Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач, Кредитна спілка Запоріжжя, 14.02.2022 року звернулась до суду з уточненим позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 19 лютого 2020 року між КС «Запоріжжя» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2290, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 11000, 00 гривен. В забезпечення вимог Кредитної спілки Запоріжжя за договором кредиту № 2290 від 19.02.2020 року між позивачем КС «Запоріжжя» та поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № 2290/П1 від 19.02.2020 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення умов зазначеного договору відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі здійснюють платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 11.03.2022 року в сумі 37577, 71 гривень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2021 року ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов просить задовольнити у повному обсязі та винести заочне рішення пор справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідачів на підставі доказів наявних в матеріалах справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19 лютого 2020 року між КС «Запоріжжя» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2290, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 11000, 00 гривен. Позивач виконав свій обов`язок перед відповідачем [PERSON] відповідно до умов договору, надавши кредит у сумі 11000,00 гривен, що підтверджується видатковим касовим ордером № 85 від 19.02.2020 року. В забезпечення вимог Кредитної спілки Запоріжжя за договором кредиту № 2290 від 19.02.2020 року між позивачем КС «Запоріжжя» та поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № 2290/П1 від 19.02.2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, на протязі строку дії договору кредиту відповідачі постійно порушували умови зазначених договорів, кредит не повертали, проценти за користування кредитом не сплачували. У зв`язку з чим станом на 11.03.2022 року утворилась заборгованість в сумі 37577, 71 грн. з яких: 8746,26 грн. заборгованість зі тілом кредиту; 1394,55 грн. проценти згідно з п. 5.4 Договору кредиту (ч. 2 ст. 625 ЦК України) за період з 19.02.2020 року по 11.03.2022 року; 4373,13 грн. штраф. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. А згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналізуючи наведені норми матеріального права, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Кредитної спілки «Запоріжжя» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов слід задовольнити та солідарно стягнути з відповідачів вказані суми, а всього 37577,71 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved