Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

У липні 2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.06.1997 року. Мають спільну дорослу дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені з 2018 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою судді від 08.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Заочним рішення суду від 30.09.2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, шлюб розірвано. Ухвалою суду від 15.11.2021 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду, заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 14.04.2022 року за клопотанням відповідача сторонам надано строк для примирення, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 16.05.2022 року провадження у справі поновлено. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, про що зазначав у заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 24), та у заяві про надання сторонам строку на примирення (а.с. 47); про дату судового розгляду повідомлявся належним чином (розписки а.с. 41, 45, 46, 55; довідка а.с. 66) у судове засідання, призначене на 18.01.2022 року, 28.02.2022 року, 14.04.2022 року, 16.05.2022 року, 23.06.2022 року та 20.07.2022 року не з`явився, письмово про причини неявки суд не повідомляв. 20.07.2022 року у телефонному режимі повідомив, що обізнаний про розгляд справи, до суду з`являтись не буде, проти розірвання шлюбу заперечує, про що суд повідомляв раніше. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи: Сторони у справі зареєстрували шлюб 20 червня 1997 року у Палаці шлюбів міста Кременчука, актовий запис № 503. Мають спільну дорослу дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з 2018 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Вирішуючи спір, суд виходить з такого: Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд встановив, що сторони тривалий час з 2018 року не проживають рахом. Строк, наданий судом, не привів до примирення подружжя. Неповнолітніх дітей подружжя не має. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] необхідно залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до\~ч.\~ 1,\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved