Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

06.09.2021 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідача: [ADDRESS] . Внаслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідача у період з 01.10.2013 року по 31.07.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 61370,96 гривень, також у зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язків щодо сплати заборгованості просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати у розмірі 20572,99 гривень, 3% річних у розмірі 5898,35 гривень, всього 87842,30 гривень. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 2270,00 гривень. Ухвалою суду від 24.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного\~позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач скористалась правом подання відзиву, відповідно до ст. 178 ЦПК України. 19.10.2022\~надала відзив\~на позовну\~заяву,\~ заперечувала\~проти задоволення\~позовних вимог\~у повному\~обсязі,\~зазначивши,\~що \~до 2013\~року послуги\~з централізованого\~опалення та\~гарячого водопостачання\~в будинку\~ [ADDRESS] \~надавалися \~ \~ комунальним\~ \~ \~ \~ підприємством\~ \~ \~ \~ теплових\~ \~ \~ \~мереж «Криворіжтепломережа». Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Киворіжтепломережа» до\~Державного підприємства\~«Криворізька \~ теплоцентраль»\~передано об`єкти теплопостачання\~в Довгинцівському,\~ \~Жовтневому,\~ Інгулецькому\~ та\~ Саксаганському районах міста і, таким чином, з 01.10.2013 року виконавцем послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку [ADDRESS] . Між тим,\~у період\~2011-2012\~p.,\~у відповідності\~до вимог\~проектно-технічної\~документації відповідачем\~було правомірно встановлено у власній квартирі автономне опалення з повним відключенням від внутрішньобудинкових систем\~централізованого опалення\~та гарячого\~водопостачання.\~Вказані обставини\~підтверджуються документами\~долученими до\~відзову.\~ Після складання акту від 20.03.2012 p., яким постачальником відповідної послуги КПТМ «Криворіжтепломережа» зафіксувало від`єднання квартири від мереж централізованого опалення, було знято теплове навантаження по її квартирі та припинило нарахування за централізоване опалення у зв`язку з чим закрито особовий рахунок. З того часу послугу з централізованого опалення не отримує. 12.11.2021 представник АТ «Криворізька теплоцентраль» надала відповідь на відзив, де зазначила 01.10.2013 відбулася передача об`єктів теплопостачання для обслуговування споживачів централізованого опалення від КПТМ «Криворіжтепломережа» до ДП «Криворізька теплоцентраль». Посилання відповідача, що вона не є споживачем послуг з централізованого опалення, оскільки в її квартирі з 20.03.2012 встановлено автономне опалення не можуть бути взяті до уваги оскільки відповідачем не надано документів дотримання порядку відключення квартири від мереж централізованого опалення у встановленому законом порядку. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду неодноразово повідомлялась належним чином. Правом бути присутньою під час розгляду справи у суді не скористалась, надала до суду відзив на позовну заяву та заяву про застосування до позовних вимог строк позовної давності. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову у повному обсязі за таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі - Правила), надає населенню м.Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідача. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою:\~ [ADDRESS] , квартира є приватною власністю та належить відповідачу на праві приватної власності, відповідно договору купівлі-продажу від 22.12.2010, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. (а.с.3) Відповідно до Інформації про нарахування по рокам та детальної виписки з особового рахунку, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] за централізоване опалення за період з 01.10.2013 по 31.07.2021 складає\~61370,96 гривень (а.с.4). Відповідачем в обґрунтування своєї позиції зазначено, що не користується послугами з централізованого постачання теплової енергії, оскільки в квартирі встановлено автономне опалення, тому у неї відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період часу, оскільки фактично ці послуги не були отримані. На підтвердження своєї позиції суду надано наступні докази: копія витягу про державну реєстрацію прав на квартиру; копія робочий проект реконструкції системи газозабезпечення за адресою: [ADDRESS] ; копія Акту прийому в експлуатацію газифіцірованого об`єкту; копія заяви про дострокове розірвання договору від 15.06.2011; копія акту обстеження абонента по [ADDRESS] представниками КПТС «Криворіжтепломережа» від 20.03.2012 (а.с.22-30). 13.07.2011 року був складений та підписаний представниками комісії ВАТ «Криворіжгаз» Акт приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту про надання дозволу здійснити врізання та запуск газу (а.с. 28). Відповідно до копії Акту № б/н від 20.03.2012 року представник КПТМ «Криворіжтепломережа» та абонент [PERSON] , [ADDRESS] склали акт про те, що при обстеженні приміщення встановлено: «наявний видимий розрив на мережі центрального опалення; стоянки заізольовані, поглиблені в стіни; система гарячого водопостачання демонтована; у приміщенні встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника 10.06.2011 року» (а.с. 30). Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», а також Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630). Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4 (далі\~Порядок), не передбачена можливість відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремої квартири у багатоквартирному будинку, а відключення окремого багатоквартирного будинку за заявою власника (власників) будинку вирішується постійно діючою міжвідомчою комісією, створеною органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади відповідно до розділу 2 вищезазначеного Порядку. Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому. З доказів наданих суду відповідачем вбачається, що автономне опалення встановлено в липні 2011 року, тобто у період дії вищенаведених законодавчих актів, які передбачали відповідну процедуру та умови встановлення такого опалення, але матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання послуг з постачання тепла. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на отримання дозволу для встановлення автономного опалення, після чого мав б отримати технічні умови на влаштування автономного опалення та відповідно до яких мав би бути розроблений робочий проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП, а також для розірвання договору на постачання теплової енергії. Таким чином, діюче законодавство та нормативні акти не передбачають відключення окремої квартири у багатоквартирному будинку від централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно нарахування плати за надані послуги проводиться правомірно. З урахуванням викладеного, доводи відповідача [PERSON] щодо неправомірного нарахування позивачем оплати за послуги з теплопостачання, у зв`язку із фактичним невикористанням відповідачем цих послуг через наявність автономної системи опалення у квартирі, суд відхиляє, оскільки споживачем не дотримано порядку відключення квартири від мереж централізованого опалення багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач\~фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. У відзиві на позовну заяву відповідач та окремо в заяві [PERSON] просила застосувати наслідки спливу позовної давності. За нормами ст.\~256\~ЦК України позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Згідно\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини четвертої\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість повинна бути стягнута в межах трирічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з 01.08.2018 року по 31.07.2021 року, що становить 28694,82 грн. Згідно з частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання(підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). У\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Отже, наявні правові підстави для стягнення на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, АТ «Криворізька теплоцентраль» просило суд стягнути з відповідачів інфляційні втрати за період з 01.10.2013 року по 31.07.2021 року у сумі 20572,99 грн. та три відсотки річних за цей же період у сумі 5898,35 грн., з врахуванням заявленої у позовній заяві суми боргу у розмірі 61370,96 грн., при цьому позивачем на підтвердження цих сум був наданий детальний розрахунок із визначенням інфляційних витрат та 3% річних за кожний період із зазначенням суми заборгованості за кожен місяць. Однак, оскільки судом визначена до стягнення заборгованість в межах трирічного строку позовної давності у розмірі 28694,82 грн., то і суми інфляційних витрат та 3% річних підлягають стягненню за цей же період у розмірі 2\~626,99 грн. та 1 4207,53 грн. відповідно. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 28694,82 грн., інфляційні витрати у розмірі 2626,99 грн., 3 % річних у розмірі 1207,53 грн. Згідно з ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн. Відповідно до положень\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі\~840,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial