Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з Компаніївської селищної ради Кіровоградської області на його користь 37\~060,18 грн. безпідставно набутих коштів. В позовній заяві пояснив, що 03 березня 2008 року між ним та Компаніївською районною державною адміністрацією укладено договір оренди строком на 10 років земельної ділянки з кадастровим номером 3522883000:02:000:9010, загальною площею 37 га, яка в подальшому розділена на дві земельні ділянки, площею 10,7931 га та 24,6694 га для ведення товарного сільського господарського виробництва, яка знаходиться на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Після закінчення строку дії договору 03.03.2018 року правонаступник Компаніївської районної державної адміністрації Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило йому у поновленні дії договору. 22 лютого 2018 року він подав до Кіровського районного суду м. Кіровограда позов до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про поновлення договору оренди (справа №404/1099/18) та передачу земельних ділянок у власність фізичним особам, і протягом проходження судового розгляду продовжував користуватись земельною ділянкою. 13 липня 2018 року щодо нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ст. 53-1 КУпАП. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01.08.2018 року (Справа №404/1099/18) йому у задоволенні позову було відмовлено. Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 27.09.2018 року рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01.08.2018 року залишено без змін. Він використовував земельну ділянку до набрання законної сили рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01.08.2018 року після його перегляду у Апеляційному суді Кіровоградської області 27.09.2018 року. 27 березня 2021 року керівник Олександрійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області звернувся до Компаніївського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області шкоди в сумі 51 791,17 грн, завданої внаслідок самовільного заняття земельних ділянок з кадастровими номерам 3522883000:02:000:9036, площею 10,7931 га та 3522883000:02:000:9035 площек 24,6694 га, які розташовані в межах Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. В обґрунтування позову зазначалось, що перевіркою дотримання вимог земельного законодавства та обстеження земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Мар`ївської сільської раді Компаніївського району було встановлено, що він, без наявних правових підстав самовільно зайняв та використовує земельні ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 35,4625 га шляхом засівання сільськогосподарськими культурами. Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок на загальну суму 51 791,17 грн. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2020 р. у задоволенні позову було відмовлено повністю. \~ \~ \~ \~ Постановою Кропивницького апеляційного суду від 21.04.2021 року була задоволена апеляційна скарга заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури, який діяв в інтересах Головного управління Держгеокадастру, рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2020 р. було скасоване, позов про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки задоволено та стягнено з нього 51 791,17 грн. 17 червня 2021 р. він отримав постанову державного виконавця Компаніївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Душинського Д.І. про відкриття виконавчого провадження №65786694 від 14.06.2021 р. Після відкриття виконавчого провадження ним було добровільно сплачено 51 791,17 грн. за постановою Кропивницького апеляційного суду від 21.04.2021 року. 20 липня 2018 року він сплатив 37060,18 грн. на користь Мар`ївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3522883000:02:000:9010, загальною площею 37 га за договором оренди від 3.03.2008 р, доказом чого є квитанція від 20.07.2018 року. Довідкою Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області від 01.07.2020 р. №119 підтверджується сплата ним орендної плати за використання землі державної власності сільськогосподарського призначення - ріллю площею 37 га в сумі 37060,18 грн. В той же час ним було сплачено за рішенням суду за постановою Кропивницького апеляційного суду від 21.04.2021 року 51 791,17 грн., як шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Таким чином, визнання ним рішення суду самовільного зайняття земельної ділянки означає безпідставність набуття відповідачем 20.07.2018 р. орендної плати за договором оренди від 03.03.2008 р., тобто орендна плата в розмірі 37060,18 грн. була сплачена ним та набута відповідачем безпідставно. Згідно рішення другої сесії селищної ради восьмого скликання від 11.12.2020 року №17 про початок реорганізації сільських рад шляхом розформування та приєднання до новоствореної громади та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 442828666878 від 12.04.2021 року почато процедуру реорганізації Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області на правонаступника - Компаніївську селищну раду. Таким чином за позовом про стягнення безпідставно набутих Мар`ївською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області коштів належним відповідачем є правонаступник - Компаніївська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області. Представником відповідача подано до суду відзив в якому він пояснив, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки 37\~060,18 грн. це орендна плата за використання земельної ділянки, згідно договірних зобов`язань, а сума 51\~791,17 грн. це відшкодування шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, що підтверджено рішеннями суду. Крім того, просила застосувати строк позовної давності, який закінчився 21.07.2021 року. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та надали пояснення відповідно до викладених в позовній заяві. Вважають,що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки про порушення свого права позивач дізнався 21.04.2021 року після набрання законної сили постанови Кропивницького апеляційного суду. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та надала пояснення аналогічно викладеними у відзиві. Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступного. На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3\~ст.265 Цивільного процесуального кодексу України\~суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07.12.2021 року відкрито провадження по справі, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 10.01.2022 року судові засідання проводилися в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів представника позивача. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з договору оренди землі 03 березня 2008 року між [PERSON] та Компаніївською районною державною адміністрацією укладено договір оренди строком на 10 років земельної ділянки з кадастровим номером 3522883000:02:000:9010, загальною площею 37 га, яка в подальшому розділена на дві земельні ділянки, площею 10,7931 га та 24,6694 га для ведення товарного сільського господарського виробництва, яка знаходиться на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. (а.с. 38-39). Як встановлено з довідки № 119 від 01.07.2020 року, виданої виконкомом Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області та квитанції № 0.0.1.090053341.1 від 20.07.2018 року, [PERSON] заплатив орендну плату за використання землі державної власності сільськогосподарського призначення (резервний фонд) ріллю загальною площею 37,00 га в сумі 37\~060,18 грн. (а.с. 9, 26). Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2020 року у задоволенні позовної заяви керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області Білоусава Ігоря Олександровича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області, третя особа Мар`ївська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відмовлено. (а.с. 10-14) Постановою Кропивницького апеляційного суду від 21.04.2021 року рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2020 року скасовано та стягнуто з [PERSON] шкоду, завдану внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок в сумі 51\~791,17 грн. (15-25). Відповідно до ст. ст.\~3,\~4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про оренду землі»\~відносини, повязані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Як визначено у ч.1 ст.116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. За приписами ч.1 ст.124 ЗК України\~(у редакції, чинній на момент укладення Договору оренди), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Частиною 1\~ст. 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1\~ст. 792 ЦК України\~за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Частиною 2 цієї\~статті Кодексу\~встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1\~ст. 93 ЗК України). Судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 3522883000:02:000:9010, загальною площею 37,00 га перебувала у користуванні позивача на підставі Договору оренди у період з 03 березня 2008 року по 03 березня 2018 року. Однак, за відсутності укладеної у встановленому законом порядку додаткової угоди до Договору оренди про продовження строку його дії, починаючи з 04 березня 2018 року користування позивачем земельною ділянкою, що була об`єктом Договору оренди, здійснювалось без наявної правової підстави, а тому - неправомірно. За самовільне зайняття земельних ділянок стаття 211 ЗК України\~передбачає цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність. Згідно зі ст.\~152\~ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 22\~ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З наявних у справі матеріалів вбачається та підтверджується належними, допустимими і достатніми доказами, що станом на 13 липня 2018 року позивач використовував на території Мар`ївської сільської ради земельні ділянки, утворені у результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3522883000:02:000:9010,\~загальною площею 35,4625, з них: земельна ділянка площею 10,7931 га (кадастровий номер 3522883000:02:000:9036) та земельна ділянка площею 24,6694 га (кадастровий номер 3522883000:02:000:9035), які були оброблені та засіяні. Постановою від 13.07.2018 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 21.04.2021 року з позивача стягнено шкоду, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у сумі 51 791,17 грн. Орендна плата сплачена позивачем за фактичне використання земельних ділянок після закінчення строку дії Договору оренди у сумі 37060,18 грн, не є відшкодуванням збитків у вигляді упущеної вигоди. Відшкодування ж шкоди, яке унормовано у\~главі 82 ЦК України, є умовою відповідальності особи, тому орендна плата набута відповідачем є правомірною. \~ Статті\~12\~та 81\~ЦПК України\~передбачають,\~що кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення,. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінує належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність її взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Як встановлено в судовому засіданні позивач користувався земельною ділянкою після закінчення договору оренди землі, зібрав урожай та отримав дохід, а тому ним не безпідставно сплачено орендну плату. За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Щодо застосування строків позовної давності, то суд вважає, що позивач, сплачуючи орендну плату, ще не знав про відмову у поновленні договору оренди землі та про подальше стягнення з нього збитків за самовільне використання земельної ділянки і остаточно про порушення своїх прав дізнався 21.04.2021 року, після набрання законної сили постанови Кропивницького апеляційного суду, відтак трирічний строк позовної давності не пропущений. \~Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed