Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~21.06.2022 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] адвокат Прасолов Ігорь Вадимович з заявою про винесення додаткового рішення. В заяві просив суд винести додаткове рішення та стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 20 000 грн. Судовий розгляд просили проводити за відсутності позивача [PERSON] та його представника \~ \~ \~ \~Інші учасники по справі в судове засідання не з`явилися. \~ \~ \~ \~Частиною 4 ст.270 ЦПК України передбачено, що неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~08.06.2022 року судом винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича №74188 від 31.05.2021 року про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості у розмірі 67 543,49 грн. за кредитним договором №200144093 від 10.05.2016 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» на користь [PERSON] судові витрати в сумі 1488,60 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. \~ \~ \~ \~Крім того, судом встановлено, що при винесенні вищевказаного рішення судом було відмовлено [PERSON] в позовних вимогах в частині стягнення коштів в розмірі 30\~000 грн. понесених на професійну правничу допомогу, оскільки ним не було надано жодних документів, які б підтверджували те, що ним було документально підтверджено та доведено факт витрати даних коштів на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч.1ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 вищевказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача по справі. Крім того відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] надавав правничу допомогу адвокат Прасолов Ігор Вадимович на підставі ордеру ХВ №1701000054 від 05.03.2018 року та договору про надання правничої допомоги від 05.03.2018 року. \~ \~ \~ \~Згідно звіту№1 про прийняття-передавання наданих послуг адвоката, адвокатом були надані [PERSON] , а останнім отримані правничі послуги на загальну суму 20 000 грн. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~частини шостоїстатті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи те, що ні позивачем, ні його захисником не було надано документів, які б підтверджували факт оплати послуг на професійну правничу допомогу в розмірі 20\~000 грн. по даній справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката Прасолова Ігоря Вадимовича про винесення додаткового рішення слід відмовити.

Outcome: dismissed