Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Обухівської міської ради, в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/3 частину будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 1/6 частину вказаного будинку він утримав у спадок після смерті матері, а 1/2 частину цього ж будинку після смерті батька. З моменту отримання спадщини, він проживає та веде господарство у вказаному будинку. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, сплачує комунальні платежі, робить поточний та капітальний ремонт. Хто є власником 1/3 частини будинку йому не відомо, та протягом 19 років ніхто не заявляв своїх прав на вказану частину будинку, просив в судовому порядку визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку. 05.10.2021 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, надано позивачу термін для усунення недоліків. 01.11.2021 року позивачем подано заяву про усунення недоліків. 02.11.2021 року ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче провадження. 21.02.2022 року ухвалою суду витребувано у Київського обласного нотаріального архіву спадкову справу померлої [INFO] [PERSON] , яка на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , за наявності справи у архіві. 27.07.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України,\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вивчивши, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , від якої позивач отримав у спадок майно, що складалось із 1/6 частини будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.12). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , від якого позивач отримав у спадок майно, що складалось із 1/2 частини будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.11). Як встановлено в судовому засідання позивач тривалий час проживає в будинку [ADDRESS] , підтримує його в належному стані, сплачує комунальні платежі, що підтверджується абонентською книжкою по рахунком за електроенергію газ особовими рахунками на ім`я позивача. Позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка, на якій розташований будинок, що підтверджується копією державного акту IV-КВ №080770 (а.с.13). Позивач на сьогоднішній день продовжує проживати у вказаному будинку. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, сплачує комунальні платежі, робить поточний та капітальний ремонт, що підтверджується копіями специфікація на будівельні матеріали (а.с.18-22). Як вбачається із копії довідки № 48 від 05.03.2020 року, виданої виконкомом Красненської сільської ради, [PERSON] , відкрито з 1992 року по даний час проживає без реєстрації в [ADDRESS] . [PERSON] неодноразово проводив косметичний ремонт житла. Вищевказаний будинок належав на праві власності його батькам (а.с.5). Статтями\~16,\~328 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Відповідно до пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~правила\~статті 344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі сплином строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови). Отже, враховуючи, що позивач добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно користуватися квартирою, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на неї за набувальною давністю.

Outcome: approved