Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про припинення стягнення аліментів та визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 03.07.2014 позивач уклав шлюб з відповідачкою, що підтверджувалося свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.07.2018 Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис за № 753. В шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 05.07.2018 Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. 05 грудня 2019 року рішенням Рівненського міського суду за позовом відповідачки шлюб між сторонами було розірвано. 27 листопада 2018 року за рішенням Рівненського міського суду по справі № 569/18273/18 з позивача було стягнуто аліменти на утримання відповідачки до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 500 грн. щомісячно та стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 813 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.10.2018 і до повноліття дитини. Позивач зазначає, що жодних сумнівів щодо походження його дитини він ніколи не мав, в зв`язку з чим надав свою згоду на стягнення з нього аліментів на дитину та на колишню дружину. Систематично виплачував аліменти на дитину до січня 2021 року, до моменту, коли випадково дізнався що його колишня дружина говорила для сторонніх осіб, що їй невідомо хто є біологічним батьком її дитини, так як перебуваючи з позивачем у шлюбі - мала декілька разів інтимні стосунки з різними чоловіками. Зробивши ДНК тест, позивач отримав результат, який виключав його батьківство щодо [PERSON] , [INFO] . 01 грудня 2021 року Рівненським міським судом по справі № 569/11304/21 було постановлено рішення, яким виключено з актового запису № 3219 від 22.12.2017 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відомості (запис) про [PERSON] , як батька [PERSON] , яке набрало законної сили. Однак, станом на момент подання даного позову у позивача перед відповідачкою утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 13 055,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 15.12.2021 за вих. № 171412, що виданий відділом ДВС у місті Рівному. Відповідно, [PERSON] просить припинити стягування аліментів та звільнити його від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , згідно з рішенням Рівненського міського суду від 27.11.2018 по справі № 569/18273/18, виконавчого листа № 569/18273/18 від 17.01.2019, а також визнати виконавчий лист у справі № 569/18273/18 виданий 17.01.2019 Рівненським міським судом по справі № 569/18273/18 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 18.01.2022 прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, а також вказав, що позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідачки проти заочного рішення не заперечує. Представником третьої особи 15.02.2022 було подано клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Судова повістка надсилалась відповідачці в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідачки в судове засідання без поважних причин, хоча відповідачка була повідомлена про дату та час судового засідання належним чином. За змістом ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи позицію позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 05.07.2018, актовий запис №3219, [PERSON] народилась [INFO] та батьком дитини вказаний - [PERSON] . Відповідно до копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно з копією рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27.11.2018 по справі № 569/18273/18 з позивача було стягнуто аліменти на утримання відповідачки до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 500 грн. щомісячно та стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 813 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.10.2018 і до повноліття дитини. Згідно з копією рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2021 року по справі № 569/11304/21 було виключено з актового запису № 3219 від 22.12.2017 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, відомості (запис) про [PERSON] , як батька [PERSON] , яке набрало законної сили. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.12.2021 за вих. № 171412, що виданий відділом ДВС у місті Рівному, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 13 055,55 грн. Згідно з копією виконавчого листа по справі № 569/18273/18, виданого 17.01.2019 Рівненським міським судом Рівненської області, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 813 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.10.2018 і до повноліття дитини. Відповідно до частини 2 статті 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд зазначає, що виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. За приписами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як було вказано вище, рішенням Рівненського міського суду від 01.12.2021 справі №569/11304/21 було виключено відомості про позивача, як батька [PERSON] на підставі відсутності кровного споріднення. Чинним законодавством не передбачено можливість внесення змін до виконавчого листа про стягнення аліментів чи його скасування. Відповідно до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 477/1165/20, наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дітей, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно ніколи не був) батьком дитини. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення в розумінні ст.197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що є всі наявні підстави звільнити позивача від сплати аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , що стягуються за рішенням Рівненського міського суду від 27.11.2018 по справі № 569/18273/18, а також звільнити позивача від стягнення аліментів при примусовому виконанні виконавчого листа № 569/18273/18, виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 813,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.10.2018 до її повноліття, оскільки виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, що припиняє стягнення аліментів, а отже звільняє останнього від їх сплати, як в подальшому, так і від нарахованої, але не сплаченої заборгованості по аліментам. При цьому суд звертає увагу, що на підставі ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті аліменти, якщо їх виплата проведена добровільно, за відсутності рахункової помилки і недобросовісності з боку набувача. Крім того, щодо позовної вимоги про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню суд зазначає таке. За змістом ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Відтак, за змістом вказаної норми, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Матеріально-правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. Таким чином, порядок розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачений спеціальним розділом ЦПК України, зокрема Розділ VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Згідно з вимогами частини першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною другою статті 78 ЦПК України, передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З огляду на викладене, вимога позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа № 569/18273/18, виданого на виконання рішення Рівненського міського скуду Рівненської області від 17.01.2019 не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача. З врахуванням даної\~\~вимоги процесуального кодексу\~\~підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача\~\~50 % понесених\~\~судових\~\~витрат - судовий збір\~\~в сумі\~\~ 992,40 грн.

Outcome: partial