Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, просила суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 11 березня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 612 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 листопада 2006 року між АТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNU0GK00000914, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 42 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 20 листопада 2026 року. З метою виконання зобов`язань за вказаним кредитним договорам, на підставі Договору іпотеки від 20.11.2006 року квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] було передано в іпотеку Банку. На підставі\~виконавчого напису\~приватного нотаріуса\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Бондар Ірини\~Михайлівни від\~11\~березня 2019\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 612,\~з [PERSON] \~(РНОКПП:\~ [NUMBER] )\~на користь\~АТ «КБ\~«ПРИВАТБАНК» (код\~ЄДРПОУ 14360570)\~стягнуто заборгованість,\~яка виникла\~за Договором\~Іпотеки №\~DNU0GK00000914. На підставі цього виконавчого напису - 08.06.2021 року Старшим державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Твердохліб Н.П. відкрито виконавче провадження №65674242. Із вказаним\~виконавчим написом\~позивач не\~погоджується категорично,\~вважає його\~незаконним,\~протиправним та\~таким,\~що не\~підлягає виконанню, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, через канцелярію суду представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду письмовий відзив, у якому зазначив, що вважає вимоги позову безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у задоволенні позовної заяви просив відмовити в повному обсязі. Третя особа\~-\~Приватний нотаріус\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи - Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNU0GK00000914, відповідно до якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру кошти шляхом надання готівкою через касу ЗАТ КБ «ПриватБанк» на строк з 20.11.2006 по 20.11.2026 року, включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 42000 доларів США на купівлю квартири, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Щомісяця в період плати позичальник повинен надавати банку кошти у сумі 551, 35 доларів США. Забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за договором виступає іпотека квартири квартира за адресою: [ADDRESS] (арк.с.17). 20.11.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № DNU0GK00000914, відповідно до якого іпотекодавець надає в іпотеку нерухоме майно квартиру за адресою: [ADDRESS] , в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 20.11.2006 року № DNU0GK00000914 (арк.с.12-16). 11 березня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Бондар Іриною\~Михайлівною було\~вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№612,\~про звернення\~стягнення на\~нерухоме майно\~ квартиру,\~що знаходиться\~ за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що належить\~на праві\~власності [PERSON] .\~Зазначене нерухоме\~майно на\~підставі договору\~іпотеки № DNU0GK00000914, посвідченого 20.11.2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. за реєстровим № 6236, передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів на рахунок, у розмірі: заборгованість за кредитом 35590,12 доларів США; заборгованість за відсотками 20617,82 доларів США, комісія 4068, 78 доларів США, пеня 26304,46 доларів США, що всього становить загальну суму 86581 доларів США 18 центів, що за курсом НБУ на 22.01.2019 року становить 2419822 грн. 51 коп. (арк.с.113). 08.06.2021 року старшим державним\~виконавцем Чечелівського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Дніпрі Південно-\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Дніпро)\~Твердохліб Н.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 612 виданого 11.03.2019 року (арк.с.18). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (Порядок вчинення нотаріальних дій). Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з п.п. 1.1., 1.2. п. 1, п.п. 3.1., 3.2., 3.5. п. 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Згідно з підпунктом 2.1. пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2. пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). Право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення відповідачем 23.01.2019 року направлялася на адресу позивача вимога про усунення порушень за кредитним договором. Однак, копії документів, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису не містять доказів отримання позивачем зазначеної письмової вимоги (арк.с.119, 121, 122,). Отже, враховуючи відсутність доказів отримання боржником [PERSON] вимог про дострокове погашення заборгованості, суд приходить висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі N 757/24703/18-ц (провадження N 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі N 158/2157/17 (провадження N 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі N 172/1652/18 (провадження N 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі N 910/10374/17 (провадження N 12-5гс21). Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання таким, що не підлягає виконанню оскарженого виконавчого напису. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового бору у сумі 1488 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved