Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Орган опіки та піклування - виконавчого комітету Самгородоцької сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з останньої аліменти на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] має статус одинокої матері, не працює, має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач разом з дитиною зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 30.12.2020 малолітню [PERSON] вилучено з сім`ї [PERSON] , оскільки остання залишила доньку без належного догляду, та поміщено до Самгородоцької спеціалізованої школи-інтернат на цілодобове перебування. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Самгородоцької сільської ради від 12.07.2021 розглянуто питання про надання [PERSON] можливість виховувати дитину, а їхню сім`ю взято під соціальний супровід терміном з 20.07.2021 по 20.01.2022. За результатами соціального супроводу сім`ї [PERSON] встановлено, що відповідач безпечні та комфортні умови для дитини не створила, навички відповідального батьківства не сформувала, підтримкою належного стану здоров`я та зовнішнього вигляду дитини не займається, кошти витрачає не за потребою дитини, а у власних цілях. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, була помічена в сумнівних компаніях. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не проявляє материнської турботи, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не приймає участі у її вихованні, не піклується про фізичний і духовний розвиток, зокрема не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просить слухання справи провести без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просить слухання справи провести без її участі Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.11) запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадилося за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. Відповідно до довідки, виданої Зозулинецьким старостинським округом від 26.04.2022, до складу сім`ї [PERSON] входять: донька - [PERSON] , [INFO] , та мати - [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно з довідкою, виданою Зозулинецьким старостинським округом від 26.04.2022, [PERSON] не є власником рухомого і нерухомого майна (а.с.13). Відповідно до рішення виконавчого комітету Самгородоцької сільської ради №4 від 29.12.2020 (а.с.14) малолітню дитину [PERSON] ,[INFO] , відібрано від матері [PERSON] у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я малолітньої дитини (місце перебування матері невідоме). Згідно з актом обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] ,[INFO] , (а.с.15) комісією у складі: члена виконкому Самгородоцької сільської ради, соціального працівника Козятинського РЦ СССДМ, дільничого інспектора, медичної сестри Самгордоцької АЗПСМ, секретаря виконкому сільської ради, соціального педагога встановлено, що дитина залишилася без батьківської опіки, місце перебування матері невідоме. 30.12.2020 о 15 год. за адресою: [ADDRESS] , малолітню дитину [PERSON] вилучено у зв`язку з тим, що її мати залишила 24.12.2020 та до цього часу не повернулася. В будинку не створені умови для проживання та виховання малолітньої [PERSON] . Баба [PERSON] зловживає алкоголем та в будинку перебувають інші особи в стані зміненої свідомості. Дитина не може залишатися в таких умовах, оскільки це є загрозою для її життя та здоров`я. 26.12.2020 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за ч.1 ст.115 КК України за фактом зникнення матері малолітньої [PERSON] [PERSON] (зворот а.с.17). Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Самгородоцької сільської ради від 12.07.2021 [PERSON] вирішено повернути матері [PERSON] , яку зобов`язано виконувати батьківські обов`язки, та сім`ю взято під соціальний супровід (а.с.16). Згідно з довідкою-характеристикою, наданою Самгородоцьким сільським головою, [PERSON] за час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, не працює, зловживає спиртними напоями, не піклується про дитину, часто залишає її на знайомих, бродяжить, притягувалася до адміністративної відповідальності (а.с.18). Відповідно до довідок, виданих Управлінням соціального захисту населення Хмільницької РДА (№3 Козятин), [PERSON] знаходиться на обліку як одинока мати, а також як малозабезпечена сім`я та отримує соціальні допомоги (а.с.19-20). За результатами соціального супроводу сім`ї [PERSON] встановлено, що відповідач безпечні та комфортні умови для дитини не створила, навички відповідального батьківства не сформувала, підтримкою належного стану здоров`я та зовнішнього вигляду дитини не займається, кошти витрачає не за потребою дитини, а у власних цілях (а.с.21-24). Рішенням виконавчого комітету Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області №22 від 22.03.2022 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] ,[INFO] (а.с.25). Орган опіки та піклування Самгородоцької сільської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] ,[INFO] , виходячи з того, що [PERSON] характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, бродяжить та не піклується про здоров`я та розвиток дитини (а.с.8). Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 (набрала чинності для України 02.09.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Вказані вище факти свідчать про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не проявляє материнської турботи, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не приймає участі у її вихованні, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. А тому суд вважає за можливе та необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] ,[INFO] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини та сприяти захисту її прав. Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини необхідно зазначити таке. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За правилами ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з вимог закону, обставин справи, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь установи або особи, якій буде передано малолітню дитину - [PERSON] ,[INFO] , слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини зі всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: approved