Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

11.05.2022р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. № 3). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.05.2022р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№12). Позивач в позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 02.06.2012р. у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 362. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . По тексту позову позивач зазначав, що подружні відносини вони припинили з вересня 2021р. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на ведення спільного господарства та подружні відносини, через що виникали конфлікти. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Позивач заяві до суду від 20.07.2022р. підтримав поданий позов та просив ухвалити рішення за його відсутності. Також зазначив, що подружжя остаточно припинило шлюбні відносини з вересня 2021р., а також те, що він не наполягає на стягненні з відповідачки на його користь судових витрат по оплаті судового збору (а.с. №28). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачка \~в \~заявах \~до суду\~ від\~ 08.07.2022р.\~та 18.07.2022р. (надійшли\~на \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ е/\~пошту суду)\~ зазначила,\~що визнає\~ позовні\~вимоги,\~просила справу\~розглянути за\~її відсутності.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В заяві\~до \~суду від\~ \~18.07.2022р. підтвердила період остаточного припинення шлюбних відносин з чоловіком, а саме вересень 2021р., а також зазначила, що вона не бажає собі повертати дошлюбне прізвище (а.с. №17, 24). Таким чином, на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України суд ухвалив рішення в судовому засіданні 20.07.2022р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін від 08.07.2022р., 18.07.2022р. та 20.07.2022р., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.06.2012р. у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 362 (а.с. № 5). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. № 6,7). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства, що призводило до суперечок та фактично і призвело до припинення шлюбних відносин. Сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2021р., та з того часу не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені з вересня 2021р. (майже рік назад), з того часу не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, а також підтвердила період припинення шлюбних стосунків, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги положення ч.1 ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилася на розірвання шлюбу. Питання щодо зміни прізвища відповідачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання не виявила бажання змінювати прізвище на те, що в неї було до шлюбу (а.с. № 24). Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, та з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати оплаті судового збору при подачі позову у розмірі 992грн. 40коп. (а.с. № 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved