Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 02.05.2022 року до Звенигородського районного суду надійшла позовна заява, в якій позивач [PERSON] , з урахуванням заяви про уточнення вимог, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн. до повноліття дитини та на її утримання, як дружини, в сумі 2000,00 грн. щомісячно з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову позивач зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2019 року. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . З листопада 2020 року сторони почали проживати окремо та їхня сім`я фактично розпалась. Позивач на даний час не працює та не може самостійно забезпечувати себе і сина. Джерелом її доходу є лише соціальна виплата на дитину в сумі 860 грн. Внаслідок ускладнень під час пологів у дитини виникли травми, а тому вона потребує постійних медичних обстежень та лікування, що також вимагає значних коштів. Відповідач не надає допомоги на утримання дружини в період догляду нею за дитиною і на забезпечення потреб самої дитини, хоча має власний бізнес. Позивачу відомо, що відповідач придбав автомобіль, телевізор та мобільний телефон, проводить ремонт в будинку, що на її думку свідчить про значні доходи. Відповідач надав відзив на позов, в якому визнав його частково, а саме не заперечує проти стягнення аліментів на дитину в сумі 2100 грн., що відповідає розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на дружину просить відмовити, оскільки нею не надано доказів необхідності такої допомоги та можливість відповідача надавати таку допомогу. Вказує на те, що постійно надає матеріальну допомогу дитині в добровільному порядку. Вважає, що додаткові витрати на дитину, пов`язані з її лікуванням, мають стягуватись окремо. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.05.2022 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.05.2022 року було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 20.06.2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 19.07.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання адвоката Олекси Л.А. про витребування доказів, однак воно не містить електронного цифрового підпису, тому залишене судом без розгляду. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 04.10.2019 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис за №422, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.16). Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 18.03.2021 року, виданого Солом`янським районним у місті Києві відділі ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 17.03.2021 року зроблено відповідний актовий запис за № 1111. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). З акту складеного депутатом Звенигородської міської ради Лисенком Л.І. від 17.05.2022 року в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] зареєстрована як тимчасово переміщена особа та проживає спільно зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на утриманні матері (а.с. 48). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради від 17.05.2022 року №658/12-2-04 [PERSON] зареєстрована як тимчасово переміщена особа за адресою [ADDRESS] , разом з нею проживає та перебуває на її утриманні її син [PERSON] [INFO] (а.с. 47). Згідно консультативних висновків лікарів [PERSON] [INFO] має пологову травму, кефалогематому тім`яної області зліва, а також атопічний дерматит (а.с. 27-31). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з вимогами ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а отже у нього є обов`язок утримувати дитину до повноліття. Малолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка просить стягувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісяця. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує, що малолітня дитина має незадовільний стан здоров`я, мати дитини на даний час не працює та не отримує інших доходів, ніж соціальна допомога, відповідач є особою працездатного віку та не надав доказів про тяжкий матеріальний стан чи поганий стан здоров`я, у відповідача немає на утриманні інших осіб. При цьому суд враховує, що стягувачем аліментів не доведені витрати платника аліментів на придбання майна на значну суму, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимим доказами. Враховуючи, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 1 липня 2022 року складає 2201 грн., суд вважає за можливе присудити аліменти в розмірі 3000 грн. на місяць, оскільки вважає, що платник аліментів має достатній заробіток, а такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на дружину суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно з частинами другою та четвертою статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Аналіз зазначених положень свідчить про те, що особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини. Особливістю зазначеного права є те, що той з подружжя, з ким проживає дитина, має його незалежно від того, чи він/вона працює та незалежно від її/його матеріального становища. Єдиною умовою, яку висуває законодавець, є можливість другого з подружжя надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON] , у зв`язку з чим не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку та вказує про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. Відповідач повністю заперечує проти сплати аліментів на утримання дружини, однак не надав доказів про свій стан здоров`я, що може впливати на працездатність, про відсутність у нього майна та майнових прав, а також будь-яких інших доказів, які б давали підстави вважати, що він не має можливості надавати допомогу на утримання дружини. При визначенні розміру аліментів судом враховується той факт, що відповідач буде сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 3000 грн. на місяць, а також те, що позивач отримує допомогу від своєї матері, про що вона зазначила в своєму позові, та вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. на місяць, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною трьох років. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн. за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини та 992.40 грн. за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, а всього 1984,80 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 75, 80, 84, 180, 182 СК України,

Outcome: partial