Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

В липні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Чортківської міської ради, третьої особи на стороні відповідача Чортківської районної державної нотаріальної контори про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] померла рідна сестра її баби [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді рухомого та нерухомого майна, зокрема: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий номер 6125581000:02:002:0212, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Білівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області; земельної ділянки площею 0,0541 га, кадастровий номер 6125581000:02:002:0211, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території Білівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. В червні 2022 року [PERSON] звернулась до третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на зазначені земельні ділянки, так як згідно заповіту спадкодавця [PERSON] від 15.01.1997 року, позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину після її смерті. Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки нотаріусом було відмовлено та зазначено наступну інформацію. Згідно даних Спадкового реєстру спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Чортківською райдержнотконторою 15.01.1997 року, відповідно до якого заповіла позивачці будинковолодіння. 10.06.2011 за заявою позивачки про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 399/211 до майна померлої [PERSON] . 22.08.2012 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння. З листа нотаріуса вбачається, що земельні ділянки не були охоплені заповітом спадкодавця, а тому позивачці роз`яснено, що зазначене майно необхідно спадкувати за законом. У відповідності до ст.ст. 1261-1264 ЦК України [PERSON] відноситься до четвертої черги спадкування, так як проживала разом із [PERSON] однією сім`єю, однак даний факт необхідно встановлювати в судовому порядку. За наведених обставин [PERSON] просить встановити юридичний факт, що вона проживала разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини; визнати право власності на зазначені вище земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, у випадку визнання позову відповідачем просить вирішити питання щодо повернення позивачці сплаченого судового збору. Представник відповідача - Чортківської міської ради Тернопільської області в підготовче судове засідання не з`явився, від міської ради надійшла заява, в якій просять справу розглядати без представника, позовні вимоги міська рада визнає. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з`явився, від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в с. Біла Чортківського району Тернопільської області померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 62. З Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки НВ-61003348322022 від 17.06.2022, НВ-6100348312022 від 17.06.2022 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий номер 6125581000:02:002:0212, яка розташована на території Білівської сільської ради, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 0,0541 га, кадастровий номер 6125581000:02:002:0211, яка розташована на території Білівської сільської ради, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). У відповідності з довідкою № 375 від 29.06.2022 року, виданою Білівським старостинським округом Чортківської міської ради Тернопільської області, в с. Біла, вул. Бурта, 2 Чортківського району по день смерті [INFO] проживала і була зареєстрована [PERSON] , разом з нею проживали і були зареєстровані: родичка [PERSON] , чоловік родички [PERSON] , дочка родички [PERSON] , дочка родички [PERSON] . Сім`я [PERSON] до дня смерті [PERSON] спільно вели господарство, обробляли город, проводили ремонти в житловому будинку. Листом № 171/02-14 від 28.06.2022 Чортківської районної державної нотаріальної контори позивачці [PERSON] роз`яснено, що неможливо оформити спадкові права на земельні ділянки, так як нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити, що [PERSON] є особою, яка проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та є спадкоємцем четвертої черги. Тому позивачці рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання спадкоємця однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту проживання [PERSON] із [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідно позивачці для належного оформлення своїх спадкових прав після смерті спадкодавця. Тому з метою непорушення спадкових прав позивачки, реалізація яких залежить виключно від доведення вищезазначеного юридичного факту, суд приходить до висновку про необхідність встановлення даного юридичного факту. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що [PERSON] дійсно проживала із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті. Тому суд вважає, що зазначена вимога підлягає задоволенню, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельних ділянок площею 0,0577 га, кадастровий номер 6125581000:02:002:0212, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Білівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області; площею 0,0541 га, кадастровий номер 6125581000:02:002:0211, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території Білівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Відповідно до вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивачки [PERSON] про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви.

Outcome: approved