Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.02.2015 року між нею та [PERSON] , обґрунтовуючи позов припиненням сімейних відносин з відповідачем, у зв`язку розбіжністю характерів й поглядів на життя, розходженням поглядів на сімейні відносини і сімейні обов`язки, шлюб носить формальний характер, спільного господарства з відповідачем не ведуть, у зв`язку з чим позивачка не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім`ю; та про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , обґрунтовуючи позов тим, що відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя та щодо визначення місця проживання дитини не має. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді Дергачівського районного суду Харківської області Калиновської Л.В. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №619/536/22 між суддями Дергачівського районного суду Харківської області від 11.02.2022 року. Розпорядженням голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області. Згідно з частиною 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 24.06.2022 року на розгляд судді Шолудько А.В. надійшла цивільна справа №619/536/22, провадження №2/535/266/22. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 26-29). Позивач [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала. Представник позивача адвокат Шовков О.С., який діє на підставі договору №04-02/2022 про надання правової допомоги від 04.02.2022 року, ордера серії АН №1073452 (а.с. 12, 13, 37), подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, та просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі (а.с. 36). Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що з позивачем досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, спору щодо поділу майна не має, позивні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, та просить розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 34). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. 10.02.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №49, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 10.02.2015 року. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (а.с. 4). Подружжя має спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.07.2015 року), яка має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 6, 11). Спору про поділ спільного сумісного майна подружжя та щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторони не мають. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено під час судового розгляду, [PERSON] та [PERSON] не підтримують подружніх відносин, не бажають примиритися і зберегти сім`ю, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. [PERSON] не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) матері або батька. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем порушено право малолітньої дитини на утримання до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обов`язку по утриманню спільної дитини сторони не досягли, й враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини сторін у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України про не можливість надання матеріальної допомоги дитині відповідач не надав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягти судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 992,40 грн. Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на дитину, а тому згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягти судовий збір по справі. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження обґрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді, позивач додав договір №04-02/2022 про надання правової допомоги від 04.02.2022 року, відповідного до якого вартість гонорару адвоката за представництво клієнта в суді першої інстанції за цим договором сторони визначили у розмірі 5000,00 грн., яку клієнт оплачує протягом 10 (десяти) робочих днів з дня набрання законної сили рішення суду, ордер серії АН №1073452 (а.с. 12, 13, 37); попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції від 11.02.2022 року на загальну суму 5992,00 грн. (а.с. 14); акт приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14.07.2022 року до договору про надання правової допомоги №04-02/2022 від 04.02.2022 року на загальну суму 5000,00 грн. (а.с. 38). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. На підставі ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 206, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110-112, 180-183, ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved