Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності документів, що мають юридичне значення, виданих на ім`я [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Заявниця та її брат [PERSON] є єдиними спадкоємцями померлого [PERSON] , у зв`язку з чим звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті батька. В поданих документах нотаріусом була встановлена невідповідність прізвища між померлим та його дітьми, а саме батько [PERSON] та його діти [PERSON] , [PERSON] [PERSON] звернулася до Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою від 13.05.2021р. про внесення змін до Свідоцтва про смерть [PERSON] від 29.03.2021 серія [NUMBER] . В ході розгляду заяви було встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] зазначено прізвище « [PERSON] », а тому Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зробив виправлення відповідно до висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану №85 від 27.07.2021 року та змінив прізвище з « [PERSON] на [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 00032224645 від 20.08.2021 року, та видав повторне Свідоцтво про смерть від 20.08.2021 серія [NUMBER] . Після надання нотаріусу витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 00032224645 від 20.08.2021 року, та Свідоцтва про смерть від 20.08.2021 серія [NUMBER] , остання зазначила, що тепер виникла невідповідність у правовстановлюючих документах на рухоме та нерухоме майно, тому необхідно через суд встановити факт належності саме [PERSON] наступних правовстановлюючих документів: - договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , укладений 29.09.2010 року між [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] ; - договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , укладений 02.09.2014 року між [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] ; -договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , укладений 27.08.2009 року між [PERSON] та [PERSON] ; -договору купівлі-продажу житлового будинку від [ADDRESS] , укладений 04.08.2015 року' між [PERSON] та [PERSON] ; -договору купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 7124985200:02:004:0613 що розташована на території [ADDRESS] на якій розташовано будинок, укладений 04.08.2015 року [PERSON] та [PERSON] ; -свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 13.02.2015 року 1/3 частки в праві власності на житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами, що розташований по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] ; -свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 13.02.2015 року 7/50 частки в праві власності на житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами, що розташований по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] ; -свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на автомобіль RENAYLT LOGAN MCV, легковий універсал 2011 року випуску, сірого кольору, номер (кузова, рами) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] . який зареєстрований на [PERSON] 26.09.2012 року; -свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на автомобіль СНЕRУ А 15 AMULET, легковий 2008 року випуску, бежевого кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , реєстраційний помер [NUMBER] . який зареєстрований на [PERSON] ; -свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.08.2001 року грошових вкладів з нарахованими відсотками, що знаходяться на зберіганні в Ватутінській філії Звенигородського ВОБ №2970/012 на рахунках № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . [NUMBER] , [NUMBER] та у Катеринопільському ВОБ №5387 на рахунку № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] ; -договору №20335-ФО банківського вкладу «Скарбниця» від 03.08.2020 року | грошового вкладу з нарахованими відсотками, що знаходяться на зберіганні в АT «Банк Січ» на ім`я [PERSON] , у зв`язку з чим до суду була подана вищевказана заява. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі №752/30025/21 за заявою [PERSON] , заінтересована особа Приватний нотаріус Ватутінського міського нотаріального округу Побіянська Неллі Борисівна, [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, ухвалено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказала, що заяву підтримує в повному обсязі. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від заінтересованих осіб до суду не надходило. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту, зазначеного в п. 6 ст. 315 ЦПК, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 315 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам ст.ст. 203, 275 ЦПК (чинним за Кодексом 2004 р.) Суд повинен також навести у рішенні докази у підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану, тощо). Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них. Однак, з матеріалів справи не вбачається, що заявник зверталася до відповідного органу з даними питаннями і що їй було відмовлено в цьому. У даному випадку спосіб відновлення порушеного права, якщо воно мало місце, вирішується шляхом звернення до відповідного органу, а у разі відмови - оскарження її в судовому порядку, а тому заява задоволенню не підлягає. Більше того, суд зазначає, що [PERSON] в поданій до суду заяві стверджує, що в паспорті, виданому на підставі свідоцтва про народження батька, в якому останній записаний як « [PERSON] », була допущена помилка, а саме: необхідно було написати « [PERSON] », а записали « [PERSON] », тобто різниця в написані прізвища спадкодавця в одну літеру, є, на її думку, наслідком довільного перекладу прізвища з російської мови, якою було складено всі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Разом з тим, заявницею не додано до заяви копію свідоцтва про народження [PERSON] на підтвердження вищевказаного факту. Також, суд звертає увагу, що [PERSON] в обґрунтування заяви та обставин справи подано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №00032224645 від 20.08.2021 року, згідно якого вбачається, що були внесені зміни у свідоцтво про смерть в прізвищі померлого з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Однак заявник не додає висновку за результатами розгляду заяви останньої від 13.05.2021 про внесення змін до Свідоцтва про смерть [PERSON] від 29.03.2021 серія [NUMBER] , як підстави внесення відповідних змін до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №00032224645 від 20.08.2021 року, що позбавляє суд можливості встановити факт, що в свідоцтві про народження [PERSON] прізвище останнього дійсно записано як « [PERSON] » а не « [PERSON] ». Суд наголошує, що в додатках до заяви додано копію паспорта [PERSON] , [INFO] , а також перелік правовстановлюючих документів на вищевказану особу, разом з тим, з копії свідоцтва про народження заявника вбачається, що батьком останньої є [PERSON] , що позбавляє суд можливості встановити той факт, що батько заявника і особа, відносно якої [PERSON] просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, є однією і тією особою, що, в свою чергу, виключає можливість звернення останньою з відповідною заявою до суду. Враховуючи встановлені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed