Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем уклали шлюб 03 березня 1998 року. Від шлюбу мають двох дочок [PERSON] , 1998 року народження та [PERSON] , 2003 року народження. У 2005 році шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням суду від 18 березня 2005 року. Неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки та жодної матеріальної допомоги на утримання останньої не надає, не проявляє батьківської уваги та турботи. Відповідач проживає окремо в іншому місті з 2005 року, побачень з дитиною не має, дочці не телефонує, не цікавиться життям та розвитком дитини, взагалі жодним чином не бере участі в її вихованні. Лише позивач відвідувала батьківські збори в школі, батько жодним чином не цікавився розвитком та вихованням дитини. Станом на 01 квітня 2021 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на користь позивача на утримання дочки в розмірі 75575 грн. 73 коп. Цей борг постійно росте, оскільки відповідач продовжує несплату аліментів на утримання дитини. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2021 року було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 06 вересня 2021 року. 06 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання у зв`язку з неявкою сторін до 09 листопада 2021 року. Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року закрито підготовче провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 13 січня 2022 року. 13 січня 2022 протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою сторін до 24 березня 2022 року. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України уведено воєнний стан. Відповідно до розпорядження № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року голови Верховного Суду В. Князєва про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ Носівського районного суду Чернігівської області, яку відновлено з 05 травня 2022 року розпорядженням голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22. Судове засідання по справі було призначено на 28 липня 2022 року. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, наведених в позові, просили позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON] , [INFO] . У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міськради Хмельницької області не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, позовні вимоги підтримав. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик на адресу зареєстрованого місця проживання у відповідності до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов не подав, не просив про відкладення розгляду справи. Виклик відповідача також було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а. с. 86). Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] дала показання, що вона проживає разом з мамою [PERSON] . З батьком [PERSON] вона не спілкується вже багато років, вона навіть не пам`ятає як він виглядає. Батька в її житті немає. На даний час вона є повнолітньою, та студенткою одного з навчальних закладів м. Києва. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] дала показання, що вона є сусідкою [PERSON] і її сім`ї. Відповідача [PERSON] вона ніколи в житті не бачила. Вихованням, утриманням [PERSON] займалася тільки мама [PERSON] . Батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Суд не постановляє заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відсутня згода позивача на заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд робить нижченаведений висновок. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в м. Носівка Чернігівської області, її батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а. с. 7). Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2005 року, яке набрало законної сили 19 квітня 2005 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 9). Згідно з копією довідки відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради від 17 травня 2021 року [PERSON] , [INFO] та її дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15). Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 164 СК України батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає. Тобто особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Отже, умовами застосування такої міри відповідальності як позбавлення батьківських прав є: 1) здійснення батьком (матір`ю) правопорушення, передбаченого ст. 164 СК України; 2) наявність вини в діях батька (матері); 3) батько (мати) володіють повною цивільною дієздатністю; 4) дитина не досягла повноліття. Зазначені умови для позбавлення батьківських прав мають існувати одночасно. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , наразі досягла повноліття. Їй [INFO] виповнилося 18 років. Ураховуючи положення ст. 6 СК України, ст. 1 Закону України від 26.04.2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, оскільки на час ухвалення рішення суду дочка відповідача [PERSON] , досягла вісімнадцяти років, у зв`язку з чим втратила правовий статус дитини, що виключає можливість позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі викладеного, враховуючи, що позбавлення батьківських прав батьків щодо повнолітньої дитини законом не передбачено, враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, на час ухвалення рішення суду донька відповідача [PERSON] , [INFO] , досягла вісімнадцяти років у зв`язку з чим втратила правовий статус дитини, що виключає можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї, тому суд робить висновок, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed