Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок (загальною площею - 62,50 кв.м., житловою площею - 28,10 кв.м) з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 01 березня 1995 року секретарем Горбанівської сільської Ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 4, відповідно до якого вона заповідала все своє майно сину [PERSON] . Позивач спадщину прийняв в порядку ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) шляхом вступу в управління та володіння спадковим майно протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай). Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Інші спадкоємці, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. Факт належності померлій [PERSON] вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами підтверджує витягом з погосподарської книги № 2 на 2021-2025 року Горбанівського старостинського округу Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 329 від 14 грудня 2021 року; випискою з погосподарської книги № 7 Горбанівського старостинського округу Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області № 327 від 14 грудня 2021 року; випискою з погосподарської книги № 2 Горбанівського старостинського округу Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області № 328 від 14 грудня 2021 року; копією технічного паспорта на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Право позивача на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією свідоцтва про своє народження; копією заповіту, посвідченого 01 березня 1995 року секретарем Горбанівської сільської Ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрований (реєстровий за № 4); довідкою Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 31 від 04 березня 2021 року; довідкою Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 49 від 01 квітня 2021 року; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14 квітня 2003 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької державної нотаріальної контори Герасько С.І. (реєстровий № 844); копією свого паспорта; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Представник відповідача, Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області, в підготовче судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Згідно ч.3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, отже до даних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами Розділу VII « Спадкове право» ЦК УРСР (в редакції 1963 року), суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу вимог ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач прийняла спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи, в тому числі й видачею йому Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 вищезазначеної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. Питання судових витрат вирішити відповідно до ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 534, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.328, ЦК України,

Outcome: approved