Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

У березні 2022 року представник позивача Акціонерного товариства «Юнекс Банк» (далі - АТ «Юнекс Банк»; Банк) звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування. В обґрунтування позовних вимог Банк зазначив, що 21.11.2019 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, підписанням якої підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. Отримав банківську платіжну картку та надав банку розписку про її отримання та про ознайомлення з правилами користування карткою. Відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 20\~000 гривень, з можливістю його збільшення за умови належного обслуговування, зі строком користування до 21.11.2020 року з можливістю продовження на новий строк. АТ «Юнекс Банк» виконав свої зобов`язання та надав відповідачу в користування кредитні кошти на умовах, визначених в договорі, однак відповідач у визначені в договорі строки кредитні кошти не повернув та допустив порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Позивач вказує, що станом на 27.01.2022 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 29\~312,92 грн (19 068,32 грн заборгованість за кредитом; 10 244,60 грн заборгованість по відсоткам). З огляду на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом та просить суд стягнути з відповідача оспорювану суму коштів та судовий збір. Ухвалою від 05.03.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В позовній заяві позивач просить суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження та проводити всі судові засідання без участі свого представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд зазначає таке. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж\~за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті\~128\~ЦПК України). Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2)\~день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки\~на офіційну електронну адресу\~особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні\~відмітки про відмову отримати судову\~повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні\~відмітки про відмову отримати судову\~повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано\~на офіційну електронну адресу\~пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті\~128\~ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). Відповідач відзиву на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно з вимогами п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 та ч. ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України. Відповідачу направлялися судові повістки на судові засідання 27.04.2022, 19.05.2022 та 19.07.2022. До суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило. Крім цього, [PERSON] викликалася до суду на 19.07.2022 шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч. 11 ст. 128 ЦПК України). Тож відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість постановлення у справі заочного рішення. Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.11.2019 року відповідач звернувся до Банку із анкетою-заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, підписанням якої підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до підписаної 21.11.2019 року анкети-заяви, відповідач підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання кредитування, тарифами, про що свідчить його підпис у відповідній графі. У цей же день відповідач отримав банківську платіжну картку та надав банку розписку про отримання картки, а також про ознайомлення з правилами користування карткою визначених у Публічній пропозиції АТ «Юнекс Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Зазначена публічна пропозиція АТ «Юнекс Банк» оприлюднена на офіційній Інтернет сторінці Банку. Річна ставка процентів становить 52%. Таким чином, відповідно до анкети-заяви, відповідач акцептував та приєднався до публічної пропозиції позивача на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній інтернет сторінці банку. Відповідно до пункту 10.1 договору про комплексне банківське обслуговування, даний договір набирає чинність та вважається укладеним з моменту акцептування клієнтом, тобто з моменту отримання банком від клієнта належним чином заповненої та підписаної анкети-заяви, та діє протягом невизначеного терміну до моменту його розірвання або припинення з причин, передбачених цим Договором. Відповідно до умов укладеного сторонами договору, позивач відкрив відповідачу особовий рахунок у гривні та надав відповідну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер до неї, при цьому встановивши кредитний ліміт в розмірі 20 000 гривень. Банк виконав зобов`язання за укладеним сторонами договором та надав відповідачу в користування грошові кошти. З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та здійснював погашення заборгованості та процентів. Однак, внаслідок порушення договірних зобов`язань, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.01.2022 року становить 29\~312,92 грн (19 068,32 грн заборгованість за кредитом; 10 244,60 грн заборгованість по відсоткам), що підтверджується розрахунком заборгованості, який стороною відповідача в ході розгляду справи спростовано не було. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, матеріалами справи підтверджено те, що відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а тому в порушення умов договору кредиту, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Стороною позивача доведено, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить суму в розмірі 29\~312,92 грн, та на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає; доказів зворотнього з боку відповідача суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У даній справі Банк на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості та виписку по особовому рахунку. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункт 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затверджені постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №\~75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки по особовому рахунку можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц. Звертаючись із даним позовом до суду, позивачем серед інших документів додано до позовної заяви виписку по особовому рахунку відповідача. Суд приймає розрахунок заборгованості та виписку по особовому рахунку до уваги як належний та допустимий доказ відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним повернуто кредитні кошти та погашена заборгованість в оспорюваній сумі. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач умови укладеного договору належним чином не виконав, кредит та відсотки за користування кредитом не сплатив, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому наявні підстави для примусового стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача на користь позивача 29\~312,92 грн заборгованості та 2 481 грн судового збору.

Outcome: approved