Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

13 грудня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ГУ ПФУ в м. Києві до [PERSON] про повернення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідач перебував на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримував пенсію, як військовослужбовець. З листопада 2016 року йому додатково виплачувалася надбавка до пенсії, як такому, що має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей. З вересня 2018 році відповідач офіційно працевлаштувався, однак, не повідомив позивача про цей факт та продовжував отримувати пенсію, що не передбачено законом. Внаслідок чого позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти (пенсію) у сумі 17 900, 03 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 грудня 2021 року цивільну справу № 753/25405/21 передано судці [PERSON] . Фактично справу було передано судці 20 грудня 2021 року. 04 січня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 10 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 03 березня 2022 року на 15:00 год. Судове засідання призначене на 03 березня 2022 року не відбулось у зв`язку перебуванням судці у відпустці. Згодом судове засідання було перенесено на 31 травня 2022 року на 15:00 год. 31 травня 2022 року судове засідання було відкладено на 08 липня 2022 року на 14:00 год. у зв`язку з неявкою відповідача. В судове засідання 08 липня 2022 року з`явився відповідач, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на підтвердження чого надав письмову заяву про визнання позову, однак зауважив, що йому ніхто не роз`яснював інформацію стосовно того, що він зобов`язаний повідомляти ГУ ПФУ м. Києві у разі свого працевлаштування. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх. №22415). Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача з урахуванням заяви про визнання позову, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, перебував громадянин [PERSON] , [INFO] , який отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Крім того, на підставі заяви відповідача від 24 листопада 2016 року № 773 йому було встановлено надбавку до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с. 11). На підставі відомостей з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у вересні 2018 року позивачем було виявлено сплату страхових внесків за відповідача, тобто позивачу стало відомо про працевлаштування [PERSON] . Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідач не повідомив (несвоєчасно повідомив) про своє працевлаштування, внаслідок чого у нього утворилася переплата пенсії в період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року у розмірі 24 756 грн. (а.с.17). З копії довідки виданої ТОВ "ВЕНБЕСТ-БЕЗПЕКА 2" 25 листопада 2018 року, вбачається, що [PERSON] був працевлаштований з 21 грудня 2016 року по 08 серпня 2017 року на посаді охоронця відділу охорони та безпеки (а.с.21) З рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 02 жовтня 2018 року вбачається, що у [PERSON] , який отримує пенсію за вислугою років за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року утворилась переплата в розмірі 24756 грн. Стягнення здійснювалось з пенсії [PERSON] у розмірі 20% пенсії щомісячно до повного погашення (а.с.18). 21 січня 2020 року відповідач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про поновлення на військовій службі (а.с. 23). Відповідно до витягу з наказу від 16 січня 2020 року № 10о/с Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, [PERSON] було прийнято на службу до служби судової охорони на підставі конкурсу (а.с.24). У зв`язку із поновленням на службі ГУ ПФУ в м. Києві листом повідомила відповідача про припинення виплати пенсії з 1 лютого 2020 року та про встановлення надміру виплачених йому коштів (пенсії) за період з 17 по 31 січня 2020 року в розмірі 1432,31 грн (а.с. 27). Загальна сума надмірно сплачених коштів, з урахуванням рішення позивача від 2 жовтня 2018 року - становить 17 900, 03 грн, про що також відповідач був повідомлений відповідним листом. Такі листи надсилались відповідачу позивачем двічі за адресою місця реєстрації, проте повертались до позивача з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Станом на час зверенння із позовом до суду відповідач у позасудовому порядку надмірно виплачені кошти позивачу не повернув. Відповідно до статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до положень частин першої-третьої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення. Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи встановлені судом обставини та докази надані позивачем до позову, зважаючи на те, що відповідач вимоги позову визнав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі положень статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1135 грн., а інша половина сплаченого судового збору повертається позивачу.

Outcome: approved