Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

У серпні\~2021\~року позивач звернулася до суду з позовом, яким просила суд: - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОДНЕПР» на користь [PERSON] суму не виплаченої заробітної плати у розмірі 3055 грн. 56 коп.; стягнути грошову компенсацію за всі дні невикористаної щорічної відпустки у розмірі 416,70 грн.; середню заробітну\~плату за\~затримку \~розрахунку за\~період з\~12\~травня 2021\~року по\~03.08.2021\~року в\~сумі 6591,12 грн.; моральну шкоду в сумі 5000 грн.; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОДНЕПР» на користь [PERSON] судові витрати по справі пов`язані зі сплатою судового збору та правничою допомогою. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з 05.02.2021 по 11.05.2021 року позивач знаходилась у трудових відносинах за сумісництвом з Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОДНЕПР». В день звільнення позивача відповідач не повідомив письмово про нараховані належні позивачу суми при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, яка за підрахунком позивача становить 3055, 56 грн.: за квітень 2021 року 2500 грн., за травень 2021 року 555, 56 грн. Грошова компенсація за підрахунком позивача становить 416, 70 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 6591,12 грн. У зв`язку зі стягненням з відповідача, належної позивачу заробітної плати, остання змушена прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, зазнала душевних страждань, наслідком яких стало погіршення духовного та фізичного стану, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду. В дане судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. В дане судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Під час минулих судових засідань зазначав, що підприємство не має заборгованості по виплаті заробітної плати перед позивачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши наявні матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до наказу про прийом на роботу № 2 від 03.02.2021 року [PERSON] прийнята на роботу з 05.02.2021 року менеджером по сумісництву з окладом згідно штатного розкладу (арк.с.46). 23.04.2021 року [PERSON] подала заяву про звільнення (арк.с.48). Відповідно до наказу № 03 від 23.04.2021 року менеджера ТОВ «АГРДНЕПР» [PERSON] звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) 11.05.2021 року (арк.с.47). Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК 5 [PERSON] нарахована заробітна плата у наступних сумах: за лютий 2021 року 2000 грн., за березень 2021 року 2500 грн., за квітень 2500 грн., за травень1055,56 грн. (арк.с.36). Відповідно до довідки ТОВ «АГРОДНЕПР» від 03.11.2021 року, [PERSON] працювала в ТОВ «АГРОДНЕПР» з 05.02.2021 року по 11.05.2021 року на посаді менеджер. Дохід за період з 05.02.2021 року по 11.05.2021 року склав 8055, 56 грн. Сума до виплати 6484, 73 грн. Станом на 01.06.2021 року заборгованості по видачі заробітної плати немає. Компенсація за невикористану відпустку за 6 днів нараховано в травні 2021 року (арк.с.39). Відповідно до довідки про середньоденну заробітну плату від 03.11.2021 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 118, 06 грн. (арк.с.40). Відповідно до відомостей табелів обліку використання робочого часу ТОВ «АГРОДНЕПР», [PERSON] відпрацьовано: у лютому 2021 року 16 днів, у березні 2021 року22 дні, у квітні 22 дні, у травні 4 дні (арк.с.41, 42, 43, 44). Відповідно до видаткового касового ордера ТОВ «АГРОДНЕПР» від 28 травня 2021 [PERSON] отримано заробітну плату за квітень 2021 року у сумі 2012, 50 грн. та за травень 2021 року у сумі 849, 73 грн., що підтверджено її особистим підписом (арк.с.45). Відповідно до ст. 15 ЦК України\~ кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст.\~24\~ЗУ «Про\~оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, в судовому засіданні судом на підставі досліджених доказів достовірно встановлено, що [PERSON] працювала на посаді менеджера ТОВ «АГРОДНЕПР» після звільнення 28.05.2021 року з позивачем було проведено розрахунок з виплати заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку у загальній сумі 2862, 23 грн. Таким чином, 28.05.2021 року з [PERSON] було проведено розрахунок з виплати заробітної плати та виплата компенсації за невикористану відпустку, у зв`язку з чим позовна вимога в частині стягнення заборгованості з заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку задоволенню не підлягає. Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст.\~47\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.\~При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом встановлено, що позивач звільнена за власним бажанням 11.05.2021 року, отже розрахунок з позивачем з виплати всіх належних сум повинен був здійснений не пізніше 12.05.2021 року. З наданих представником відповідача документів вбачається, що виплата всіх належних сум була проведена 28.05.2021 року, тобто з порушенням строків встановлених законом. Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, передбачено, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Середньоденна заробітна плата позивача, відповідно до заробітної плати за останні два відпрацьованих місяці, складає: за березень 2021 року 2500 грн., за квітень 2021 року 2500 грн. 29 коп., що разом складає 5000 грн. Кількість відпрацьованих робочих днів 44 дні Середньоденна заробітна плата розраховується наступним чином 5000 / 44 дні = 113,63 грн. Середній заробіток розраховується за період, починаючи з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 12 травня 2021 року і по 28 травня 2021 року (день проведення розрахунку). Кількість робочих днів за період з 12 травня 2021 року по 28 травня 2021 року складає 12 днів. Отже, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 12 травня 2021 року по 28 травня 2021 року складає: 12 днів х 113,63 грн = 1363, 56 грн. грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 1363,56 грн. (сума, з якої підлягають утриманню податки і збори). Розглядаючи вимогу позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 237-1 КЗпП України\~визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що ТОВ «АГРОДНЕПР» було порушено право позивача на своєчасне отримання всіх сум при звільненні. Отже, суд вважає, що позивач, як працівник має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди, яка виразилася у порушенні права на своєчасне отримання заробітної плати, що призвело до моральних страждань. Відповідно до п. 3\~Постанови Пленум Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 вказаної Постанови Пленум\~Верховного Суду\~України №\~4\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її збагачення. Згідно\~ст.12\~та\~ст.81ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи з принципу розумності і справедливості суд вважає, що заявлена до відшкодування сума моральної шкоди у розмірі 5000 грн. не відповідає глибині і ступеню перенесених моральних страждань, а тому має бути зменшена до 500 грн. Відповідно до вимог\~ч. 1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн. Судові витрати за позовною вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати компенсувати за рахунок держави, у зв`язку з тим, що у задоволенні даної вимоги відмовлено, а позивач звільнена за даною вимогою від сплати судового збору. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, так позивачем не доведені. На підставі викладеного,

Outcome: partial