, як то витрати на одяг, діагностику та лікування, іграшки, відпочинок, різні гаджети, прикраси і т.д. Тому Відповідач у відзиві надав свої заперечення та аргументи щодо порядку стягнення додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Ключовим в процесі піклування є домовленість між батьками. У випадку позивачки та відповідача перша діяла на власний розсуд, ігноруючи думку батька. А з травня 2022 [PERSON] фактично вигнала його з власної квартири та перешкоджала батьку бачитися з донькою. Відповідач не має змоги проживати в належній йому квартирі за адресою: [ADDRESS] , через скандали, спровоковані позивачкою. В запитах на побачення з дитиною [PERSON] йому відмовляє. В додатку до відповіді на відзив зазначено діагноз: міопія слабкого ступеню, амліопія середнього ступеню. За даними сайту https://medikom.ua/chto-takoe-ambliopiya-sindrom-lenivogo-glaza/ амбліопія - це зниження гостроти зору на одне чи обоє очей, що викликається аномальною зоровою стимуляцією. Слабозоре око називають також «ледачим оком». Попри використання оптимальної корекції окулярів чи контактних лінз, воно бачить гірше, ніж здоровий орган, принаймні, на два рядки в таблицях перевірки. Захворювання може призвести до втрати почуття глибини та просторового зору. Причина в тому, що око не долучається до процесу зору. Патологія зазвичай виникає через косоокість або вроджену аномалію рефракції. За даними того ж сайту короткозорість, або міопія - це порушення зору, при якому людина поблизу бачить добре, а в далечінь - погано. Вирішення цієї проблеми можливе за допомогою окулярів або контактних лінз з негативними значеннями оптичної сили. Відповідач знає про обставини, пов`язані з оглядом доньки [PERSON] перед школою. Однак він не довіряє висновкам ЦМ «Чайка Оптікс», адже мав негативний власний досвід, коли йому був неправильно поставлений діагноз в МЦ «Чайка». Тому наполягає на проходженні огляду дитини в надійній авторитетній клініці, погодженій обома батьками. В кінці квітня [PERSON] записав доньку на прийом до лікаря [PERSON] в клініці ОКОРLUS ( okoplus.ua ) яка має широку спеціалізацію щодо захворювань очей та розташована за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 152А . Однак Позивачка доньку на прийом до лікаря не відвела та не дала можливість зробити це батькові. Зважаючи на відсутність його погодження на проходження обстеження, додаткові витрати на діагностику відповідач не визнає. Крім того, товарний чек №1 не є належним доказом у справі, адже в ньому не зазначено який саме товарні кому продав ФОП [PERSON] . Тобто, не відомо про що йде мова взагалі. Звертає увагу суду, що посадочні талони на потяг не підтверджують понесені витрати на проживання дитини в готелі в м. Миргород. Відповідач зазначив у відзиві що позов не містить доказів про умови проживання дитини дошкільного віку та, відповідно оплати за таке проживання саме щодо неї. Як було зазначено в відзиві, відповідач не обмежується аліментами на потреби доньки, визначеними судом. Батько витрачає кошти на розваги, одяг, іграшки, навчання доньки та інше, оплачував лікування і буде робити це і надалі. Зважаючи на вищевикладене, представник відповідача просила суд відмовити [PERSON] в задоволенні позову про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрати на дитину. 11 липня 2022 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Кравченко О.В. подано відповідь на заперечення від 07.07. 2022 року, у якому вона просила суд позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2009 р. по 09.06.2019 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні матері. 10 травня 2019 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб, зареєстрований 25 липня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1068, - розірвано. Після розірвання шлюбу залишено [PERSON] прізвище « [PERSON] ». 22 червня 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області був винесений судовий наказ у справі №369/6686/18 за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на дитину, визначений судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2018 року у справі №369/6686/18 стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від доходу, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] , за період з червня 2020 року по липень 2022 року в сумі 21 300,75 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, судові витрати покласти на відповідача,на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. У Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] працевлаштований у ФОП [PERSON] на посаді менеджера з гуртових закупівель. Суд, вважає за необхідне визначити розмір 1/4 частки від доходу відповідача, оскільки суд враховує матеріальне становище відповідача, а також обставину, що у нього на утриманні крім дочки [PERSON] , [INFO] немає інших дітей. На думку суду, саме вищевказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані та повідомлені суду, при цьому такий розмір аліментів забезпечить матеріальні потреби дитини з урахуванням її віку і стану здоров`я та відповідатиме сталій судовій практиці щодо розміру частки доходу платника аліментів на утримання однієї дитини за звичайних умов. Розмір аліментів залежить від потреб та розвитку дитини і можливостей батьків. Якщо особа, що сплачує аліменти має можливість забезпечувати свою дитину кращими умовами для життя, то особа, що їх отримує, має змогу просити суд змінити спосіб стягнення аліментів, якщо такий покращує ці умови. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зміни способу стягнення аліментів та визначення їх розміру на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішуючи питання, щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. Позивачкою в підтвердження понесення додаткових витрат на дитину надано до суду належні та допустимі докази, якими підтверджується понесення нею даних витрат в сумі 30 901,50 грн. Відповідачем не визнано дані вимоги, а саме він не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину у сумі 21 300,75 грн.. З урахуванням ст. 141 СК України, яка визначає, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дітей, сума додаткових витрат яка підлягає стягненню з відповідача становить 30 901,50 грн. (15450,75 грн / 2). Отже з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, за необхідне змінити розмір і спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу від 22.06.2018 року виданого Києво-Святошинським районним чудом Київської області по цивільній справі №369/6686/18 з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню яких покладений на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, з урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2724, 00 грн.

Outcome: partial