Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

В січні 2022 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2018 року по 30.11.2021 року в сумі 33 373,05 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.04.2016 року між ТОВ «Центрбудсервіс» (далі - Виконавець) та [PERSON] (далі - Споживач) був укладений Договір № 395/2 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно п. 1 Договору № 395/2 від 01.04.2016 року, предметом цього договору є забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) у житловому будинку [ADDRESS] , а Споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Як зазначає позивач, за період з 01.12.2018 року по 30.11.2021 року відповідач отримувала послуги щодо утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до умов Договору № 395/2 від 01.04.2016 року, однак не сплачувала за отримані послуги, в результаті чого утворилась заборгованість за період з 01.12.2018 року по 20.11.2021 року в сумі 33 373,05 грн.. Тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про день, час та місце судового засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. А тому суд відповідно до положень статей 223 та 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 322 ЦК України визначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та користується послугами з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що надаються ТОВ «Центрбудсервіс». Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги», учасникамиправовідносин у сферінаданняжитлово-комунальнихпослуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавцікомунальнихпослуг. Відповідно до Договору № 395/2 від 01.04.2016 року позивач є Виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] . За умовами Договору позивач зобов`язаний забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством. В той же час відповідач зобов`язана оплачувати в установлений цим договором строк - не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Як вбачається з матеріалів справи, в період з 01.12.2018 року по 30.11.2021 року відповідач фактично користувалася комунальними послугами, які надавались ТОВ «Центрбудсервіс». Водночас, згідно розрахунків, остання не оплачувала кошти за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно з довідкою про заборгованість за житлово-комунальні послуги, доданою позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2018 року по 30.11.2021 року складає 25 964,36 грн., також у довідці зазначена заборгованість у розмірі 7 408,69 грн. на початок періоду, тобто яка утворилась до 01.12.2018 року. Отже, враховуючи, що суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог, а саме стягнення боргу нарахованого за період з 01.12.2018 року по 30.11.2021 року, та з урахуванням того, що частина заявленої позивачем заборгованості нарахована поза межами цього періоду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині вищевказаного періоду в сумі 25 964,36 грн. Відповідач в судове засідання не з`явилась та не надала суду доказів що сума заборгованості є меншою чи відсутня. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 610, 612, 322 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: partial