Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інстафінанс»», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.09.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інстафінанс»», було вчинено виконавчий напис № 26410, яким було запропоновано стягнути із позивача заборгованість за Кредитним договором\~№ ID0009135\~ від\~22.12.2020\~року на загальну суму боргу 44\~746 грн. 22 коп. Також позивач зазначає, що 10.09.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інстафінанс»», було вчинено виконавчий напис № 26411, яким було запропоновано стягнути із позивача заборгованість за Кредитним договором\~№ UA\~3796818\~від 30.12.2020\~року на\~загальну суму\~боргу 92\~328\~грн.\~00коп. Позивач вважає, що вказані виконавчі написи нотаріуса є вчиненими з порушенням вимог чинного законодавства України, стягнення за такими виконавчими документами стосується спірної заборгованості, а тому є достатні правові підстави для звернення до суду із вказаним позовом. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.09.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, реєстровий номер № 26410, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інстафінанс»», за Кредитним договором\~№ ID0009135\~ від\~22.12.2020\~року на загальну суму боргу 44\~746 грн. 22 коп. та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.09.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, реєстровий номер № 26411, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інстафінанс»», за Кредитним договором\~№ UA\~3796818\~від 30.12.2020\~року на\~загальну суму\~боргу 92\~328\~грн.\~00коп. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник позивача зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у відкрите судове засідання \~не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися \~належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань від таких учасників справи до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, також, у відкрите судове засідання \~не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся \~належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 14.01.2022 року вирішено витребувати у Приватного нотаріуса\~Київського \~міського нотаріального\~округу Бригіда\~Володимира Олександровича\~(місце\~знаходження:\~02081,\~м.Київ,\~пр.\~Петра Григоренка,\~ буд.15) належним чином\~завірені копії документів, які стали підставою для видання виконавчого напису № 26410, виданого від 10.09.2021 року Приватного нотаріуса\~Київського \~міського нотаріального\~округу Бригіда\~Володимиром Олександровичем\~та підтверджують\~безспірність вимог\~(безспірної\~заборгованості)\~і належним\~ чином\~завірені копії документів, які стали підставою для видання виконавчого напису № 26411, виданого від 10.09.2021 року Приватного нотаріуса\~Київського \~міського нотаріального\~округу Бригіда\~Володимира Олександровича\~та підтверджують\~безспірність вимог\~(безспірної\~заборгованості). Ухвалою суду від 23.02.2022 року вирішено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 26410 від 10.09.2021 року та на підставі виконавчого напису № 26411 від 10.09.2021 року, вчинених Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем. У відповідності до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином були повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст.\~280\~ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини\~справи,\~зміст спірних\~правовідносин,\~оцінку доказів\~та аргументів\~сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено,\~що 22.12.2020\~року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інстафінанс»», у простій письмовій формі було укладено Кредитний договір № ID0009135. Матеріалами справи також підтверджено, що 10.09.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, за заявою\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Інстафінанс»»,\~було вчинено\~виконавчий напис\~№ 26410,\~відповідно до\~якого було\~запропоновано стягнути\~грошові кошти\~з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інстафінанс»», заборгованість, що виникла за Кредитним договором\~ №\~ID0009135\~від 22.12.2020\~року за період з 07.01.2021 року по 06.08.2021 року у загальному розмірі 44\~746 грн. 22 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 11\~418 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками у розмірі 32 678 грн. 22 коп., та плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн. 00 коп. Судом також встановлено, що 30.12.2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інстафінанс»», у простій письмовій формі було укладено Кредитний договір № UA 3796818. Матеріалами справи також підтверджено, що 10.09.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, за заявою\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Інстафінанс»»,\~було вчинено\~виконавчий напис\~№ 26411,\~відповідно до\~якого було\~запропоновано стягнути\~грошові кошти\~з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інстафінанс»», заборгованість, що виникла за Кредитним договором\~ №\~UA\~3796818\~від 30.12.2020\~року за період з 15.01.2021 року по 06.08.2021 року у загальному розмірі 92 328 грн. 00 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 23 000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками у розмірі 68\~678 грн. 00 коп., та плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн. 00 коп. Оскільки позивач наголошує на тому, що вказані виконавчі написи були вчинені з порушенням процедури їх вчинення, та такими виконавчими документами стягнута заборгованість, яка не є безспірною, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. За загальними правилами статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до положень статті 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (Глава 16 «Вчинення виконавчих\~написів» розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також\~\~бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України «Про нотаріат»). З тексту\~вказаних виконавчих\~написів вбачається,\~що нотаріус\~під час\~вчинення останніх\~керувався ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Згідно ч. 5 ст.\~254\~КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п.\~2\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» також втратив чинність з цього дня. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З наведеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29.06.1999\~року у редакції станом на час вчинення спірного виконавчого напису стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до вказаних кредитних договорів № ID0009135\~ від\~22.12.2020\~року та № UA 3796818 від 30.12.2020 року, які були укладені у простій письмовій формі. З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірних виконавчих написів 10.09.2021 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та не чинним, та на підставі не чинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед фінансовою компанією на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. У зв`язку із чим, суд вважає, що оскаржувані виконавчі написи не відповідають вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, оскільки, вчинені не на передбаченому Переліком борговому документі кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Також при вирішенні спору про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчих написах, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчих написів. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за № 6-887 цс17). Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що кредитором нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Однак з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні написів нотаріус отримав від кредитора або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Суду також не представлено будь-яких доказів докази направлення позивачеві, як боржнику, вимоги про усунення порушень за вказаним кредитним договором. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчих написів, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитними договорами, а також нотаріусом не було належним чином дотримано і самого порядку вчинення виконавчих написів, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі та визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів\~\~ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, необхідно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інстафінанс»» на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 816 грн. 00 коп. (908 грн. + 908 грн. 00 коп.). На підставі викладеного та

Outcome: approved