Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

В лютому 2022 року представник [PERSON] адвокат Гонцова Є.Д. звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кардаш Яна Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів 15.07.1998 року, згідно з розпорядженням від 15.07.1998 року №3/1931-98, зареєстрованого в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації від 15.07.1998 року та записаного у реєстрову книгу за №418п-215-112, квартира [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] , яка є матір`ю позивача, [PERSON] , який є чоловіком матері позивача, та його матері [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої [PERSON] фактично прийняв спадщину, яка складається із 1/3 частки квартири [ADDRESS] , однак не оформив права власності на спадкове майно. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , та позивач прийняла спадщину після її смерті. При цьому в свідоцтві про право на спадщину від 17.04.2013 року, реєстровий номер 1686 зазначено, що спадщина на яку видано свідоцтво складається з частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на житло від 15.07.1998 року виданого Виконкомом міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 15.07.1998 року №3/1931-98, з яких частка в спільній сумісній власності належала померлій [PERSON] , частка в спільній сумісній власності належала чоловіку - [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємицею якого була дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. У витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 2540678, що отриманий позивачем 17.04.2013 року зазначено, що [PERSON] належить 2/3 частки кватири [ADDRESS] . Отже, 1/3 частка квартири є спадковим майном яке прийнято спадкоємцями, однак спадкові права не оформлені. Таким чином, позивач фактично прийняла спадщину в повному обсязі, після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи наведене, просить визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 21 лютого 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кардаш Я.О. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 26 квітня 2022 року до суду від третьої особи надійшла належним чином завірена копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 10.06.2022 року представник Дніпровської міської ради Михайлюк Т.О. засобом поштового зв`язку направила на адресу суду відзив на позовну заяву в якому представник зазначила, що ДМР є неналежним відповідачем, оскільки між сторонами відсутній спір, а тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Правом, передбаченим ст. 179 ЦПК України, щодо подачі відповіді на відзив, позивач не скористалась. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та посилаючись на обставини, викладені у позові, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та зазначила, що ДМР не є належним відповідачем при вирішення даної справи, у зв`язку із відсутністю спору. Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кардаш Я.О. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно зі статтею 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. За змістом ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належним чином завіреними копіями наступних документів: свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 06.07.1954 року районним бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська; паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 06.09.1999 року на ім`я [PERSON] , [INFO] ; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.08.1975 року Будинком щастя Жовтневого району м. Дніпропетровська. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 2012 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 17.04.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., що зареєстровано в реєстрі за № 1686, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є [PERSON] . Спадщина на яку видано дане свідоцтво, складається з частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на житло від 15.07.1998 року виданого Виконкомом міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 15.07.1998 року №3/1931-98, зареєстрованого в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації від 15.07.1998 року та записаного у реєстрову книгу за №418п-215-112, з яких частка в спільній сумісній власності належала померлій [PERSON] , частка в спільній сумісній власності належала чоловіку - [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємицею якого була дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майна про реєстрацію права власності з індексним номером 2540678 від 17.04.2013 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального кругу Лозенко В.В. на підставі свідоцтва про право на спадщину номер 1686, виданого 17.047.2013 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі приватної спільної сумісної власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] за [PERSON] . Зазначена квартира, відповідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів 15.07.1998 року, згідно з розпорядженням від 15.07.1998 року №3/1931-98, зареєстрованим в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації від 15.07.1998 року та записаним у реєстрову книгу за №418п-215-112, на праві спільної сумісної власності належала матері позивача [PERSON] , її чоловіку [PERSON] та його матері [PERSON] . Судом досліджена належним чином завірена копія спадкової справи № 02-14, відкритої після смерті [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції складено актовий запис №2437. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кардаш Я.О із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом та з заповітом після смерті померлої [INFO] свекрухи її матері [PERSON] , на що отримана постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 27/02-31 від 20.01.2022 року. Інших заяв про прийняття спадщини чи видачу свідоцтва на спадщину спадкова справа не містить. Разом з\~тим,\~відповідно до\~статті 548\~Цивільного кодексу\~Українського РСР\~(в\~редакції від\~30.10.1999\~року,\~чинній на\~день відкриття\~спадщини -\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] )\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549\~Цивільного кодексу\~Українського РСР\~(в\~редакції від\~30.10.1999\~року,\~чинній на\~день відкриття\~спадщини -\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] )\~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину: 1)\~якщо він\~фактично вступив\~в управління\~або володіння\~спадковим майном; 2)\~якщо він\~подав державній\~нотаріальній конторі\~за місцем\~відкриття спадщини\~заяву про\~прийняття спадщини. Зазначені\~в цій\~статті дії\~повинні бути\~вчинені протягом\~шести місяців\~з дня\~відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до листа начальника відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 10/5-840 від 26.07.2022 року син [PERSON] - [PERSON] був зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] , з 15.03.1979 року по 04.10.2012 року. Тобто [PERSON] на день смерті його матері [PERSON] , та протягом наступних шести місяців був зареєстрований та проживав у спірній квартирі. Вказані обставини, з урахуванням вимог ст. 549 Цивільного кодексу Українського РСР (в редакції від 30.10.1999 року) свідчать про те, що він фактично вступив у володіння спадковим майном, а тому визнається таким, що прийняв спадщину. Відомості про відмову [PERSON] від прийняття спадщини, після смерті його матері [PERSON] , матеріали справи, зокрема й спадкова справа № 02-14, не містять. Отже, єдиним спадкоємцем, після смерті [PERSON] на спадкове майно, що складається з 1/3 частин квартири [ADDRESS] , є її син [PERSON] , який фактично вступив у володіння спадковим майном, а тому визнається таким, що прийняв спадщину. Статтею 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 серпня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] , у віці 85 років [PERSON] помер. Однак, [PERSON] , який є спадкоємцем після смерті [PERSON] за життя не оформив права власності на спадкове майно - 1/3 частку квартири [ADDRESS] , шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації. Відповідно до ст.\~1216\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦК України)\~и спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Згідно вимог ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Частиною 1 ст. 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З наведеної норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1 Протоколу до конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом приписів ст.16\~ЦК України захист цивільних прав шляхом визнання права власності здійснює суд. Одним зі способів захисту цивільних прав, згідно із п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст.392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до\~ст.\~1276\~ЦК України\~якщо спадкоємець\~за заповітом\~або за\~законом помер\~після відкриття\~спадщини і\~не встиг\~її прийняти,\~право на\~прийняття належної\~йому частки\~спадщини,\~крім права\~на прийняття\~обов`язкової\~частки у\~спадщині,\~переходить до\~його спадкоємців\~(спадкова\~трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Спадщина, що залишилась після смерті [PERSON] 1/3 частка квартири [ADDRESS] , не перейшла до держави, не визнана відумерлою, право власності спадкодавця не припинено, відповідно до ст. 346 ЦК України, а [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] і є спадкоємцем за законом. При цьому, після смерті [PERSON] , спадкоємицею належного йому майна була [PERSON] , яка померла [INFO] та відповідно до Заповіту, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою від 05.03.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-998, остання призначила своїм спадкоємцем [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Оскільки єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є її донька [PERSON] , та враховуючи, що судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на спадкове майно в порядку спадкування за законом, однак відсутність належним чином оформленого права власності на спадщину, одним із спадкодавців, створює позивачу перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо посилань представника відповідача про те, що Дніпровська міська рада не є належним відповідачем у справі, оскільки між сторонами відсутній спір, суд зазначає наступне. Відповідно ч. 2 ст.\~48\~ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом. Звертаючись до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, позивачем притягнуто в якості відповідача - Територіальну громаду міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Частиною 2 пункту 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що спадщина, яка складається зі спірного майна, на момент звернення [PERSON] до суду з даним позовом, не була прийнята у встановленому чинним законодавством порядку, посилання представника відповідача щодо відсутності спору, та як наслідок, залучення неналежного відповідача, є необґрунтованими та безпідставними. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кардаш Яна Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню.

Outcome: approved