Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. На розгляд до Сихівського районного суду міста Львова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою суду від 10.02.2022 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, справу вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 10.03.2022. Ухвалою від 11.04.2022 суд задовольнив клопотання представника про витребування доказів та витребував у Акціонерного товариства «Кдедобанк» інформацію про відкриті у АТ «Кредобанк» поточні рахунки, депозитні вклади [PERSON] за період із 01.01.2021 по 31.12.2021 та виписку про рух коштів по вказаних рахунках за період з 01.01.2021 по 31.12.2021. 28.04.2022 позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила визнати спільним майном подружжя автомобіль марки Opel Zafira 2009 р.в., номер шасі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] та грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США, які згідно офіційного курсу НБУ становлять еквівалент 58509,80 грн., та в сумі 4000,00 доларів США, які згідно офіційного курсу НБУ становлять еквівалент 117019,60 грн., які станом на момент фактичного припинення шлюбних відносин знаходилися на депозитних вкладах [PERSON] ; здійснити поділ такого спільного майна подружжя, визнавши за [PERSON] право власності на на Ѕ автомобіля марки Opel Zafira 2009 р.в., номер шасі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] та стягнувши із [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 3000,00 доларів США, які згідно офіційного курсу НБУ становлять еквівалент 87764,70 грн. Ухвалою суду від 01.06.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. У судове засідання, призначене на 20.07.2022 з`явилися позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , а також представник відповідача [PERSON] АРГУМЕНТИ СТОРІН. \~ \~ \~ \~ Аргументи позивача. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 28.04.2018\~року між\~позивачем та\~відповідачем було\~укладено шлюб,\~однак із\~травня 2021\~відповідач проживає\~окремо від\~позивача.\~Подружжю на\~праві спільної\~сумісної власності,\~згідно із\~твердженням позивача,\~належить наступне\~майно: автомобіль марки Opel Zafira 2009 р.в., номер шасі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ; грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США, які станом на момент фактичного припинення шлюбних відносин знаходилися на рахунку, відкритому на ім`я відповідача у банку АТ АКБ «Львів» та у сумі 4000,00 доларів США, які на цей момент були поміщені на рахунок відповідача у АТ «Кредобанк». З огляду на те, що описане майно було набуте подружжям в період шлюбу, позивач просить визнати згадане майно спільним майном подружжя та здійснити його поділ, а саме: визнати за нею право власності на Ѕ спірного автомобіля та стягнути із відповідача на її користь 3000,00 доларів США. У судовому засідання позивач позов підтримала та просила задовольнити його у повному обсязі. Аргументи відповідача. Відповідач визнає позов у частині визнання спільною сумісною власністю подружжя автомобіля марки Opel Zafira 2009 р.в., номер шасі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] та здійснення його поділу у рівних частках. Щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя 6000,00 доларів США відповідач заперечує, стверджуючи при цьому, що вказані кошти є його особистою власністю. Дане твердження відповідач обґрунтовує тим, що згідно угоди, укладеної між ним та АТ «Альфа-банк» від 04.05.2017, цього дня (тобто до укладення шлюбу із позивачем) на його особистий рахунок було внесено 149\~000,00 грн. У зв`язку із нестабільною ситуацією у країні відповідач вирішив зняти кошти із рахунку, частину із них конвертувати в долари США та розмістити на рахунках у інших банках. Як зазначає відповідач, 21.01.2020 він помістив на свій валютний рахунок в АТ АКБ «Львів» 2000,00 доларів США, а на гривневий рахунок у цьому ж банку 93\~459,28 грн. Згодом, частину коштів він зняв та вніс на рахунок у АТ «Кредобанк» 107\~318,00 грн. та конвертував їх у 4\~300,00 доларів США. Відповідач стверджує, що свої особисті кошти, зароблені до шлюбу, він почав витрачати в інтересах сім`ї. Спірних грошових коштів на час розгляду справи у відповідача немає, оскільки 27.01.2022 ним було закрито валютний рахунок в АТ АКБ «Львів», гривневий рахунок у цьому ж банку він закрив 14.09.2021, а рахунок в АТ «Кредобанк» - в січні 2022 року. У судовому засіданні представник відповідача проти позову у частині стягнення на користь позивача 3000,00 доларів США заперечив, додавши, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинилися не із моменту переїзду відповідача у травні 2021, а тільки у лютому 2022 після одержання копії позову про розірвання шлюбу. Окрім цього, представник відповідача зазначив, що із квітня 2018 по лютий 2022 [PERSON] позичав у друзів грошові кошти на дрібні правочини, здійснювані у інтересах сім`ї, а в подальшому, у січні лютому 2022, знявши грошові кошти із банківських рахунків, повернув їм позичені 6000,00 доларів США. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 28.04.2018 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля марки Opel Zafira 2009 р.в., номер шасі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , дата першої реєстрації 11.09.2019, а відтак автомобіль набутий в період шлюбу. Із банківської виписки по угоді TDRC000058795 (договір банківського вкладу) за період із 05.05.2017 по 04.08.2017, укладеної між АТ «Альфа-банком» та [PERSON] , вбачається, що 05.05.2017 останній здійснив переказ коштів із власного рахунку на суму 149\~000,00 грн., а 04.08.2017 даний вклад був йому повернутий. Судом встановлено, що у подальшому [PERSON] регулярно укладалися договору банківського вкладу із АТ «Альфа-банк», що підтверджується наступними банківськими виписками: - випискою по угоді TDRC000153458 за період із 14.08.2018 по 14.11.2018, згідно якої 14.08.2018 на особовий рахунок [PERSON] було залучено кошти на депозит у розмірі 119\~500,00 грн., які були зняті ним 14.11.2018; - випискою по угоді TDRC000357209 за період із 14.11.2018 по 14.02.2019, згідно якої 14.11.2018 [PERSON] здійснив переказ коштів із власного рахунку на суму 110\~000,00 грн., а 14.02.2019 даний вклад був йому повернутий; - випискою по угоді TDRC000376244 за період із 14.02.2019 по 14.05.2019, згідно якої 14.11.2018 [PERSON] здійснив переказ коштів із власного рахунку на суму 80\~000,00 грн., а 14.05.2019 даний вклад був йому повернутий; 11.11.2020 [PERSON] на підставі заяви про відкриття банківського поточного рахунку уклав із Акціонерним товариством Акціонерно-комерційним банком «Львів» Договір банківського карткового рахунку №26207107699001/980 в гривні. Як вбачається із банківської виписки по особовим рахунках із 11.11.2020 по 13.04.2022, виданої банком АТ АКБ «Львів», 11.11.2020 [PERSON] на депозитний рахунок за договором № 1113.125514 було внесено кошти у сумі 85\~000,00 грн., а 09.08.2021 кошти у розмірі 93\~459, 28 грн. були ним зняті із використанням платіжних карток. Відповідно до виписки по особовим рахункам за період із 01.01.2021 по 31.03.2022, 10.08.2021 [PERSON] вніс на картковий рахунок у АТ «Кредобанк» кошти у сумі 4000,00 доларів США, а 13.01.2022 зазначені кошти були ним зняті. 21.01.2020 [PERSON] на підставі заяви про відкриття банківського поточного рахунку уклав із Акціонерним товариством Акціонерно-комерційним банком «Львів» Договір банківського поточного рахунку № [NUMBER] . Згідно із квитанцією від 21.01.2020, на згаданий рахунок у АТ АКБ «Львів» платником [PERSON] було внесено 2000,00 доларів США, що на той час у еквівалентному співвідношенні становило 48\~651,40 грн. Зазначене також підтверджується банківською випискою по особовим рахункам за період із 21.01.2020 по 13.04.2022, виданою АТ АКБ «Львів», з якої вбачається, що 21.01.2020 [PERSON] вніс на депозитний рахунок за договором № 1113.63883 грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США, які були зняті ним із рахунку 27.01.2022. ОЦІНКА СУДУ. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (надалі\~ СК\~України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України). Зазначені норми свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Згідно із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 24.02.2022, справа № 750/8628/18, презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розглядаючи спір між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства та з`ясувати джерело і час його набуття. Як було встановлено судом, спільним майном подружжя є автомобіль марки Opel Zafira 2009 р.в., номер шасі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , набутий подружжям у період шлюбу, що визнається обома сторонами спору. Окрім цього, позивач просить визнати спільною сумісною власністю грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США, які станом на момент фактичного припинення шлюбних відносин знаходилися на рахунку відповідача, відкритому у банку АТ АКБ «Львів» та у сумі 4000,00 доларів США, які на цей момент були поміщені на рахунок відповідача у АТ «Кредобанк», з приводу чого останній заперечує, оскільки дані кошти є його особистою власністю. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи та проаналізувавши пояснення, надані сторонами, суд приходить до висновку про недоведеність тези відповідача про те, що грошові кошти у сукупній сумі 6000,00 доларів США є його особистою власністю, що підтверджується наступним. Доводячи те, що згадані кошти є його особистою власністю, відповідач зазначає, що згідно угоди, укладеної між ним та АТ «Альфа-банк» від 04.05.2017, 05.05.2017 (тобто до укладення шлюбу із позивачем) на його особистий рахунок було внесено 149\~000,00 грн., які були зняті ним 04.08.2017. У подальшому, у зв`язку із нестабільною ситуацією у країні відповідач вирішив зняти кошти із рахунку, частину із них конвертувати в долари США та розмістити на рахунках у інших банках. Як вбачається із матеріалів справи, наступне залучення відповідачем коштів на депозит було здійснено 04.08.2018 на суму 119 500,00 грн. Суд зауважує, що за даних обставин встановлення факту того, що 14.08.2018 відповідач вніс на рахунок у банк ті ж грошові кошти, які він зняв 04.08.2017, є неможливим. Зазначене твердження відповідача про тотожність згаданих грошових коштів не підтверджене жодними доказами, а значний часовий проміжок, який минув між моментами залучення коштів на депозит (04.05.2017 та 14.08.2018 відповідно) створює обґрунтовані сумніви у його достовірності, оскільки відповідач, на якого покладається тягар доказування у даному випадку, не довів, що знявши 04.08.2017 зі свого рахунку грошові кошти у сумі 149\~000,00 грн. , він продовжував ними володіти протягом більше аніж одного року і саме ці кошти вніс як депозитний вклад на свій рахунок 14.08.2018. Натомість, суд бере до уваги твердження позивача про те, що грошові кошти відповідача у сумі 149\~000,00 грн., зняті ним із рахунку 04.08.2017, були витрачені на організацію весілля; а кошти, які були внесені на депозитний рахунок у АТ «Альфа-Банк» 14.08.2018, були одержані подружжям у виді подарунку на весілля та зароблені за час спільного прожиття. З огляду на те, що на момент розміщення грошових коштів у сумі 119 500,00 грн. на рахунку [PERSON] у банку АТ «Альфа-Банк» 14.08.2018 сторони вже перебували у шлюбі, вищезазначене цілком узгоджується із презумпцією спільності права власності подружжя на майно, яке набуте подружжям в період шлюбу. Як вбачається із матеріалів справи та визнається сторонами, вказані грошові кошти, які були внесені на депозитний вклад, в подальшому постійно знімалися та знову розміщувалися у тому ж або іншому банкові як нові депозитні вклади. При цьому, тривалої перерви між фактом зняття коштів та фактом їх внесення на рахунок у вигляді депозитного вкладу не було. Вказане свідчить про те, що грошові кошти були набуті подружжям до моменту фактичного розірвання шлюбних відносин. Судом було встановлено, що 21.01.2020 відповідач помістив на свій депозитний рахунок в АТ АКБ «Львів» 2000,00 доларів США, а 11.11.2020 на гривневий рахунок у цьому ж банкові - 85\~000,00 грн. У подальшому, 09.08.2021 року відповідач зняв із гривневого рахунку у АТ АКБ «Львів» грошові кошти у сумі 93\~459,28 грн. та вніс їх на рахунок у АТ «Кредобанк», конвертувавши їх у 4000,00 доларів США, що також визнається сторонами. Як стверджує відповідач, зазначені грошові кошти були витрачені ним у інтересах сім`ї, зокрема на своє лікування, на народжену у шлюбі дитину, на обслуговування та ремонт спільного автомобіля, на розроблення технічної документації на відведення земельної ділянки. Суд звертає увагу на те, що у судовій практиці сформована позиція, відповідно до якої факт використання спільних коштів не в інтересах сім`ї повинен бути доведеним відповідними доказами (правова\~позиція викладена\~у постанові\~Верховного Суду\~у постанові\~від 19.06.2019\~у справі\~№ 761/32404/14-ц). Аналізуючи фактичні обставини справи, суд зауважує, що грошові кошти були зняті відповідачем із рахунків 13.01.2022 та 27.01.2022, тобто після того, як позивач подала до суду позов про поділ майна подружжя та після припинення спільного проживання сторін, що згідно із твердженнями обох сторін відбулося у травні 2021. Описані обставини спростовують твердження відповідача про те, що такі кошти були витрачені ним в інтересах сім`ї та підтверджують пояснення позивача, згідно із якими відповідач апріорі не міг використовувати кошти в інтересах сім`ї з огляду на момент їх зняття січень 2022, коли сторони проживали окремо. Щодо аргументів відповідача про те, що із квітня 2018 по лютий 2022 він позичав у друзів грошові кошти на дрібні правочини, здійснювані у інтересах сім`ї, а в подальшому, у січні лютому 2022, знявши грошові кошти із рахунків, повернув їм позичені 6000,00 доларів США, то такі не заслуговують на увагу із огляду на відсутність жодних доказів, які б підтверджували укладення відповідних договорів позики. Таким чином, факт використання грошових коштів, які є предметом цього спору, в інтересах сім`ї, як і факт того, що такі кошти є особистою власністю відповідача, не знайшли свого підтвердження у процесі розгляду справи. З цього випливає, що грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США, які станом на момент фактичного припинення шлюбних відносин знаходилися на рахунку відповідача, відкритому у банку АТ АКБ «Львів» та у сумі 4000,00 доларів США, які на цей момент були поміщені на рахунок відповідача у АТ «Кредобанк», є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволення у повному обсязі. Задовольняючи позов, суд зважає на те, що грошові кошти, які є предметом цього спору, були поміщені на рахунки та зняті із них саме у доларах США. Визначаючи гривневий еквівалент грошових сум, які є спільною сумісною власністю подружжя та які слід стягнути у порядку поділу майна, суд керується відомостями, розміщеними на офіційному сайті Національного банку України, згідно із якими станом на день ухвалення рішення офіційний курс долара США до гривні становить 29,2549 грн. грн. за 1 долар США. СУДОВІ ВИТРАТИ. У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1668,45 грн. підлягає стягненню із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved