Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

31.12.2021 року представник позивача Новоград-Волинської міської ради Житомирської області звернулася до суду та просила ухвалити рішення суду, яким усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартири [ADDRESS] шляхом виселення відповідача [PERSON] із зазначеної квартири. В обґрунтування позову зазначає, що Новоград-Волинська міська ради Житомирської області є власником квартири [ADDRESS] (надалі Квартира). Наказом МВС України від 12.07.2012 року № 592 о/с [PERSON] призначено на посаду начальника Новоград-Волинського міського відділу УМВС України в Житомирській області. 05.12.2012 року на адресу позивача надійшло звернення УМВС України в Житомирській області про вирішення питання забезпечення начальника Новоград-Волинського міського відділу УМВС в Житомирській області [PERSON] службовим житлом. Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 28.08.2013 року № 231. Квартиру включено до числа службових Новоград-Волинського міського відділу УМВС України в Житомирській області. На підставі даного рішення начальнику Новоград-Волинського міського відділу УМВС в Житомирській області [PERSON] видано спеціальний ордер на житлове приміщення № 9441 від 03.09.2013 року. Наказом УМВС України в Житомирській області від 15.11.2013 року № 363 о/с [PERSON] звільнено з посади начальника Новоград-Волинського міського відділу УМВС в Житомирській області. Після припинення трудових відносин з Новоград-Волинським міським відділом УМВС в Житомирській області [PERSON] добровільно не знявся з реєстрації у спірній Квартирі. На момент звернення до суду з цією позовною заявою позивачу не відомо про місце знаходження (проживання) відповідача. Представниками позивача та ОСББ Мікрорайон Зелені за участю сусідів проведені обстеження Квартири, за результатами яких складено ряд Актів фактичного проживання в яких зафіксовано, що у Квартирі ніхто не проживає. Згідно відомостей управління освіти та науки міської ради [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , здобувачами освіти закладів загальної середньої освіти міста Новоград-Волинського не були. Крім того, зазначила, що за Квартирою рахується борг за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за місцем знаходження квартири, постачання теплової енергії, центрального водопостачання та водовідведення та за послуги з розподілу природного газу. Також зазначила, що рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 08.12.2012 року № 333 змінено статус Квартири шляхом виключення її з числа службових квартир Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області та утворення фонду житла для тимчасового проживання Новоград-Волинської міської територіальної громади, сформувавши його за рахунок включення до нього цієї Квартири. Рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 28.08.2013 року № 231 визнано таким, що втратило чинність. Вважає, що діями відповідача порушуються права позивача як власника майна, так як наявна потреба використання даної Квартири як соціального житла в інтересах територіальної громади. Також вважає, що принцип пропорційності не порушуватиме право відповідача на житло, оскільки згідно декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка є відкритою у вільному доступі у мережі Інтернет [PERSON] є співвласником квартири у м. Житомирі з 2001 року, загальною площею 51,86 кв.м., розмір частки 50 %, інший співвласник дружина. Тому відбулося звернення до суду з даним позовом. 12.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче судове засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій. Підготовче судове засідання неодноразово відкладалося з наступних підстав: 07.02.2022 року за клопотанням відповідача з метою отримання професійного правової допомоги; 16.02.2022 року неявки у судове засідання відповідача, щодо якого були відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 30.03.2022 року за клопотанням відповідача у зв`язку з неможливості прибути у судове засідання; 30.05.2022 року за клопотанням представника відповідача, у зв`язку із задоволенням його клопотання про продовження позивачу строку подачі відзиву на позовну заяву. 14.06.2022 року представником позивача подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву вказав, що відповідача [PERSON] у листопаді 2013 року звільнено з посади начальника Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області шляхом його переміщення, при цьому, відповідач служби в органах Міністерства внутрішніх справ не припиняв. На сьогоднішній день [PERSON] згідно наказу Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 25.01.2022 року № 56/ОС звільнений із зазначеної служби за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію за вислугою 27 років 03 місяці 27 днів. За час проходження служби в Службі судової охорони у м. Києві та Київській області у період з 16.12.2019 року по 31.01.2022 року на квартирному обліку не перебував, тобто не забезпечувався службовим житловим приміщенням. Посилається на практику Верховного Суду у постанові від 24.11.2020 року у справі № 127/25924/17-ц, де Верховний Суд зробив висновок, що розглядаючи справи цієї категорії суди повинні враховувати інтереси сторін і вирішувати такі спори залежно від установлених обставин та на підставі вимог закону, а також ураховувати, що внаслідок виселення відповідачів без надання їм іншого житлового приміщення у зв`язку з переміщенням по службі, пов`язаним з переїздом в іншу місцевість, без забезпечення житлом, порушується право цих осіб і членів їх сімей на житло. Вважає, що вимога позивача про виселення з Квартири без надання іншого житла грубо порушує право відповідача та його сім`ї на житло. Також зазначає, що позивач під час подання позову до суду не врахував тієї обставини, що [PERSON] є ветераном війни учасником бойових дій, так як безпосередньо брав участь в антитерористичної операції м. Краматорськ, н.п. Красногорівка, Лисичанськ, Сєверодонецьк, Станиця Луганська, Щастя, Попасна Луганської області. Тому просив відмовити у задоволенні позову. 30.06.2022 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив. У відповіді на відзив вказує, що відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на постанову Верховного Суду від 24.11.2020 року у справі № 127/25924/17-ц як на таку, що прийнята в аналогічній справі. Вважає вказані правовідносини не є подібними до тих, що розглядається у даній справі. Так, у справі № 127/25924/17-ц (постанова Верховного Суду від 24.11.2020 року) предметом судового розгляду був позов УСБУ у Вінницькій області до відповідачів про виселення із службового житла без надання іншого житлового приміщення, яке мало статус державної власності. У справі, що розглядається квартира належить до комунальної власності та на обслуговування чи баланс до органів Міністерства внутрішніх справ не передавалася. Наголошує, що Верховний Суд (постанова від 04.07.2018 року у справі № 653/1096/16-ц) дійшов правового висновку, що виселення особи із службового житла після припинення трудових правовідносин із роботодавцем переслідує легітимну мету у розумінні статті 8 Конвенції. Зазначає, що у позивача у зв`язку із введенням на території України воєнного стану існує нагальна та реальна потреба у житлі для тимчасового розміщення внутрішньо переміщених осіб, оскільки станом на 17.06.2022 року на території Новоград-Волинської міської територіальної громади вже зареєстровано 3009 внутрішньо переміщених осіб. Просить позов задовольнити. 30.06.2022 року закінчено підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, які просила задовольнити. Представник відповідачів позовні вимоги в інтересах відповідача не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, заявив клопотання про застосування до даних правовідносин строки позовної давності. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, що слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.14-15). Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 28.08.2013 року № 231 квартиру [ADDRESS] включено до числа службових Новоград-Волинського міського відділу УМВС України в Житомирській області та вирішено видати спеціальний ордер на цю Квартиру начальнику Новоград-Волинського міського відділу УМВС в Житомирській області [PERSON] зі складом сімї: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.17). 03.09.2013 року виконавчим комітетом Новоград-Волинської міської ради Житомирської області видано [PERSON] спеціальний ордер на Квартиру зі складом сімї: дружина [PERSON] , син [PERSON] , та дочка [PERSON] (а.с.18). Наказом УМВС України в Житомирській області від 15.11.2013 року № 363 о/с призначено [PERSON] на посаду начальника сектору кадрового забезпечення Житомирського міського відділу, звільнивши з посади начальника Новоград-Волинського міського відділу УМВС в Житомирській області (а.с.19). Відповідно інформації Відділу ведення реєстру територіальної громади ЦНАП Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 11.05.2021 року за № 990 за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.26). Згідно Актів фактичного проживання від 01.03.2021 року, 14.04.2021 року, 17.06.2021 року, 19.08.2021 року, 09.09.2021 року та 12.10.2021 року за вище вказаною адресою [PERSON] не проживає (а.с.20-25). Із відомостей управління освіти та науки Новоград-Волинської міської ради Житомирської області [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , здобувачами освіти закладів загальної середньої освіти міста Новоград-Волинського не були (а.с.27-38). Згідно довідок ОСББ Мікрорайон Зелені за № 87 від 13.05.2021 року, КП Новоград-Волинської міської ради Новоград-Волинськтеплокомуненерго за № 484 від 12.05.2021 року, КП Новоград-Волинської міської ради Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства за № 228 від 12.05.2021 року, АТ Житомиргаз за № 100-ПВ-8944-0521 від 28.05.2021 року за Квартирою рахується борг за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за місцем знаходження Квартири, постачання теплової енергії, центрального водопостачання та водовідведення та за послуги з розподілу природного газу (а.с.39-44). У свою ж чергу, у судовому засіданні представник відповідача вказував на те, що за Квартирою вище вказані борги погашені. Разом з тим, доказів на підтвердження даних обставин суду не надав. Крім того, встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 08.12.2012 року № 333 змінено статус Квартири шляхом виключення її з числа службових квартир Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області та утворення фонду житла для тимчасового проживання Новоград-Волинської міської територіальної громади, сформувавши його за рахунок включення до нього цієї Квартири. Рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 28.08.2013 року № 231 визнано таким, що втратило чинність (а.с.47). Також встановлено, що відповідач [PERSON] є учасником бойових дій (а.с.103). Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного\~\~жилого\~\~приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше\~\~як\~\~з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно до ст. 118 ЖК України встановлено, що службові житлові приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Частиною 2 ст. 123 ЖК України встановлено, що до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила договорів найму жилого приміщення, крім правил, передбачених ст. ст. 73-76, 79-83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103-106 цього Кодексу. Відповідно до ст. 122 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення, є ордер, який видається виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради на підставі рішення про надання службового жилого приміщення. Відповідно до ст. 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого житлового приміщення. Статтею 125 ЖК України визначено вичерпний перелік осіб, яких не може бути виселено з службових жилих приміщень без надання іншого житлового приміщення. За змістом ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, обгрунтовання позовних вимог зводяться до того, що після припинення трудових відносин з Новоград-Волинським міським відділом УМВС в Житомирській області [PERSON] добровільно не знявся з реєстрації у спірній Квартирі. При цьому, у позивача існує нагальна та реальна потреба у даній Квартирі для задоволення потреб Новоград-Волинської територіальної громади, зокрема, для забезпечення жителів міста та району соціальнім житлом та для тимчасового розміщення внутрішньо переміщених осіб у зв`язку із введенням на території України воєнного стану. \~ \~ \~ \~На підтвердження даних обставин представником позивача подано до суду інформацію з якої слідує, що станом на 01.11.2021 року на квартирному обліку при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради перебуває в загальному списку 2082 особи, в першочерговому 171 осіб, в позачерговому 305 осіб. На соціальному обліку перебуває 31 особа (а.с.48). Також, подано повідомлення Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради, згідно якого станом на 17.06.2022 року по Новоград-Волинській територіальній громаді зареєстровано 3009 внутрішньо переміщених осіб (а.с.126). З урахуванням даної потреби місцевої територіальної громади рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 08.12.2012 року № 333 змінено статус Квартири шляхом виключення її з числа службових квартир Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області та рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 28.08.2013 року № 231, яким включено до числа службових Новоград-Волинського міського відділу УМВС України в Житомирській області, визнано таким, що втратило чинність. При цьому, рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 08.12.2012 року № 333 відповідачем не оспорювалося. Відтак, враховуючи те, що у силу ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном та те, що рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 08.12.2012 року № 333 змінено статус Квартири шляхом виключення її з числа службових квартир Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області, яким також визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 28.08.2013 року № 231, права позивача підлягають захисту у судовому порядку, оскільки відповідач після припинення трудових відносин з Новоград-Волинським міським відділом УМВС в Житомирській області добровільно не знявся з реєстрації у спірній Квартирі, у квартирі не проживає, обов`язок щодо внесення квартирної плати та плати за комунальні послуги не виконує, тому позов підлягає задоволенню у порядку усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження Квартирою шляхом виселення відповідача з останньої. При цьому, оцінюючи принцип пропорційності втручання у права відповідача на житло, судом враховано, що [PERSON] є співвласником квартири у м. Житомирі з 2001 року, загальною площею 51,86 кв.м., розмір частки 50 %, інший співвласник дружина, на що вказувала представник позивача, що не спростовано самим відповідачем та його представником. У свою ж чергу, судова практика на яку посилається представник відповідача у відзиві на позовну заяву не може бути врахована судом під час розгляду даної справи, оскільки спірна Квартира знаходиться у комунальній власності позивача та на баланс Міністерства внутрішніх справ не передавалася. Що стосується посилання представника відповідача на те, що відповідач є ветераном війни учасником бойових дій, то останній має право скористатися таким правом окремо у порядку передбаченому Законом України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту. Так, у судовому засіданні встановлено, що на квартирному обліку при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради як учасник бойових дій відповідач не перебуває, на що вказала представник позивача у судовому засіданні. Щодо клопотання представника відповідача про застосування до даних правовідносин строки позовної давності, то суд виходить з наступного. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).\~Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина перша\~статті 257 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.\~ Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 653/1096/16-ц зробила висновок та вважає, що навіть якщо власник службового житла не висловив вимогу звільнити це житло, проживання у ньому після припинення трудових правовідносин з роботодавцем не свідчить про законність його використання особою, якій воно було надане на час існування вказаних правовідносин. Власник нерухомого майна не втрачає права володіння ним, навіть тоді, коли таке майно протиправно використовує інша особа. \~ \~ \~ \~Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. Відтак, суд враховувавши висновки Великої Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 653/1096/16-ц вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності у даній справі, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати щодо сплати судового збору.

Outcome: approved