Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним Кредитний договір № CL -174041 від 27.02.2019 з Додатком № 1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.02.2019 між ним та АТ «Кредобанк» було укладено Кредитний договір № CL -174041. Відповідно до умов договору, банк зобов`язався надати йому у власність грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а він зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Згідно Розділу 2 кредитного договору він доручив банку здійснити переказ кредитних коштів на поточні потреби в сумі 100 000 грн. строком на 48 місяців - до 24.02.2023. Вважає, що при укладенні вищевказаного кредитного договору порушені його права, як споживача згідно з нормами Закону України «Про захист прав споживачів». По-перше: працівники банку з умовами кредитування його належним чином не ознайомлювали, оформлення кредитного договору проходило протягом пів години, після чого йому було вручено кредитний договір з додатками до нього, які він не читаючи із-за дрібного шрифту підписав, надіючись на добросовісність працівника банку. Правила надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», Тарифи банку також йому не надавалися, хоча підпис свій у договорі він поставив, то й, відповідно, не ознайомлений з Тарифами та Правилами. По-друге: він вважає незаконним встановлення комісії за відкриття поточного рахунку та випуск банківської платіжної картки, як за послугу, що є компенсацією супутніх послуг банку за його рахунок, оскільки банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які той здійснює на власну користь. І внаслідок цього кредитний договір підлягає визнанню недійсним в цій частині. По-третє: як видно з тексту кредитного договору, він відповідає вимогам диспозиції ст. 1054 ЦК України, як кредитний договір та відносини по ньому регулюються главою 71 ЦК України. Отже враховуючи викладене, строк на який надаються грошові кошти за кредитним договором є істотною умовою кредитного договору. Тому застереження, викладенні в кредитному договорі щодо дострокового повернення суми кредитної заборгованості внаслідок звернення до суду з позовом про визнання не дійсним кредитного договору повинно розглядатися, як одностороння зміна відповідачем умов кредитного договору, строку виконання умов з повернення овердрафту. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2022 головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.02.2022 відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі. Протокольною ухвалою від 12.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Позивач в своїй письмовій заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Представник відповідача не повідомив суд про причини своєї неявки. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (в редакції чинній на момент укладення договору), інформація розміщена Відповідачем у Правилах надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Правила, типова форма кредитного договору та інша додаткова інформація міститься на веб-сайті Відповідача в розділі юридична інформація та доступна широкому загалу цілодобово. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на момент укладення договору), споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на момент укладення договору), до укладення договору про споживчий кредит Кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій Кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається Кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі Кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. В підтвердження виконання відповідачем вимог передбачених ст. 9 Закону «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на момент укладення договору), позивач ознайомився та підписав договір про надання фінансового кредиту, за змістом якого підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних позивачем умов кредитування, підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для позивача, в тому числі в разі невиконання зобов`язань позивачем за таким договором, а також підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про порядок та умови повернення кредиту наданого позивачу у формі графіку платежів. Судом встановлено, що 27.02.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL -174041, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 100 000 грн. на строк 48 місяців, тобто до 24.02.2023, що також підтверджується графіком платежів за Кредитним договором № CL -174041 від 27.02.2019 та розрахунком сукупної вартості кредиту. Відповідно до п. 1 Договору, банк зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4 Кредитного договору (п. 3.1. Договору). Згідно з п. 3.2. Договору позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від цього Кредитного договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від Кредитного договору позичальник повідомляє банк у письмовій формі (у паперовому вигляді) до закінчення зазначеного у цьому пункті кредитного договору строку. Протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку грошові кошти, одержані згідно з цим Кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитом за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за процентною ставкою, встановленою п. 4.1. Кредитного договору. Пунктом 2.3 Договору встановлено термін кредитування до 24.02.2023. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами, відповідно до п. 2.8 Договору. Згідно з п. 4.1. Договору, позичальник зобов`язався сплачувати банку 52,99 % річних за користування кредитом. Пунктом 4.3. Договору передбачено, що позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10. Договору. За пунктом 6.1. Договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором. Відповідно до п. 7.1 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором боржник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту Договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. У п.10.4. Договору зазначено, що шляхом підписання Договору, позичальник підтверджує, що він: до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», у яких зазначено умови відкриття, ведення, закриття поточних (карткових) рахунків; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту. Таким чином, в зазначеному вище документі позивачу було надано всю інформацію, що є необхідною для укладення договору про споживчий кредит та вимагається Законом, а саме зазначено, що: сума кредиту - 100 000 гривень; процентна ставка складає 52,99 % річних; строк кредитування - 48 місяців, тобто до 24.02.2023; мета отримання кредиту - поточні потреби, що не заборонено законодавством та не пов`язані з підприємницькою діяльністю. Крім цього, зазначена інформація про можливість дострокового повернення кредиту та про право позивача відмовитись від кредитного договору протягом 14 днів з дня його укладання без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів. Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на момент укладення договору) підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Отже, позивачу була надана вся необхідна інформація для здійснення свідомого вибору та укладення кредитного договору. Позивач посилається, що підписання кредитного договору відбувалось занадто швидко, але на виконання ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на момент укладення договору), що зазначено в п. 3.2 кредитного договору, позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від цього Кредитного договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від Кредитного договору позичальник повідомляє банк у письмовій формі (у паперовому вигляді) до закінчення зазначеного у цьому пункті кредитного договору строку. Протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку грошові кошти, одержані згідно з цим Кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитом за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за процентною ставкою, встановленою п. 4.1. Кредитного договору. Проте, позивач своїм правом не скористався. Як зазначалось вище, позивач до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», у яких зазначено умови відкриття, ведення, закриття поточних (карткових) рахунків; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту Вказані обставини підтверджується належними доказами, зокрема Кредитним договором № CL -174041 від 27.02.2019, додатком № 1 до Кредитного договору № CL -174041 від 27.02.2019, разом з тим, твердження позивача про те, що його було обмежено у часі для ознайомлення з умовами договору та іншою інформацію не підтверджуються будь-якими доказами. Главою 3 Правил надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк» (в редакції 1-03-02-2-1-07.068, чинній на момент виникнення правовідносин та вчинення правочинів між позивачем та відповідачем), крім іншого, визначено, що фактом укладення Договору послуг Клієнт засвідчує, що на момент такого укладення Клієнт ознайомився з усіма положеннями Правил, Тарифами, а також іншими документами, інформацією, які розміщені на Інтернет-сторінці Банку та з урахуванням яких надаються Банківські послуги, повністю розуміє їхній зміст та беззастережно погоджується з ними. Щодо посилань позивача про порушення відповідачем норм встановлених п. 5 ч. З ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно п. 5 ч. З ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на момент укладення договору) несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. За змістом ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на момент укладення договору) цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на момент укладення договору) у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Таким чином, з вказаних умов кредитного договору слідує, що вони складені з метою додержання прав споживача та вимог закону, оскільки якщо базовий розмір неустойки (пені) перевищує подвійну облікову ставку НБУ, пеня застосовується з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, якщо ж базовий розмір пені є нижчим за подвійну облікову ставку НБУ, менше 15% від суми простроченого платежу,- застосовується базовий розмір пені до досягнення сукупним розміром пені 50% від суми кредиту, як це і передбачено ч. 2 ст. 21 Закону «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на момент укладення договору). Отже, вимоги позивача в частині визнання кредитного договору недійсним внаслідок невідповідності умов договору щодо порядку нарахування пені вимогам закону не ґрунтуються на вимогах закону і є безпідставними. Також, згідно п. 5 ч. З ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на момент укладення договору), несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Тобто в якості несправедливих розглядаються виключно умови про розмір компенсації за порушення виконання зобов`язання. Проценти не належать до кола компенсаційних виплат, адже їх нарахування здійснюється внаслідок користування фінансовою послугою (кредитом), а не у зв`язку з невиконанням зобов`язання. Компенсацією в розумінні ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів» є неустойка (пеня, штраф), умови нарахування яких, як було наведено раніше, відповідають вимогам законодавства. Згідно із ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких підстав, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed