Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] \~ \~ \~ \~ в\~ обґрунтування\~вимог заяви\~про встановлення\~факту вказує,\~що \~ [INFO] помер його рідний брат - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Березнівським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №31 від 28.03.2020.Після смерті брата відкрилась спадщина, яку вона, як сестра померлого, прийняла, але не може оформити через розбіжності у написанні прізвища його брата у документах, що підтверджують факт його родинних відносин з їх батьком.Ця спадщина, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , належала її батькові [PERSON] , який помер [INFO] , а брат будучи спадкоємцем, прийняв цю спадщину, але так і не оформив на неї спадкових прав.Коли вона звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав, то ним було встановлено, що у документах брата про його народження та смерть по-різному вказано прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] ».Зокрема, у свідоцтві про народження брата серії [NUMBER] , видане Березнівським районним відділом ЗАГС, актовий запис №32 від 19.02.1977, його прізвище вказано як [PERSON] . Батьками у цьому документі зазначені [PERSON] та [PERSON] . У паспорті його брата серії [NUMBER] , виданого 15.03.1997 Березнівським РВ УМВС України у Рівненській області, його прізвище уже зазначено як [PERSON] .У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому Березнівським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №31 від 28.03.2020 прізвище брата також зазначено як « [PERSON] ».Помилка у написанні прізвища виникла через допущення помилки посадовою особою при перекладі з російської мови на українську, оскільки у свідоцтві про народження брата його прізвище також зазначено як [PERSON] .Відповідно до довідки приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Трембіцького В.Я. від 17.08.2021 №150/02-14 приватний нотаріус повідомляє про те, що згідно з матеріалами спадкової справи №75/2020, заведеної і зареєстрованої ним 28.07.2020, спадкоємцем за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, але помер [INFO] так і не оформивши спадкових прав, - є [PERSON] - рідна сестра померлого, яка прийняла спадщину. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 17 червня 2022 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник в судове засідання не з"явився подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі , заяву підтримав . Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви.. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. [INFO] помер його рідний брат - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Березнівським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №31 від 28.03.2020. Після смерті брата відкрилась спадщина, яку вона, як сестра померлого, прийняла, але не може оформити через розбіжності у написанні прізвища його брата у документах, що підтверджують факт його родинних відносин з їх батьком. Ця спадщина, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , належала її батькові [PERSON] , який помер [INFO] , а брат будучи спадкоємцем, прийняв цю спадщину, але так і не оформив на неї спадкових прав. Коли вона звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав, то ним було встановлено, що у документах брата про його народження та смерть по-різному вказано прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] ». Зокрема, у свідоцтві про народження брата серії [NUMBER] , видане Березнівським районним відділом ЗАГС, актовий запис №32 від 19.02.1977, його прізвище вказано як [PERSON] . Батьками у цьому документі зазначені [PERSON] та [PERSON] . У паспорті його брата серії [NUMBER] , виданого 15.03.1997 Березнівським РВ УМВС України у Рівненській області, його прізвище уже зазначено як [PERSON] . У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому Березнівським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №31 від 28.03.2020 прізвище брата також зазначено як « [PERSON] ». Помилка у написанні прізвища виникла через допущення помилки посадовою особою при перекладі з російської мови на українську, оскільки у свідоцтві про народження брата його прізвище також зазначено як [PERSON] . Відповідно до довідки приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Трембіцького В.Я. від 17.08.2021 №150/02-14 приватний нотаріус повідомляє про те, що згідно з матеріалами спадкової справи №75/2020, заведеної і зареєстрованої ним 28.07.2020, спадкоємцем за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, але помер [INFO] так і не оформивши спадкових прав, - є [PERSON] - рідна сестра померлого, яка прийняла спадщину. Та обставина, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] підтверджується також наступними документами. У свідоцтві про народження мого брата серії [NUMBER] , виданого Березнівським районним відділом ЗАГС, його прізвище, так само як і у моєму свідоцтві про народження, вказано як [PERSON] . Нашими батьками відповідно до вказаних свідоцтв про народження є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з домової книги для прописки громадян, проживаючих в буд. [ADDRESS] брат [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав за вказаною адресою однією сім`єю зі своїми батьками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] своєю сестрою [PERSON] . Таким чином, у свідоцтві про народження брата, його прізвище вказано як « [PERSON] », його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Проте уже у паспортах брата та батька їх прізвище зазначено як [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про смерть батька також вказано прізвище [PERSON] . Така неточність у написанні букви «и» та «і» у прізвищі брата в його документах не дозволяє мені реалізувати свої спадкові права. Протягом визначених ст. 1270 ЦК України шестимісячних строків після смерті кожного зі спадкодавців жоден із інших спадкоємців за законом 1-5 черг спадкування заяв про прийняття спадщини не подавали і на даний на описану спадщину не претендують. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Абзацом 2 вказаного пункту Постанови визначено, що наведений у ст. 273 ЦПК (на даний час ст. 315 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. За правилами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved