Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

16.06.2022 представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: - встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Батько [PERSON] помер [INFO] . 19.08.1980 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом з [PERSON] однією сім`єю, Звернувшись до нотаріальної контори задля оформлення спадщини на право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Восток», що за життя належало [PERSON] , позивачка дізналася про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність підтвердження факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] та сертифікату на право на земельну частку (пай). Представник позивачки повідомив, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця не реєструвався та не видавався. Наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай) у агрофірмі « [INFO] », підтверджується наявністю її прізвища у списку громадян-членів, що додається до державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 06-00-000661 під номером 73. На думку представника, [PERSON] за життя набула права на отримання у пайовому фонді земель агрофірми «Восток» земельної частки (паю), але сертифікат на її ім`я не реєструвався та не видавався, що унеможливлює оформлення позивачкою спадкових прав на це майно, що в свою чергу порушує її право на спадкування. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 17.06.2022 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивачки надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача міський голова Скрипніченко В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. Представник третьої особи ТОВ «Агрохолдинг Восток» правом надання пояснень у встановлений судом строк не скористався. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бюро ЗАГС Богодухівського району Харківської області від 28.07.1952, актовий запис №50. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Валківським РАГС Харківської області 11.11.1998, актовий запис №42, батьки перебували в зареєстрованому шлюбі. 01.02.1975 позивачка уклала шлюб, в зв`язку з чим їй присвоєно прізвище [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 01.02.1975 Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №5. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.08.1995 Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №46. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21.02.2012 Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №12. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 19.08.1980 секретарем виконавчого комітету Старомерчицької Ради депутатів трудящих Валківського району Харківської області за реєстровим № 57, яким все своє майно заповіла позивачці [PERSON] . Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69167706 від 09.06.2022, відносно майна померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не відкривалась. Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства №14 від 22.02.2022, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] однією сім`єю та доглядала за нею по день її смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту письмової інформації Валківської державної нотаріальної контори Харківської області № 436/01.16 від 09.06.2022, крім позивачки, інших спадкоємців на майно [PERSON] немає, будь-які заяви про прийняття чи про відмову від спадщини після її смерті не надходили. 20.03.1996 у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №103 зареєстрований державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, відповідно до якого агрофірмі «Восток» передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 4627,6 га землі. Додатком до державного акту є Список громадян пенсіонерів агрофірми «Восток» станом на 01.01.1996, де під №73 значиться мати позивачки [PERSON] . Додатком до державного акту також є уточнений перелік громадян-працівників та пенсіонерів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток», що мають право на земельну частку (пай), складений в уточнення переліку, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, [PERSON] ( [PERSON] значиться під №277. У списку пайовиків, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю агрофірми «Восток» серії ХР №06-00-000661 по батькові спадкодавця вказано як « [PERSON] », однак в уточненому переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай) поряд з неправильним значенням по батькові, особу вказано як « [PERSON] ». За повідомленнями начальника відділу м. Валки Архівного управління Богодухівської РДА Харківської області №01-36/59 від 31.05.2022, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Валківською РДА Харківської області власникам земельних часток (паїв) реформованого КСП «Восток» (агрофірма «Восток») Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, запису про реєстрацію сертифікату та даних про його отримання на ім`я [PERSON] не виявлено. Зі змісту інформації завідувача Валківської ДНК Харківської області №436/01.16 від 09.06.2022, до складу належного [PERSON] спадкового майна входить право на земельну частку (пай), уточнений розмір 6,4636 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми « [INFO] » (колишнього реформованого КСП «Восток») Богодухівського (Валківського) району Харківської області. Однак, право на земельну частку (пай) не стверджується сертифікатом, виданим Валківською РДА Харківської області на підставі розпорядження цієї ж адміністрації та зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Крім того, Відділ №2 Управління у Богодухівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області не надавав інформацію про наявність реєстрації такого сертифікату на ім`я спадкодавця [PERSON] . Вказаний сертифікат відсутній та не наданий позивачкою для оформлення спадщини. Державним нотаріусом рекомендовано звернутися до суду, оскільки оформити спадщину в нотаріальному порядку неможливо через відсутність факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] та через відсутність сертифіката на право на земельну частку (пай), що стверджує право власності спадкодавиці. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно роз`яснень\~Міністерства юстиції\~України №\~19-32/319\~від 21.02.2005\~у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов`язки спадкодавця. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із наданих позивачем доказів вбачається, що позивачка на час відкриття спадщини [INFO] проживала однією сім`єю з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє заяву, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлою права власності на спадкове майно судом не встановлено, позивачка у справі є спадкоємцем за заповітом, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved