Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

У листопаді 2021 року ТОВ «Споживчий Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 07.06.2021-010000015 в сумі 23300,00 грн. та судові витрати, що становлять 2270,00 грн. Позов мотивований тим, що 16.03.2021 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 16.03.2021-100000624 відповідно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору. Умовами договору передбачено, що кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту: 10000,00 грн.; первинний строк, на який надається кредит: 14 календарних днів з дати надання; графік платежів: сума кредиту у розмірі 10000,00 грн. та проценти у розмірі 2800,00 грн. сплачуються позичальником до 29.03.2021. 07.06.2021 між TOB «Споживчий Центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 07.06.2021-010000015. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 07.06.2021 та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10000,00 грн. за кредитним договором № 07.06.2021-010000015 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10000,00 грн. за кредитним договором № 16.03.2021-100000624 вiд 16.03.2021. Вiдповiдно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума Кредиту: 10000,00 грн.; ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмiрi 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та перiоду «Економ»; строк на який надається кредит - 56 днів з дня його надання. На день подання позову відповідач не повернув кредит у розмірі 10 000,00 грн. та не сплатив проценти у розмірі 13 300,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначене на 19.01.2022. 10.01.2022 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Судове засідання 19.01.2022 відкладено на 23.03.2022. Розгляд справи 23.03.2022 не відбувся. Наступне судове засідання призначено на 30.06.2022. 24.06.2021 від відповідача - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує щодо задоволення позову, посилаючись на те, що надані як докази документи не містять відомостей щодо підписання відповідачем самого договору та відомостей щодо ознайомлення з Умовами кредитування, а, відтак, відповідач не ознайомлений належним чином із розміром плати за кредитом та штрафних санкцій. На думку відповідача відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивачем дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими позивач. Загальна сума сплачених на повернення отриманого за договором № 16.03.2021-100000624 коштів становить 14250,00 грн., на підтвердження чого відповідачем до відзиву додано квитанції. Представник вказує, що нарахування штрафів за договором № 16.03.2021-100000624 є неправомірним. Розгляд справи 30.06.2022 відкладено на 19.07.2022. У судове засідання 19.07.2022 учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 16.03.2021 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 16.03.2021-100000624 відповідно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору. За умовами кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту: 10000,00 грн.; первинний строк, на який надається кредит: 14 календарних днів з дати надання; графік платежів: сума кредиту у розмірі 10000,00 грн. та проценти у розмірі 2800,00 грн. сплачуються позичальником до 29.03.2021. 16.03.2021 позивач перерахував на картковий рахунок відповідача 10000,00 грн. на виконання договору № 16.03.2021-100000624, що підтверджується квитанцією (а.с. 12). 07.06.2021 TOB «Споживчий Центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 07.06.2021-010000015. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 07.06.2021 та на підставі ст. 601 ЦК України сторони провели зарахування зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 07.06.2021-010000015 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 16.03.2021-100000624 вiд 16.03.2021. Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Судом встановлено, що 16.03.2021, а також 07.06.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] були укладені кредитні договори № 16.03.2021-100000624 та № 07.06.2021-010000015 шляхом обміну електронним повідомленнями, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти). Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: - дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферти), розміщена на сайті кредитора; - заявка сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором; - відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті. Відповідачка підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 16.03.2021-100000624 від 16.03.2021 та № 07.06.2021-010000015 від 07.06.2021, з якими вона попередньо уважно ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Крім того, відповідачка розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення). Для підписання і укладення цього правочину був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідачки. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що кредитні договори № 16.03.2021-100000624 від 16.03.2021 та № 07.06.2021-010000015 від 07.06.2021 були підписані відповідачкою відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим вона акцептувала пропозицію позивача та уклала кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора на сайті ТОВ «Споживчий Центр», який отримала на свій мобільний телефон. Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків. Доказів визнання кредитних договорів недійсними до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів на спростування факту їх підписання відповідачкою. Вимоги позивача заявлені на підставі невиконання відповідачем умов кредитного договору № 07.06.2021-010000015 від 07.06.2021. Вiдповiдно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору від 07.06.2022 кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту: 10000,00 грн.; первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання (надалі - «первинний період»); черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі «черговий період»); період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів (надалі - період «Економ»); строк на який надається кредит - 56 днів з дня його надання; ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмiрi 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ»; ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та перiоду «Економ»; проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді; графік платежів: проценти, розраховані за вищевказаним способом за первинний, черговий перiоди, сплачується в останній день первинного, чергового періоду відповідно; проценти, розраховані за період «Економ», сплачуються в останній день періоду «Економ»; при співпадіннi/частковому співпадінні первинного/чергового періоду з періодом «Економ», проценти сплачуються в останній день періоду «Економ»; кiлькiсть платежів зі сплати процентів дорівнює кількостi перiодiв, за які сплачуються проценти. Сума кредиту у розмірі 10000 грн. 00 коп. сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит; неустойка: 200 грн. 00 коп. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання; розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України становить 730% річних. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 07.06.2021-010000015 від 07.06.2021 належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, внаслідок чого позивачем нарахована заборгованість на загальну суму 23 300,00 грн, яка складається із: 10000,00 грн - заборгованості за кредитом, 13 300,00 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом. Судом досліджено квитанції, надані відповідачкою до відзиву на позовну заяву, з яких вбачається, що 29.03.2021, 25.04.2021, 09.05.2021, 24.05.2021 та 07.06.2021 відповідачем проведено оплату за договором № 16.03.2021-100000624, натомість вимогу позивачем заявлено у зв`язку з невиконанням умов договору № 07.06.2021-010000015 від 07.06.2021, а отже надані квитанції не стосуються предмета спору та не спростовують наявну заборгованість. Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» суми заборгованості за кредитним договором № 07.06.2021-010000015 від 07.06.2021 в розмірі 23 300,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved