Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, заінтересована особа: [PERSON] , посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , з яким вона з 2008 року по день його смерті проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 163/1000 частини квартири під [ADDRESS] ([ADDRESS], [ADDRESS] , яка належала померлому на праві приватної власності на підставі договору дарування від 24 лютого 2021 року. Заявниця зазначала, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його мати - [PERSON] , яка відмовилась від спадщини на її користь, оскільки вважає її дружиною свого померлого сина. Вказувала, що з 2008 року по день смерті [PERSON] вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом, разом вели спільне господарство, мали спільний сумісний бюджет, піклувались та турбувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки, проживали як чоловік та дружина. З 2008 року по 2014 рік вони з померлим винаймали квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій проживали однією сім`єю, а в 2015 році за спільні кошти придбали за договором купівлі-продажу від 02 листопада 2015 року квартиру [ADDRESS] , в якій після оформлення документів зареєструвалися. В період з 2019 року по 2021 рік вони з [PERSON] переїхали до м. Одеси і стали проживати в орендованій квартирі [ADDRESS] , у друзів померлого. 24 лютого 2021 року за сумісні кошти ними було придбано 163/1000 частини квартири під [ADDRESS] ([ADDRESS] . Вказана квартира була придбана за договором дарування від 24 лютого 2021 року на ім`я [PERSON] , оскільки для оформлення договору купівлі-продажу необхідно було отримати нотаріальну згоду усіх співвласників квартири. Вказувала, що 18 червня 2021 року вона, діюча на підставі довіреності, виданої [PERSON] 06 травня 2021 року, на підставі договору купівлі-продажу від 18 червня 2021 року передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Стверджувала, що останні шість місяців [PERSON] хворів та проходив лікування у лікарнях міста Одеси, а вона увесь час його підтримувала, піклувалась про нього та сплачувала усі витрати на лікування, а після його смерті понесла всі витрати, пов`язані з його похованням та проведенням інших ритуальних послуг. 03 вересня 2021 року вона, як спадкоємець четвертої черги за законом після смерті [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Первомайського нотаріального округу Миколаївської області Бойчук С.І. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, якою було відкрито та зареєстровано в спадковому реєстрі спадкову справу № 30/2021 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . Листом приватного нотаріуса Первомайського нотаріального округу Миколаївської області Бойчук С.І. від 09 вересня 2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю у неї достатніх документів, що слугують підставою для закликання до спадкоємства за законом. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила суд встановити факт її проживання з [PERSON] який помер [INFO] , однією сім`єю не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2004 року до дня його смерті - [INFO] , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Ухвалою суду від 13 січня 2022 року у справі було відкрито провадження та призначено судове засідання (а.с. 45). Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Первомайського нотаріального округу Миколаївської обл. Бойчук С.І. спадкову справу №30/2021 яка була відкрита після смерті [PERSON] (а.с. 52-53). Заявниця та її представник, діючий за ордером від 11 січня 2022 року, в судове засідання не з`явилися, надали заяву про підтримання заяви про встановлення факту, просили суд її задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю (а.с. 42). Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлялась відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 95, 96, 97). Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання з померлим однією сім`єю не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщинипідлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою восьмою Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 19). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 163/1000 частин квартири під [ADDRESS] ([ADDRESS], [ADDRESS] , яка належала померлому на праві приватної власності на підставі договору дарування від 24 лютого 2021 року (а.с. 25-26). 24 лютого 2021 року право власності [PERSON] на 163/1000 частин квартири під [ADDRESS] (25, 26 27, [ADDRESS] , [ADDRESS] , 30, [ADDRESS] , було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 27). Встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 18). [INFO] помер [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 20). З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2021 року [PERSON] , мати померлого [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Горбань М.В. із заявою про відмову від спадщини після смерті [PERSON] на користь його дружини [PERSON] (а.с. 14). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2008 року по день смерті останнього проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом, разом вели спільне господарство, мали спільний сумісний бюджет, піклувались та турбувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки, проживали як чоловік та дружина. Встановлено, що з 2008 року до 2014 року [PERSON] та [PERSON] винаймали квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій проживали однією сім`єю. З заяви [PERSON] вбачається, що 02 листопада 2015 року [PERSON] за їх спільні кошти за договором купівлі-продажу від 02 листопада 2015 року придбав квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстрував на своє ім`я. Встановлено, що в квартирі [ADDRESS] , яка належала на праві власності померлому, були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується штампом у паспорті [PERSON] та довідкою від 07 вересня 2021 року про реєстрацію [PERSON] (а.с. 68-69, 73). Судом встановлено, що 18 червня 2021 року між [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності від 06 травня 2021 року, виданої приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської обл. Бойчук С.І., за зареєстрованим № 220 діяла [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 14). За думкою суду, вказаний факт свідчить про те, що між заявником та померлим склалися сімейні, довірливі відносини. Встановлено, що 30 серпня 2021 року між ТОВ «ДІМ МЕДЕЦИНИ» та [PERSON] було укладено договір про надання медичних послуг №442242, згідно якого ТОВ «ДІМ МЕДЕЦИНИ» зобов`язався, зокрема, надавати кваліфіковане обстеження та/або лікування і медичний супровід пацієнту [PERSON] , а заявниця зобов`язалась оплатити надані послуги (а.с. 24, 34-41). Згідно виписок з медичної картки стаціонарного хворого № 4529 та № 4980 [PERSON] хворів синдромом Бадда-Кіарі (а.с. 21, 22-23). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Одеса через хронічний вірусний гепатит «С», що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 серпня 2021 року, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Первомайську. Первомайського р-ну, Миколаївської обл. ПМУ МЮ (м. Одеса), актовий запис № 760, довідкою про причину смерті № 000429 від 04 серпня 2021 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 03 вересня 2021 року (а.с. 19, 32, 61, 62). Встановлено, що [PERSON] проводила за власні кошти похорони [PERSON] , який помер [INFO] , через ритуальне агентство «АНГЕЛ», що підтверджується довідкою від 06 серпня 2021 року, виданої [PERSON] (а.с. 33). На підтвердження заявленого заявницею факту, що [PERSON] разом з [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, остання також надала фотографії певних подій, на яких зображені вони з спадкодавцем разом (а.с. 28-30). Встановлено, що 03 вересня 2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Первомайського нотаріального округу Миколаївської обл. Бойчук С.І. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповідною заявою заявниці (а.с. 60). Того ж дня, приватним нотаріусом було відкрито та зареєстровано в спадковому реєстрі спадкову справу № 30/2021 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 17, 66). Листом приватного нотаріуса Первомайського нотаріального округу Миколаївської області Бойчук С.І. від09 вересня 2021 року [PERSON] було відмовленоу видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю достатніх документів, що слугують підставою для закликання до спадкоємства за законом (а.с. 12, 74). Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Статтями 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Суд вважає, що факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року по день смерті останнього підтверджений матеріалами справи. Таким чином, заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, а саме з 2008 року по день смерті - [INFO] , їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується зібраними у справі доказами, встановленими судом фактичними обставинами справи та належна оцінка доказів. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для реалізації свого права як спадкоємця для пред`явлення нотаріусу, але факт проживання однією сім`єю підтверджений заявницею та не заперечується іншими учасниками судового розгляду, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судовий збір по справі складає 496,20 грн., які повністю сплачено [PERSON] при зверненні до суду.

Outcome: approved