Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що він одружився з відповідачем 18 грудня 1999 року, шлюб між ними зареєстрований Красилівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №172. У цьому шлюбі в них народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що впродовж останніх чотирьох років його стосунки з дружиною зіпсувались, внаслідок чого вони більше не можуть разом виконувати сімейні обов`язки. Наразі вони не ведуть сіпльного господарства та проживають за різними адресами. Позивач вважає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя будуть безрезультатними, оскільки кожен з них має намір створити нову сім`ю. А тому, подальше перебування у шлюбі буде суперечити його інтересам. На підставі наведеного, [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 18 грудня 1999 року Красилівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №172. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заявою від 18 травня 2022 року просить розгляд справи здійснювати без його участі, вимоги позову підтримав в повному обсязі. 18 травня 2022 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її часті. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи зі спірних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Суд установив, що [PERSON] та [PERSON] одружились 18 грудня 1999 року, шлюб між ними зареєстрований Красилівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №172. Наведене підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим 18 грудня 1999 року Красилівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області (а. с. 18). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Установлено, що позивачем у цій справі є [PERSON] , тоді як шлюб, який просить розірвати позивач, укладено між [PERSON] та [PERSON] . Правильність написання прізвища позивача підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 08 серпня 1995 року Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області (а. с. 7,8). Таким чином,\~судом встановлено\~невідповідність анкетних\~даних позивача\~відомостям про\~чоловіка у\~свідоцтві про\~одруження серії [NUMBER] , яке видане 18 грудня 1999 року Красилівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області. За відсутності підтвердження факту належності позивачу правовстановлюючого документу (свідоцтва про одруження) суд в межах заявлених позовних вимог позбавлений можливості встановити юридично значимі обставини для задоволення цього позову. Фактично представлені у справі письмові докази, зокрема, оригінал свідоцтва про одруження, дають підстави для висновку, що в силу положень ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позивач не наділений правом звернення до суду з цим позовом. З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed