Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

У жовтні 2020р. позивач Консорціум «[INFO]» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: - стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 90384,0 грн.; судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2016р. у справі №761/6602/16-ц з Консорціуму «[INFO]» на користь [PERSON] було стягнуто 130384,04 грн., з яких: 109124,87 грн. - сума заборгованості по заробітній платі та 20707,97 грн. сума компенсації з урахуванням індексу інфляції за період з 01 вересня 2014р. по 01 лютого 2016р. Позивачем було добровільно вирішено виконати зазначене рішення суду, і 27 липня 2016р. позивач та відповідач склали та підписали графік погашення заборгованості, згідно з яким Консорціум взяв на себе зобов`язання погасити суму боргу впродовж 13-ти місяців щомісячними платежами шляхом перерахування коштів на банківський рахунок [PERSON] . Починаючи з 25 липня 2016р. до 29 травня 2017р., позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 99335,0 грн. Залишок невиплачених коштів склав 31048,91 грн. Позивач зазначає, що попри те, що Консорціум частково погасив заборгованість, 08 липня 2019р. відповідач звернувся до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві та, зловживаючи своїми правами, подав виконавчий лист на стягнення всієї суми заборгованості у розмірі 130384,04 грн., не повідомивши про фактичне отримання 99335,00 грн. Державним виконавцем в межах примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні, 09 липня 2019р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 59486294, і з позивача була списана повна сума заборгованості за виконавчим листом, що призвело до надмірного стягнення грошових коштів з Консорціуму на суму 90384,00 грн. Не погоджуючись з діями державного виконавця, позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мірошника О.М., за результатом розгляду якої ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019р. дії державного виконавця в частині додаткового стягнення з рахунку Консорціуму коштів у сумі 90384,0 грн. були визнані протиправними. Оскільки в досудовому порядку, відповідач не повертає позивачу отримані без відповідної правової підстави грошові кошти, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020р. було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явився, поважності причин неявки не повідомив, свого представника до суду не направила, відзив на позов не подавався. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 280, 282 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2016р. у справі №761/6602/16-ц, яке набрало законної сили, з Консорціуму «[INFO]» на користь [PERSON] було стягнуто 130384,04 грн., з яких: 109124,87 грн. - сума заборгованості по заробітній платі та 20707,97 грн. сума компенсації з урахуванням індексу інфляції за період з 01 вересня 2014р. по 01 лютого 2016р. ( а.с.57, 58). Судом встановлено, що 27 липня 2016р. сторонами було укладено графік погашення заборгованості, згідно з яким Консорціум взяв на себе зобов`язання погасити суму боргу впродовж тринадцяти місяців щомісячними платежами, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок [PERSON] (а.с. 59). Починаючи з 25 липня 2016р. по 29 травня 2017р., позивач перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 99335,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку Консорціуму (а.с. 61-81). 08 липня 2019р. відповідач [PERSON] звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного вище рішення суду до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 85) та подав виконавчий лист №761/6602/16-ц від 07 червня 2016р., виданий Шевченківським районним судом м. Києва на стягнення всієї суми заборгованості у розмірі 130384,04 грн.(а.с. 86). З матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2019р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 59486294 (а.с. 87) та за результатом виконавчих дій з рахунку Консорціуму була списана повна сума заборгованості за виконавчим листом у розмірі 130384,04 грн. Перерахування коштів [PERSON] підтверджується реєстром, списком згрупованих поштових переказів (а.с. 90, 95) та платіжними дорученням № 10478 від 13 серпня 2019р. на суму 4748,21 грн. та № 12323 від 17 вересня 2019р. на суму 125635,83 грн. (а.с. 89, 92). Таким чином, суд вважає, що мав місце факт надмірного списання грошових коштів з рахунків боржника (Консорціуму) в розмірі 90384,0 грн. На спростування значених обставин стороною відповідача не було надано до суду жодного належного і допустимого доказу. Під час розгляду справи не було отримано відомостей та відповідних доказів, в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, які б свідчили про те, що обставини, зазначені позивачем, не відповідають дійсності. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Частинами 2, 3 цієї статті визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України). Суд погоджується з твердженнями позивача, що у даному випадку виплата грошових коштів не була проведена Консорціумом добровільно, а була стягнута державним виконавцем, дії якого в судовому порядку визнані протиправними, що також підтверджується ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019р. у справі № 761/6602/16-ц (а.с. 17). Суд також звертає увагу на те, що в заяві [PERSON] про відкриття виконавчого провадження від 08 липня 2019р. не було повідомлено про часткове виконання Консорціумом «[INFO]» рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2016р. Верховний Суд у постанові від 01 березня 2021р. у справі № 180/1735/16-ц звертає увагу на те, що виплата боржником грошових коштів у межах виконавчого провадження на будь-якій його стадії не є добровільною передачею майна. Під час застосування правил ст. 1215 ЦК України як винятку із ст. 1212 ЦК України суди зобов`язані встановлювати наявність не двох, а трьох критеріїв для відмови у поверненні безпідставно набутого майна: добровільність дій боржника, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. Не підлягають поверненню кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п. 1) ч. 1 ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,0 грн.

Outcome: approved