Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою до [PERSON] третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину Судом було встановлено, що зміст та форма позовної заяви та доданих до неї документів відповідають вимогам статті 175, 177 ЦПК України, справа підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, підстави для повернення позову, відмови у відкритті провадження відсутні. Частина 4 ст. 274 ЦПК України встановлює, що в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Ухвалою від 29 грудня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі і призначене підготовче засідання на 04.02.2022 року. Відповідачу був встановлений строк для надання (надіслання) до суду відзиву на позовну заяву. Позивачу і відповідачу були встановлені строки для надання відповіді на відзив та заперечень на відзив. Учасникам справи були роз`яснені їх обов`язки надіслати копії зазначених заяв іншій стороні справи в разі їх складення, а також те, що надання цих заяв є їх правом, і що у разі відсутності заяв, суд вирішує справу за наявними в справі матеріалами. 21 лютого 2022 року надійшов відзив від відповідача, де він просив закрити провадження в частині визначення місця мешкання дитини та частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів, визначивши їх розмір у сумі 1500,00 гривень. 22 лютого 2022 року надійшли пояснення третьої особи та висновок про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] від 17 лютого 2022 року № 117. Відповіді на відзив, заперечень на відповідь від учасників справи не надійшло. Клопотань заявлено не було. Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В судове засідання по суті справи позивач ка та її представник, відповідач не з`явилися, письмові заяви від сторін не надходили. Представник третьої особи надав письмові пояснення та долучив до них висновок, просив справу розглядати за відсутності. Фактичні обставини справи полягають в наступному: відповідно до свідоцтва про шлюб від 15 липня 2016 року, виданого Дзержинським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 462, який розірвано рішенням суду 22 листопада 2021 року. Від спільного шлюбу у подружжя неповнолітня дитина [PERSON] [INFO] . На думку позивача, спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у нас різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Також позивач стверджує, що на теперішній час відповідач не займається забезпеченням та вихованням дитини взагалі. Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів. Згідно ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Покази позивачки підтверджується письмовими доказами, які в даній справі є достатніми та належними, оскільки реєстрація шлюбу та народження дитини підлягають державній реєстрації і можуть бути доведені тільки, встановленими законом свідоцтвами. В ході судового засідання були досліджені: Свідоцтво про одруження, Свідоцтва про народження [PERSON] . Обставини, на які позивачка посилається в якості обґрунтування своїх вимог, суд вважає доведеними переліченими вище і безпосередньо дослідженими доказами. На підтвердження законності своїх позовних вимог, позивачка посилалася на приписи статей 18, 24, 104.109,110, 111,112, 113,121, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України. Суд частково погоджується з міркуванням позивачки щодо застосування до вирішення правовідносин, які склалися між сторонами наведених нормативних актів. Суд визначає, що для вирішення спірних правовідносин необхідно застосувати: ч. 1. ст. 180 СКУ -Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.1 ст. 161 СКУ- Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] [INFO] від 17 лютого 2022 року № 117 виходячи з інтересів дитини місце мешкання дитини необхідно визначити з мамою. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Реальний розмір аліментів, які позивачка на цей час отримує від відповідача, значно менший за необхідний, що ставить позивачку в скрутне матеріальне становище, та не дає можливості забезпечити нормальне існування дитини. Відповідач не бере на себе витрат на дитину, витрати на навчання, харчування, одяг та взуття оплачує позивач. Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідає - є громадянином України, є фізичною особою- підприємцем. Має у власності декілька об`єктів нерухомості, інших утриманців не має. Приймаючи до уваги, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, суд вважає за можливе задовольнити вказаний позов, так як вважає суму сім тисяч гривень справедливою та доведеною позивачкою. Суд при цьому керується інтересами дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення. Отже, Враховуючи наведене, Суд доходить висновку про обґрунтованість позову і необхідності його задоволення на підставі того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, про що ухвалене відповідне рішення суду, дитина проживає разом з позивачкою. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання разом з матір`ю також підлягають задоволенню. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До яких суд відносить витрати на поштові на судовий збір. Отже, враховуючи достатність і переконливість наявних доказів, на підставі принципів змагальності та диспозитивності, суд прийшов до висновку про порушення цивільних прав позивача з боку відповідача та необхідності їх захисту шляхом часткового задоволення позову. Поведінку відповідача суд вважає способом захисту з метою уникнути цивільної відповідальності. На підставі ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved