Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Представник ТОВ "Вердикт Капітал" - О.В. Іжаковський звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми кредитної заборгованості, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором та наявність значної заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.08.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір за № 500958181, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 17531,25 гривень, за умови повернення кредиту в повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту зі сплатою відсотків в розмірі 15,99 % річних з кінцевим строком повернення до 01.09.2019 року. 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи" укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи", а останнє набуло право вимоги за договором кредиту, в тому числі за кредитним договором № 500958181 від 29.08.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та боржником. Таким чином ТОВ «Кредитні ініціативи" наділено правом грошової вимоги до відповідача. 26.12.2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи" та ТОВ «Веста» було укладено Договір факторингу № 2019-1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи" відступило ТОВ «ФК «Веста» право вимоги за договором кредиту. В подальшому, 16.01.2019 року між ТОВ «ФК Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором, в тому числі кредитним договором № 500958181 від 29.08.2014 року. Таким чином ТОВ «Вердикт капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на 13.05.2021 року загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ "Вердикт Капітал" становить 53591,61 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 16789,14 гривень; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 26602,47 гривень, заборгованість з пені - 10200,00 гривень. Також зазначає, оскільки відповідач станом на день подання позову кредитні кошти не повернув, вважає, що у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних, що становить 1 512,40 гривень -3 % річних, 3 425,58 гривень - втрати від інфляції. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 58529,59 грн., 2270 витрати по сплаті судового збору, 20000,00 грн. витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 25.06.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 23.07.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строки позовної давності. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що 29.08.2014 року між нею та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір Банк надав відповідачу кредит у розмірі 17531,25 грн., відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору №500958181 від 29.082014 року перший платіж у розмірі 868,03 грн. вона повинна була сплатити 01.10.2014 року, але цього не відбулося. Між нею та позивачем ніяких додаткових угод щодо продовження строку позовної давності не укладалося. Відомості зазначені позивачем у розрахунку заборгованості, згідно до якого вона сплатила позивачу в період часу з 18.12.2020 року по 12.04.2021 року суму грошей у розмірі 7607,92 грн. не відповідають дійсності, так як цю суму з неї було примусово стягнуто на підстав виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому було за рішенням суду від 29.03.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню. З вищенаведеного витікає, що позивач пропустив строк позовної давності, а з позовом позивач звернувся 26.05.2021 року. На дату звернення до суду минуло більше ніж 3 роки з дня виникнення права вимоги (01.10.2014 року). Таким чином вважає, що позов подано за межами строку позовної давності. 11.08.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача заперечує проти доводів, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву та просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі, посилаючись на те, що наявність у відповідача боргу підтверджується витягами із договорів факторингу та відступлення права вимоги. Наявність заборгованості свідчить про видачу кредитних коштів. Що стосується строків позовної давності, то сплив позовної давності, як підстави для припинення зобов"язання норми глави 50 "Припинення зобов"язання" ЦК України не передбачається. Згідно із врахуванням положень та умов розділу 2 кредитного договору, який розміщений за посиланням у вільному доступі та із умовами якого був ознайомлений позичальник, сторонами було погоджено збільшення строку позовної давності до 50 років. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином,\~подав заяву,\~в якій\~зазначив про\~підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі,\~та в\~разі неявки відповідача не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позов просила застосувати строк позовної давності та відмовити ву задоволенні позовних вимог. Представник відповідча підтримав відзив, щодо відмови позивачу у повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом належними доказами встановлено, що 29.08.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір за № 500958181, відповідно до умов якого банк надав їй кредитні кошти в сумі 17531,25 гривень, за умови повернення кредиту в повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту зі сплатою відсотків в розмірі 15,99 % з кінцевим строком повернення до 01.09.2019 року. 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи" укладено Договір факторингу №1 , відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи", а останнє набуло право вимоги за договорами кредиту, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору. Однак як вбачається з матеріалів справи зазначений Додаток позивачем до додано до матеріалів справи ( а.с. 21). 26.12.2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи" та ТОВ «Веста» було укладено Договір факторингу № 2019-1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи" відступило ТОВ «ФК «Веста» право вимоги за договором кредиту, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору. (а.с. 23-33). Також 14.01.2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи" та ТОВ «Веста» було складено акт приймання-передачі реєстру боржників від 14 січня 2019 року до договору факторингу № 2019-ІКІ/Веста від 26.12.2018 року, детальний опис яких міститься в Додатку № 1-1 до Додаткової угоди № 1 до Договору факторингу № 2019-1КІ/Веста від 26.12.2018 року. (а.с. 37). В подальшому, 16.01.2019 року між ТОВ «ФК Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору ( а.с. 38-47). Згідно із витягом з додатку № 1-2 до Договору про відступлення права вимоги за № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 500958181 від 29.08.2014 року становить 16789,14 гривень - заборгованість зі тілом кредиту, 34210,39 заборгованість по відсоткам, 10200 гривень - пеня ( а.с.57). Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 13.05.2021 року загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ "Вердикт Капітал" становить 53591,61 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 16789,14 гривень; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 26602,47 гривень, заборгованість з пені - 10200,00 гривень. Крім того, згідно вказаного розрахунку за порушення відповідачем виконання зобов`язань позивачем застосовано наслідки такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних, що становить 1 512,40 гривень -3 % річних, 3425,58 гривень - втрати від інфляції, які також просить стягнути з відповідача. Частинами 1, 2 ст.\~512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст.\~530\~ЦК України якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України\~мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, позивач звертаючись з даним позовом до суду повинен був надати суду докази з яких можливо було б встановити не тільки виникнення у нього права вимоги за кредитним договором, а і про порушення з боку відповідача взятих ним на себе зобов`язань за цим договором перед ТОВ «Кредитні ініціативи»", а в подальшому і перед ТОВ "ФК "ВЕСТА" та наявність в таких права вимоги відносно саме відповідача. На підтвердження зазначених сум заборгованості позивачем були надані розрахунки ТзОВ «Вердикт Капітал» та витяг з додатку до договору про відступлення права вимоги за № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року щодо заборгованості [PERSON] . Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Також відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідач просила застосувати позовну давність. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257\~ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з пунктом першим частини другою\~статті 258\~ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Статтею 260\~ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до частин першої та п`ятої статті 261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобов`язаннями з визначеним строком, виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки кредитним договором від 29.08.2014 року сторони встановили окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами, що визначений розрахунком та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. Доказів, що відповідачем були частково сплачені кошти за користування кредитом матеріали справи не містять. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050\~ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі\~статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. З розрахунку заборгованості вбачається, що з жовтня 2014 року відповідач не вносить щомісячних платежів, в тому числі не сплачує проценти за користування кредитом, встановивши, що відповідач з жовтня 2014 року зобов`язання за кредитним договором не виконувала, а з позовом до суду позивач звернувся 26.05.2021 року, суд вважає, що відповідачем перебіг позовної давності не переривався, а платежі за період з 18.12.2020 року по 12.04.2021 року, зазначені позивачем у розрахунку заборгованості, суд не приймає до уваги, так як вони були стягнуті з відповідача примусово на підставі виконавчого напису №1525 від 01.10.2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., який рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов`язання, тобто з наступного дня розпочався відлік строку позовної давності в три роки, тому суд дійшов висновку про пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі. Зазначене у повній мірі узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 15 січня 2021 року у справі №494/366/19. Таким чином, виходячи з викладеного, та враховуючи те, що відповідач заявив про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №500958181 від 29.08.2014 року не підлягають задоволенню. Оскільки в позові відмовлено повністю, понесені ТзОВ "Вердикт Капітал" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. та витрат на правову допомогу слід залишити за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed