Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з даним\~позовом та\~повідомила,\~що між\~нею та\~відповідачем 23\~серпня 2011\~року був\~зареєстрований шлюб\~у відділі\~ДРАЦС Вінницького\~міського управління\~юстиції Вінницької\~області,\~за актовим\~записом №2029,\~від якого\~мають двох\~малолітніх дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Позивач вказує,\~що спільне\~життя та\~збереження сім`ї\~стали неможливими,\~сторони припинили\~шлюбні відносити,\~спільно не\~проживають,\~шлюб існує\~формально,\~позивачка на\~примирення не\~погоджується,\~а тому\~просила розірвати\~шлюб між\~нею та\~відповідачем та залишити їй шлюбне прізвище. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2022 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач відзив на позов не надав, однак надав до суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом установлено, що 23 серпня 2011 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №2029. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін. Позивач підтримує позовні вимоги, відповідач позов визнає, а тому суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 992,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved