Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

10.06.2022 адвокат Руда Х.Д. в інтересах [PERSON] подала до Городоцького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 11.06.2013 у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 237. У шлюбі в сторін народилася дитина син [PERSON] , [INFO] .. Вказувала, що життя у позивачки та відповідача не склалося, протягом двох з половиною місяців вони не проживають разом, не ведуть спільного побуту та бюджету. Їх спільний син проживає разом з мамою та перебуває на повному її утриманні. Всі спроби примиритися позитивного результату не дали. Між ними відсутні взаєморозуміння, підтримка та почуття любові, існування такого формального шлюбу суперечить інтересам позивачки та дитини. Просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.06.2013 у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 237. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти повного задоволення позовних вимог позивачки не заперечує. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені\~ст.112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною 2\~ст.112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 11.06.2013 зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 237. В даному шлюбі в них народилася дитина син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Сімейне життя у сторін не склалося, постійні непорозуміння призвели до того, що обидві сторони не бажають збереження шлюбу. З квітня 2022 сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаємопідтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони обоюдно не мають наміру зберігати шлюб, про що свідчать їхні письмові заяви, а тому суд не вбачає підстав для збереження шлюбу.\~\~ Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожної із сторін, а тому згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) є всі підстави для розірвання шлюбу. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, то суд зважає на те, що згідно ч.1\~ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Наявна квитанція в матеріалах справи підтверджує сплату позивачем судового збору на суму 992,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Матеріали справи містять договір № 12/05/22-1 про надання правової допомоги, додаткову угоду № 12/07/22-1д до договору № 12/05/22-1 про надання правової допомоги від 12.07.2022, акт прийняття-передачі наданих послуг від 12.07.2022. Відтак, судові витрати на правничу допомогу належним чином підтверджено документально, вони є співмірними з виконаною адвокатом роботою, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Подібна правова позиція щодо витрат на правову допомогу викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19.

Outcome: approved