Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами втрачені почуття любові, виникли різні погляди на життя, пропало взаємопорозуміння. Вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, спільне господарство не ведуть, шлюб носить тільки формальний характер. Спільних дітей та спільного майна не мають. 06.01.2022р. сторонами за взаємною згодою, як подружжя яке не має спільних дітей, була подана заява про розірвання шлюбу за місцем реєстрації [PERSON] до Покровського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро). Розірвання шлюбу було призначено на 08.02.2022р. Позивач при розірванні шлюбу надала заяву про те, щоб свідоцтво про розірвання шлюбу пере направили на вказану нею адресу. Однак, згідно правил даного закладу, свідоцтво про розірвання шлюбу мав забрати хоча б один із подружжя. Позивач в зазначений час не змогла прибути до Покровського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідач у вказаний час за свідоцтвом також не з`явився. Таким чином, розлучення через відділ ДРАЦС не відбулося. Де на даний час знаходиться відповідач позивачу не відомо, а тому подати заяву до відділу ДРАЦС не має можливості. Єдиний спосіб розірвати шлюб тільки через суд. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла до суду заява, згідно якої просить суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав. Разом з тим, на адресу суду органом зв`язку повернуте рекомендоване повідомлення з відміткою «немає вдома», з огляду на що відповідач, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 20.07.2022р. судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як встановлено судом, 30 липня 2019 року між позивачем та відповідачем Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис №406. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалось оскільки у них різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам, примирення з відповідачем вважає неможливим. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55\~СК України зобов`язані\~спільно піклуватися\~про побудову\~сімейних відносин\~між собою\~та іншими\~членами сім`ї\~на почуттях\~взаємної любові,\~поваги,\~дружби,\~взаємодопомоги. Чоловік\~зобов`язаний\~утверджувати в\~сім`ї\~повагу до\~матері. Дружина\~зобов`язана\~утверджувати в\~сім`ї\~повагу до\~батька. Дружина\~та чоловік\~відповідальні один\~перед одним,\~перед іншими\~членами сім`ї\~за свою\~поведінку в\~ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.113\~Сімейного кодексу\~України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved