Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~заявою про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.06.2004 року, актовий запис № 10. Після смерті останньої залишилось спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0088138, виданого на підставі рішення Уманської районної державної адміністрації від 21.10.1996 року за № 429 з землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Ятранівка» розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). [PERSON] була сусідкою заявника, хворіла, до неї ніхто не навідувався, про стан її здоров`я не цікавився та не піклувався. У зв`язку з цим заявник почала піклуватися про неї та фактично поріднилася з покійною. Починаючи з 1989 року, будучи сусідкою померлої заявник допомагала їй по господарству, сплачувала комунальні платежі, здійснювала поточні ремонтні роботи. Починаючи з 1999 року [PERSON] почала важко хворіти, стала лежачою та не могла обходитися без допомоги заявника, тому заявник з того часу почала самостійно проживати разом з останньою однією сім`єю, доглядала за нею, вела господарство, вирішувала всі побутові проблеми. Просить встановити факт проживання однією сім?єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Ятранівка Уманського району Черкаської області з 01.01.1999 року по день смерті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Гребенюк С.А. в судове засідання не з`явилися. [PERSON] на адресу суду подала письмові пояснення в яяких зазначила, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була її сусідкою. Починаючи з 1989 року [PERSON] почала хворіти, їй важко було самотужки доглядати за господарством,їй ніхто не допомагав, ніхто не навідувався. Тому їй було її дуже шкода та вона почала до неї ходити і допомагати поратись по господарству, варити їсти. З часом вони прив`язалися один до одного, вона називала її донькою, переймалася її проблемами. Починаючи з 1998 року [PERSON] почала важко хворіти, за нею потрібно було здійснювати постійний догляд. Вона зателефонувала сину [PERSON] та повідомила про стан здоров`я матері. Син приїхав з Росії та звернувся до неї з проханням, щоб вона доглядала матір. Так з того часу [PERSON] почала проживати з нею та вона її безперервно доглядала. Вона працювала, [PERSON] отримувала пенсію і за спільні кошти вони разом проживали, купляли їжу, ліки, платили комунальні платежі, робили поточні ремонти будинку. За рік до смерті [PERSON] взагалі стала лежачою, і вона її годувала з ложки, купала та самотужки доглядала за господарством та обробляла город. Коли [PERSON] померла вона сама без допомоги здійснила її поховання та отримала на руки оригінал свідоцтва про смерть. Представник заінтересованої особи Ладижинської сільської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, на адресу суду подали заяву в якій зазначили, що Ладижинська сільська рада просить відмовити заявнику у встановленні факту спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.06.2004 року [PERSON] померла [INFO] в с. Ятранівка Уманського району Черкаської області. (а.с.9). Згідно довідки № 139/13-18/13-19/Ят від 22.07.2022 р. виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області села Ятранівка [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала і була зареєстрована одна в [ADDRESS] . Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0088138 [PERSON] на підставі рішення Уманської районної державної адміністрації від 21.10.1996 року за № 429 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Ятранівка» розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.10). Згідно Витягу з реєстру Ладижинської територіальної громади № 2022/000149916 від 22.07.2022 р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] . Як вбачається з листа [PERSON] , 1961 року народження, який проживав без прописки (тимчасово) в селі Ятранівка Уманського району Черкаської області з 01.09.1999 року і по даний час - 04.08.2005 року, його мати, [PERSON] , 1928 року народження, в останні роки важко хворіла, сама себе не могла обслуговувати (ні приготувати їжу, ні обробити огород) все це робила за неї сусідка [PERSON] , яка її доглядала та провела обряд «Поховання» за свої власні кошти. Тому він не має ніяких претензій відносно того, щоб майно (земельний сертифікат) був оформлений на ім`я [PERSON] . В заяві вказано, що заява підписана у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Згідно письмових пояснень мешканців с. Ятранівка Уманського р-ну Черкаської обл. [PERSON] та [PERSON] , останні проживали по сусідству з покійною [PERSON] та добре знали її сім`ю. Після того як [PERSON] захворіла приблизно в кінці 1998 року та не могла сама себе обходити та доглядати за своїм домогосподарством [PERSON] почала проживати з останньою однією сім`єю по день смерті та допомагала [PERSON] по домогосподарству, забезпечувала померлу їжею, ліками, а також займалась її похованням за свій рахунок. Відповідно до протоколу № 1 виїзного засідання комісії Ладижинської сільської ради по встановленню факту проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Ятранівка від 26.07.2022 року, шляхом опитування сусідів такого факту не встановлено. При цьому до протоколу комісії жодного пояснення сусідів [PERSON] не додано. На підтвердження факту проживання однією сім`єю [PERSON] надала суду сертифікат на право на земельну частку (пай), ощадні книги. Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved