Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Адвокат Репарюк Олеся Василівна що діє від імені та в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) являється рідною сестрою громадянки [PERSON] , [INFO] . З 2008 по 2015 роки, [PERSON] проживала у фактичному шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Відомості про відповідача [PERSON] , як про батька дітей, в актових записах про народження дітей, записані відповідно до вимог ст.126 СК України. У 2015 році [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання, та з того часу відповідач жодної допомоги на утримання та виховання дітей не надавав. [INFO] громадянка [PERSON] померла у віці 30 років. Після її смерті неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати разом зі своєю тіткою, позивачкою по справі [PERSON] та перебувають на її повному утриманні та вихованні. з моменту припинення відносин між [PERSON] та відповідачем, а саме вже близько семи років, незважаючи на смерть матері, відповідач, [PERSON] , як батько не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, не цікавиться їх здоров`ям, вихованням. З часу смерті [PERSON] , відповідач жодного разу дітей не відвідав, дітьми не цікавиться. Однак, той факт, що у дітей є визнаний у встановленомузаконом порядку, батько, перешкоджає оформити дітям пенсію по втраті годувальника та будь-яку іншу соціальну допомогу на їх утримання. На даний час діти утримуються повністю за кошти сім`ї позивачки. Згідно розрахунку заборгованості відділу ДВС у Рахівсьбкому районі, станом на 01.12.2021, заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей становить 49266,50 гривень. Відповідач разом зі своїми дітьми не проживає близько семи років, не відвідував жодного разу школу, в якій навчаються його діти, жодного разу не приводив дітей в амбулаторію на медичний огляд з приводу захворювань дітей. Окрім того відповідач, [PERSON] негативно характеризується за місцем постійного проживання. Вищевказане свідчить, що [PERSON] . свідомо ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо матеріального утримання та належного виховання своїх малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , повністю самоусунувся від спілкування з ними , незважаючи на смерть матері. Зі свого боку позивачка, як особа з якою на даний час проживають неповнолітні діти, не вчиняє жодних перешкод для спілкування відповідача з дітьми. На підставі наведеного, просила винести рішення, яким позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав, відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 22.03.2022 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи орган опіки та піклування Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 20.04.2022, витребувано від Органу опіки та піклування Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області письмовий висновок щодо доцільності (чи недоцільності) позбавлення громадянина [PERSON] , батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 16.06.202 головою органу опіки та піклування Великобичківської селищної ради О. Бурса надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 16.06.2022, підготовче провадження у справі закрито, а спрву призначено до судового розгляду по суті на 07 липня 2022 року. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 07.07.2022, представник позивача, адвокат Репарюк О.В. подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, органу опіки та піклування Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області у судове засідання не з`явився. Представник селищної ради Швед С.В. надіслала електронною поштою заяву, в якій просила розглянути справу без участі їх представника, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування Великобичківської селищної ради. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості". Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] та громадянка [PERSON] , [INFO] з 2008 по 2015 роки проживали у фактичному шлюбі. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей: серії [NUMBER] від 16 квітня 2010 року; серії [NUMBER] від 10 серпня 2014 року. Відомості про відповідача [PERSON] , як про батька дітей, в актових записах про народження дітей, записані відповідно до вимог ст.126 СК України, що стверджується копіями Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за №00034683769 від 21 січня 2022 року та №00034683398 від 21 січня 2022 року. Мати дітей, [PERSON] померла [INFO] , у віці 30 років, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02 грудня 2022 року.. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз`ясненнями п., п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. З характристики наданої 21.01.22 старостою села [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] постійної роботи не має, працює сезонним робітником, неврівноважений, інколи зловживає алкогольними напоями, притягувався до адміністративної відповідальнеості. З довідки №53 від 21.01.2022 наданої старостою села [PERSON] , [PERSON] та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.01.2022, судом встановлено, що малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом зі своєю тіткою [PERSON] , позивачем по справі за адресою: [ADDRESS] та перебувють на її утриманні та вихованні. Батько ітей не приймає жодної участі у вихованні, навчанні та утриманні дітей. Згідно розрахунку заборгованості наданого заступником начальника Рахівського відділу ДВС, [PERSON] загальна заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дітей станом на 01.12.2021 складає суму 49266,50 гривень. Довідкою №7 виданою 24.01.2022 сімейним лікарем [PERSON] , стверджється, що відповідач по справі, [PERSON] , як батько дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жодного разу не приводив дітей на амбулаторію ні на медичний огляд, ні на огляд з приводу захворювань дітей, незважаючи на те що мати дітей була важкохвора. З довідки №01 виданої 04 січня 2022 року директором Косівсько-Полянського ЗЗСО І-ІІ ступенів №2 вбачається, що батько малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за період навчання дітей у вказаному навчальному зщакладі, жодного разу не відвідував своїх дітей. Довідкою №54 виданою 21.01.2022 старостою села [PERSON] , [PERSON] , стверджується, що відповідач [PERSON] близько семи років не проживає разом зі своїми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, 16.06.20212 представником Великобичківської селищної ради, начальником юридичного відділу, Швед С.В. надіслано до суду електронною поштою Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач надала достатньо доказів того, що відповідач, [PERSON] , як батько малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, що необхідно для нормального самоусвідомлення дітей, не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не надає допомоги на матеріальне утримання дітей та не сплачує аліменти на їх утримання. Поряд з цим, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано. Підстав, які б могли заперечити позбавленню відповідача батьківських прав судом не встановлено, оскільки останній душевною хворобою, недоумством чи іншою тяжкою хворобою не хворіє. Відповідач має реальну можливість допомагати своїм дітям, утримувати та належним чином їх виховувати, оскільки є молодою, здоровою особою працездатного віку, інвалідом не являється. Врахувавши всі зазначені вище обставини суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що, на думку суду, буде відповідати інтересам малолітніх дітей, з огляду на матеріали справи. Питання про відшкодування судових витрат позивачем та її представником не ставилося.

Outcome: approved