Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 21.09.2020 р. в м. Дніпро мала місце дорожньо- транспортна пригода за участі а/м «ВАЗ» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та а/м «БТВ» р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті якої пошкоджено автомобіль потерпілої особи ( [PERSON] ). Відповідно до полісу №АО 2427719 від 11.02.2020 р. цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», та страхова компанія виплатила потерпілі \~ \~ \~ \~ особі страхове відшкодування в сумі 41\~497,74 грн. Відповідач під час вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, відтак, на підставі п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» повинен\~відшкодувати витрати\~страхової компанії,\~пов`язані з\~виплатою страхового\~відшкодування.\~ \~ \~ \~ Предмет позову становить вимога про стягнення в порядку регресу 41\~497,74 грн. та судових витрат, які складаються з судового збору та витрат з надання професійної правничої допомоги, в розмірі 15\~481,00 грн. Представник позивача не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує\~ у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, позивач за договором від 20.05.2021 р. про відступлення права вимоги, який був укладений між ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та ТОВ «ІНФОРМАЦІЙНО-ПРАВОВІ СИСТЕМИ», набув права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування (а.с. 20-22). Реєстр прав вимог наведений у додатку №1 до договору від 20.005.2021 р. (а.с. 23-25). Як встановлено судом на підставі постанови судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Ігнатенко В.В. від 04.11.2020 р. у справі №202/6106/20 (3/202/3031/2020), [PERSON] було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлено, що 21.09.2020 р. о 13.30 год. у м. Дніпро по пр. Слобожанському, 121, [PERSON] керував транспортним засобом «ВАЗ» р/н\~ [NUMBER] \~ у стані алкогольного сп`яніння. Як встановлено судом на підставі відповідної постанови, постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2020 р. [PERSON] у справі №202/5928/20 (№3/202/2945/2020) [PERSON] притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Як встановлено постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Щофаренка Ю.Я. від 06.10.2020 р., 21.09.2020 р. о 13 год. 40 хвил. по пр. Слобожанський, 121, водій [PERSON] , керуючи авто «ВАЗ 2101» р/н [NUMBER] , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення з авто BMW р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України (а.с. 8). За полісом ОСЦПВВНТЗ №АО/2427719, діючим на час дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована. Потерпілою особою страховій компанії надано повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування (а.с. 5-7). За страховими актами №20.2427719 6589 від 17.12.2020 р. та №20.2427719 6589/1 від 01.03.2021 р. (а.с. 14, 15) ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» сплатило страхове відшкодування на користь ФОП [PERSON] , що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 16, 17, 18, 19) в розмірі 41\~497,74 грн. 01.07.2021 р. на адресу відповідача від представника позивача була направлена претензія (повідомлення) №2427719 з прохання сплатити 41\~497,74 грн. Доказів про виконання відповідачем претензії суду не надано. Спірні правовідносини виникли із зобов`язання, що виникло із відшкодування виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу до особи страхувальника, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та регулюються ч. 6 ст. 82 ЦПК України, п. 38 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ч. 6 ст. 82 КПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Керування [PERSON] транспортним засобом 21.09.2020 р. у стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди встановлено постановами у справі про адміністративне правопорушення. Страхове відшкодування було виплачено; спору з приводу його розміру не має. Відповідно до п. 38 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після виплати страхового відшкодування страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). З огляду на вищенаведене, оскільки відповідач під час дії чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, під час керування спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та на вимогу страхувальника не сплатив суму виплаченого страхового відшкодування на користь страховика (позивача), вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, тому позов підлягає задоволенню у спосіб, обраний позивачем: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу 41\~497 (сорок одну тисячу чотириста дев`яносто сім) грн. 74 коп. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України (а.с. 3). Щодо вимоги позову про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15\~000,00 грн., то для суду наявні підстави для її задоволення, виходячи з наступного. При зверненні до суду із вказаним позовом позивач повідомив про фактичні витрати на професійну правничу допомогу, які ним фактично понесені (15\~000,00 грн. (а.с. 33, 34). На підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги та понесення позивачем таких витрат суду було надано: -договір №14 про надання професійної правничої допомоги від 20.05.2021 р.; -акт розрахунок від 12.01.2022 р. приймання передачі послуг професійної правничої допомоги; -платіжне доручення №807 від 12.01.2022 р. сплату 15\~000,00 грн. згідно договору від 20.05.2021 р. та акту від 12.01.2022 р. (а.с. 34). Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то для суду наявні підстави для стягнення таких витрат. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначений обов`язок з боку позивача виконаний в повному обсязі: суду надані докази на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в розмірі 15\~000,00 грн. (а.с. 34). Виходячи з вищенаведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню передбачені п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати.

Outcome: approved