Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16 серпня 2001 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі РАЦС по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1126. Також вказує, що за час перебування в шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , 1992 року народження. Крім того, зазначає, що протягом 2016-2017р.р. сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю і на цьому ґрунті у них часто виникали сварки, свідками яких були родичі, друзі і дитина. На даний момент спільного господарства вони не ведуть, оскільки із січня 2018 року проживають окремо. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, примирення між ними неможливе, так як неодноразово були спроби налагодження стосунків шляхом обговорення відношення до подальшого життя із влаштуванням на роботу та без зловживання алкоголем. До органів ДРАЦСу не зверталися, тому позивачка просить суд не надавати строк на примирення. Майнового спору між сторонами немає. На підставі зазначеного вище, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16.08.2001 року у відділі РАЦС по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1126. Крім того, просить при винесенні рішення про розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Судовий збір просить не стягувати з позивачки. Ухвалою суду від 12.05.2022, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судовому засіданні позивачка [PERSON] зазначила, що не проживає із відповідачем 6 років, він зловживає спиртними напоями, не працює, налагодити відносини не вийшло і просить задовольнити вимоги. Також зазначила, що спільного бюджету сторони не мають, дитини є повнолітньою. Строк для примирення просила не надавати. Судові витрати залишає за собою. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Поважність причин неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подано. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку позивачки, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 16 серпня 2001\~року згідно даних Свідоцтва про одруження (Серія [NUMBER] від 16 серпня 2001\~року),\~- сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, про що складено відповідний актовий запис № 1126. Також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними Свідоцтва про народження ( Серія [NUMBER] від 03 жовтня 2002 року) . Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень.\~Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування(ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування(ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007\~року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати слід залишити за позивачкою, враховуючи її заяву. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved