Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

[PERSON] 16 червня 2022 року звернулася до суду із даною позовною заявою, в якій зазначила, що 14 червня 2022 року скерувала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу з відповідачем. У даному шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на даний час проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказала, що самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечувати, доглядати, виховувати дитину, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом. Однак відповідач, будучи зареєстрованим фізичною особою-підприємцем, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивачка не має можливості в повному обсязі самостійно забезпечити її належне утримання. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2200 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 20 червня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, судове засідання призначено на 01 серпня 2022 року. Відповідач скерував до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки вважає, що розмір аліментів, які позивачка просить суд стягнути з нього на утримання дитини в розмірі 2200 грн, є явно завищеними і необґрунтованими. Вказав, що дійсно від шлюбу з позивачкою має малолітню дочку [PERSON] , однак обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, не відповідають дійсності, оскільки він не є зареєстровним як фізична особа-підприємець. На даний час він проживає з батьками, бо особистого житла не має. При цьому його батько [PERSON] є особою з інвалідністю по зору, у зв`язку з чим відповідач змушений допомагати йому по веденню домашнього господарства. Оскільки постійної роботи не має, тоу змушений заробляти на прожиття за рахунок нерегулярних доходів від робіт із найму в межах територіальної громади, від яких він отримує невелику платню. Вважає, що позивачкою не надано суду доказів про його спроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у такому розмірі, як вона бажає, оскільки жодними належними та допустимими доказами не доведено про наявність у нього таких доходів. Просить справу розглняти без його участі, а позов задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти в розмірі 1200 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Позивачка скерувала да суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності, відповідач про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 вересня 2016 року по даний час (а.с.3). З копії свідоцтва про народження, виданого 19 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Кортеліської сільської ради Ратнівського району Волинської області вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Як вбачається із довідки Ратнівської селищної ради Волинської області №397 від 08.06.2022, позивачка має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи із норм\~СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. У ч.1\~ст. 184 СК України\~зазначено,\~що суд\~за заявою\~одержувача визначає\~розмір аліментів\~у твердій\~грошовій сумі. \~Розмір\~аліментів,\~визначений у\~твердій грошовій\~сумі,\~щорічно підлягає\~індексації відповідно\~до закону. За ч.2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із\~ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум з 01 липня 2022 року на дітей віком до 6 років становить 2201 гривня. Відповідно до ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму в контексті ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" задовольняє тільки мінімальні потреби дитини, вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Твердження позивачки про те, що відповідач зареєстрований, як фізична особа-підприємець спростовується доданою до відзиву довідкою Ратнівської селищної ради №354 від 29.06.2022, згідно з якою [PERSON] на території Кортеліського старостинського округу підприємцем не зареєстрований. Крім того, відповдіно до довідки відділення №2 (смт Ратне) управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації про неотримання допомоги №505 від 28.06.2022, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 28.06.2022, довідки Ратнівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості №467/36/3 від 28.06.2022, індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 28.06.2022, відповідач [PERSON] офіційних доходів не має. Водночас, із матеріалів справи встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, докази наявності протипоказань щодо працевлаштування останнього відсутні, інших утриманців не має. Доводи відповідача про те, що він змушений заробляти на прожиття за рахунок нерегулярних від робіт по найму тільки в межах територіальної громади, у зв`язку з тим, що його батько є оосбою із інвалідністю по зору та потребує допомоги у веденні домашнього господарства з боку відповідача, спростовується доданою до відзиву довідкою Ратнівської селищної ради про склад сім`ї №353 від 29.06.2022, згідно з якою з батьком проживає дружина останнього [PERSON] , яка є особою працездатного віку та в змозі допомагати чоловіку. Таким чином, суд не вбачає перешкод для подальшого працевлаштування відповідача для забезпечення можливості утримувати свою малолітню дочку. З огляду на встановлені обставини, з урахуванням часткового визнання позову відповідачем, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін у твердій грошовій сумі в наближеному до мінімального рекомендованого розміру. Враховуючи зазначене, а також положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8\~ст.7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, з огляду на рівний обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1800 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача\~в дохід\~держави з\~урахуванням заявлених\~позивачкою позовних\~вимог слід\~стягнути судовий\~збір в\~розмірі 992,4 грн. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial