Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів з 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на 1/4 частку його доходу щомісяця, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку\~ щомісяця. Сплата аліментів на утримання старшої доньки відбувалася до 30.06.2019 року, на даний час відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/6\~ частини всіх видів заробітку щомісяця, що становить 1800,00 грн. на місяць і є не достатнім для утримання дитини, тому позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням суду до 1/4 частки його доходу щомісяця. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2010 року у справі №2-3103/2010 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2018 року у справі №183/2511/18 стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2019 року включно починаючи з 02 травня 2018 року (а.с.33). На підставі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також зазначено, що відповідно до ст. 192 СК (2947-14) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що з моменту винесення судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів покращився матеріальний стан платника аліментів, з огляду на те, що аліменти на старшу дитину на період її навчання було стягнуто до 30.06.2019 року, наразі відповідач сплачує аліменти на утримання однієї дитини у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу). Наведене свідчить про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позивачем позовних вимог, тобто у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття доньки. Такий розмір частки від усіх доходів відповідача буде відповідати інтересам дитини, враховуючи, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 992,40 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved