Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

11.02.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави. Ухвалою суду від 24.02.2022 року (суддя Бондар О.О.) прийнято позовну заяву , відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. 24.03.2022 року [PERSON] надіслала відзив на позовну заяву. 29.04.2022 року позивач [PERSON] подав заяву про відвід судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондарю О.О. задоволено. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Шевцовій Л.М. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач [PERSON] вказує, що рішенням даного суду з нього стягнено аліменти на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), щомісячно. Виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення перебуває на виконанні Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві. На виконання рішення суду він регулярно сплачує грошові кошти на ім`я відповідачки поштовим переказом, а також на банківську картку, у відділенні «ПриватБанк». \~ \~ \~ \~В липні 2020 року в черговий раз перерахував аліменти в розмірі 4\~020 грн. на банківський рахунок стягувачки через термінал, при цьому в квитанції не відображено, ніякої інформації, так як у терміналі відсутня графа «призначення платежу». Скориставшись цим, стягувачка вказує, що перераховані ним кошти не є аліментами. У зв`язку з чим державним виконавцем було нараховано заборгованість. З цього приводу звернувся до суду зі скаргою, проте, судом перераховану суму в розмірі 4020 грн. не визнано як аліменти, та не встановлено іншого призначення платежу, завдяки чому набув право звернення до суду з даним позовом. Позов просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] , яка представляє інтереси на підставі ордера ВХ № 1028159 від 01.07.2022 року. в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що на квитанції є відмітка, «поповнення картки/рахунку», тобто [PERSON] було відомо призначення платежу, а саме ним було поповнено особистий рахунок [PERSON] . Вважають що ці кошти були надіслані на день народження дочки та на лікування зубів дитини, яке мало місце в листопаді 2020 року і його вартість складала 5490 грн. В позові просять відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ Заслухавши осіб,які беруть участь в судовому розгляді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16.07.2012 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), щомісячно. Виконавче провадження ВП 37176804 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/2208/1884/12, виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом від 06.07.2012 року , перебуває на виконанні Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві. [PERSON] вказує, що на виконання вищевказаного рішення суду регулярно сплачує грошові кошти на ім`я відповідачки поштовим переказом, а також на банківську картку, у відділенні «ПриватБанк». 05.07.2020 року позивач помилково перерахував кошти в розмірі 4020 грн. на банківський рахунок стягувачки через термінал, при цьому в квитанції не відображено, ніякої інформації, оскільки у терміналі відсутня графа «призначення платежу». Направляв претензію відповідачці,щоб вона повернула вказану суму,але відповіді не отримав. Просить кошти повернути,а на додаткові витрати дитині він згоден відшкодувати половину витрачених коштів. Відповідачка вказує, що перераховані позивачем 05.07.2020 року кошти не є аліментами, так як на квитанції є відмітка, «поповнення картки/рахунку», тобто [PERSON] було відомо призначення платежу, а саме ним було поповнено її особистий рахунок. Вважає що ці кошти були надіслані на день народження дочки та на лікування зубів дитини, яке мало місце в листопаді 2020 року і його вартість складала 5490 грн. З приводу вказаного спору [PERSON] звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, щодо нарахування заборгованості по аліментах. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26.04.2021 року скаргу задоволено частково, зобов`язано державного виконавця провести перерахунок заборгованості по сплаті аліментів. При цьому судом перераховану ним суму в розмірі 4020 грн. не визнано як аліменти, та не встановлено іншого призначення платежу, завдяки чому [PERSON] набув право звернення до суду з даним позовом. Статею 177 Цивільного кодексу України передбачено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 83 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача в силу ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved