Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором №95426002000 від 19.06.2019 року про надання споживчого кредиту у розмірі 60 106,95 грн., а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (з 27.11.2018 нова назва - Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] уклали договір № 95426002000 від 19.06.2019 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 50 000,00 грн., з яких 50 000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, а Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 19-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3 252,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 19.06.2022 року, (п.п.3.4, 3.5, 3.6 договору). Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. При цьому, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором. Позивач вказує, що з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.02.2021 року має заборгованістьпо поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом та пені, що становить 60 106,95 грн., з яких: 43 218,73 грн. - заборгованість за кредитом, 15 822,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, (згідно ст. 1048 ЦК України), 1 065,26 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України), яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою суду від 16 березня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», (з 27.11.2018 нова назва - Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] уклали договір №95426002000 від 19.06.2019 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору, підписуючи цей договір, позичальник погоджується з викладеними у правилах споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково - касового обслуговування карткового рахунку, які оприлюднені, зокрема у газеті «Урядовий кур`єр» №105 від 09.06.2017 року. Правила підписання сторонами договору стають його невід`ємною частиною. підписуючи договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені у цьому договорі та правилах. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику кредит в національній валюті в сумі 50 000,00 грн., з яких 50 000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується випискою з карткового рахунку. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 19-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3 252,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 19.06.2022 року, (п.п. 3.4, 3.5, 3.6 договору). Відповідно до додаткової угоди до кредитного договору від 15.06.2020 року сторони погодилися, що наступний ануїтетний платіж за травень 2020 року та червень 2020 року у розмірі 3 252,00 грн. переноситься на липень 2022 року та серпень 2022 року в розмірі 5 709,41 грн., відповідно з чим збільшується строк кредитування, (п.1, 2, 3 додаткової угоди). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Таким чином, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов`язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості. Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі, яка станом на 22.02.2021 року складає: 43 218,73 грн. - заборгованість за кредитом, 15 822,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, (згідно ст. 1048 ЦК України), 1 065,26 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно ст. 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Таким чином, як підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем [PERSON] порушено умови Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 19.06.2019 року, тому позовні вимоги АТ «Укрсиббанк» в частині стягнення з неї заборгованості за кредитом у розмірі 43 218,73 грн, 15 822,96 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, (згідно ст.1048 ЦК України), 1065,26 грн. заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно ст. 625 ЦК України) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог у частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії Кредитного договору. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості підлягає судовому захисту, тому позов Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved