Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати заборгованість за кредитним договором № 310006030866018 від 28 жовтня 2011 року повністю сплаченою, скасувати нараховані за кредитним договором пені та штрафи, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», припинити кредитний договір, у зв`язку із його виконанням, проведеним належним чином, скасувати чинність обтяження на автомобіль марки HYUNDAI (марки Sonata YF, легковий седан, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ), який виступає заставою за договором застави № 310006030866018/3 від 28 жовтня 2011 року. В обґрунтування позову вказано, що позивач виконав всі умови кредитного договору - сплатив у повному розмірі заборгованість за кредитним договором суму у розмірі 176 740, 75 грн 16 серпня 2016 року, а пеню та / або штрафи відповідач не мав права нараховувати, згідно з приписами статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки позичальник зареєстрований і проживав у м. Донецьк, де проводилася антитерористична операція. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 01 серпня 2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю Цокол Л. І. та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 23 серпня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання /а. с. 48-49/. 09 листопада 2018 року представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника та пояснення до позовної заяви /а. с. 57-58, 59-87/. 06 лютого 2019 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату суду № 57 від 05 лютого 2019 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, та передано судді Писанцю В. А., згідно з протоколом /а. с. 88, 89-91/. 06 лютого 2019 року ухвалою судді прийнято справу до свого провадження і визначено спрощений порядок розгляду справи без повідомлення сторін /а. с. 92/. 08 лютого 2022 року на підставі розпорядження керівника апарату суду № 62 від 08 лютого 2022 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, та передано судді Вовк С. В., згідно з протоколом. 10 лютого 2022 року ухвалою судді справу прийнято справу до свого провадження і визначено спрощений порядок розгляду справи з повідомленням сторін. 27 червня 2022 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі. У судове засідання позивач, його представник, враховуючи подані раніше ними заяви, не з`явилися. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не забезпечив появу свого представника у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і сторона позивача не висловила заперечення проти такого порядку вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. З 03 жовтня 1997 року [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] /а. с. 23/. 20 жовтня 2011 року [PERSON] та ПАТ «Астра Банк» був укладений кредитний договір № 310006030866018. Місце укладення договору - м. Донецьк Донецької області /а. с. 15-18/. Згідно з п.п. 1.1 кредитного договору, кредитор надав позивачеві на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 199 610, 00 грн, терміном користування кредитом з 28 жовтня 2011 року до 28 жовтня 2018 року включно. За підпунктами 1.2, 1.3 кредитного договору, кредит надається позичальнику на купівлю автомобілю Hyundai (Sonata YF легковий седан 2011 року випуску), для споживчих потреб. Як забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат позичальник у день укладення цього договору укладає договір застави автомобілю Hyundai (Sonata YF, легковий седан, 2011 року випуску). За користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду (проценти) щомісячно у розмірі 15, 9 % річних за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту, зазначеного в п. 2.2 цього договору, до моменту повного погашення заборгованості за цим договором, що передбачено підпунктом 1.4.1 кредитного договору. 28 жовтня 2011 року [PERSON] уклав з ПАТ «Астра Банк» договір застави № 310006030866018/3, який забезпечує виконання позичальником як заставодавцем зобов`язань за кредитним договором № 310006030866018 від 28 жовтня 2011 року, укладеним між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого заставодавець зобов`язується перед заставодержателем повернути кредит у розмірі 199 610, 00 грн, шляхом сплати його згідно з графіком, визначеним у кредитному договорі, сплатити відсотки у розмірі 15, 9 % річних за його користування, сплатити комісії та штрафні санкції у розмірі, у строки та у випадках, передбачених кредитним договором. Строк повернення кредиту за кредитним договором - до 28 жовтня 2018 року включно, а в разі пролонгації дії кредитного договору - у строк, визначений відповідним додатковим договором до кредитного договору /а. с. 20-22/. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 договору застави № 310006030866018/3 від 28 жовтня 2011 року, у зобов`язання виконання зобов`язань, зазначених у п.п. 1.1 цього договору, заставодавець на умовах, передбачених цим договором, передає у заставу належне йому майно: автомобіль Hyundai, модель Sonata YF, легковий седан, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане ВРЕР № 3 м. Донецька УДАІ ГУ МВС у Донецькій області, дата реєстрації 27 жовтня 2011 року. Заставна вартість предмету застави за згодою сторін становить 289 300, 00 грн. 02 грудня 2013 року права вимоги від ПАТ «Астра Банк» перейшли до ПАТ «Дельта Банк». На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 жовтня 2015 року прийнято рішення № 181 «Про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації AT «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію AT «Дельта Банк» Кадирова В. В., строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно, про що було опубліковано у газеті «Голос України» (№ 187(6191) від 08 жовтня 2015 року). 15 жовтня 2015 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у справі № 235/7335/15-ц, яке набрало законної сили 27 жовтня 2015 року, за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 310006030866018 від 28 жовтня 2011 року у розмірі 162 267, 14 грн, розрахована станом на 31 липня 2015 року за боржником по укладеному кредитному договору № 310006030866018 від 28 жовтня 2011 року і складається з суми тіла кредиту 143 558, 77 грн, відсотків - 18 708, 37 грн /реєстраційний номер судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 52281214, а. с. 37/. Відповідно до довідки № 05-3286666 від 24 травня 2016 року, прострочена заборгованість за кредитним договором № 310006030866018 від 28 жовтня 2011 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Астра Банк», станом на 24 травня 2016 року становить 78 241, 98 грн, яка складається з 46 614, 51 грн - сума простроченої заборгованості по кредиту, 31 627, 47 грн - сума прострочених процентів за користування кредитом. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 310006030866018 від 28 жовтня 2011 року, станом на 24 травня 2016 року, становить 299 192, 04 грн, яка складається з 143 558, 77 грн - сума заборгованості по кредиту, 32 911, 98 грн - проценти за користування кредитом, 122 721, 29 грн - пеня /а. с. 25/. 16 серпня 2016 року [PERSON] сплатив 176 470, 75 грн у рахунок погашення кредиту /а. с. 26/. 20 лютого 2017 року Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 619 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора», відповідно до якого продовжено строки здійснення ліквідації та повноваження ліквідатора Кадирова В. В. на два роки до 04 жовтня 2019 року включно. Згідно з відповіддю № 05-3374085 від 06 жовтня 2017 року АТ «Дельта Банк», станом на 06 жовтня 2017 року, загальна заборгованість за кредитним договором становить 235 188, 42 грн, яка складається з 15 299, 88 грн - нараховані проценти за користування кредитом, 211 904, 14 грн - пеня, 7 984, 40 грн - штраф /а. с. 32/. 31 січня 2018 року постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 208/5181/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору у задоволенні вимог відмовлено /реєстраційний номер судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 72067227, а. с. 38-40/. Згідно з довідкою № 05-339787 від 13 квітня 2018 року, виданою ПАТ «Дельта Банк», сплачені 16 серпня 2016 року кошти у розмірі 176 470, 75 грн розподілено, згідно з рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2015 року /а. с. 35/. 30 квітня 2018 року Указом Президента України Порошенка П. О. введено у дію рішення Ради національної безпеки і оборони щодо завершення Антитерористичної операції і початку Операції об`єднаних сил під керівництвом Збройних Сил України, для забезпечення захисту територіальної цілісності, суверенітету і незалежності нашої держави. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до Указу в. о. Президента України, Голови Верховної Ради України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території України розпочато проведення антитерористичної операції. Частиною другою статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Наказом від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а Першого заступника Голови Служби безпеки України - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів його проведення» визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька i Луганська області з 07 квітня 2014 року; Харківська область із 07 квітня до 14 вересня 2014 року. Районами проведення антитерористичної операції є вся Донецька i Луганська області з 07 квітня 2014 року до закінчення терміну її проведення. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період із 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований у м. Донецьк Донецької області з 03 жовтня 1997 року, яке з 07 квітня 2014 року віднесено до території України, де проводилася антитерористична операція до 30 квітня 2018 року. 28 жовтня 2011 року [PERSON] та ПАТ «Астра Банк» укладено кредитний договір № 310006030866018 від 28 жовтня 2011 року, у забезпечення виконання якого ними укладено договір застави № 310006030866018/3 від 28 жовтня 2011 року. Отже з 14 квітня 2014 року, згідно з ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», по 30 квітня 2018 року заборонялося нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період із 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, зокрема у м. Донецьк Донецької області. Також встановлено, що 16 серпня 2016 року [PERSON] сплатив у рахунок погашення кредиту суму у розмірі 176 470, 75 грн, яку банк розподілив згідно з рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2015 року у справі № 235/7335/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 31 липня 2015 року становила суму у розмірі 162 267, 14 грн. Отже, предметом розгляду у вказаній справі була сума боргу за кредитним договором, яка була розрахована за період, котрим охоплювався проміжок з 28 жовтня 2011 року по 27 жовтня 2015 року, і до складу якої враховано тіло кредиту і відсотки за користування кредитними коштами. Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2015 року у справі № 235/7335/15-ц набрало законної сили 27 жовтня 2015 року. Згідно з довідкою № 05-3286666 від 24 травня 2016 року, прострочена заборгованість за кредитним договором вже станом на 24 травня 2016 року становила 78 241, 98 грн, яка складається з 46 614, 51 грн - сума простроченої заборгованості по кредиту, 31 627, 47 грн - сума прострочених процентів за користування кредитом, а загальна сума заборгованості - 299 192, 04 грн, у тому числі 143 558, 77 грн - сума заборгованості по кредиту, 32 911, 98 грн - проценти за користування кредитом, 122 721, 29 грн - пеня. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у частині зобов`язання відповідача скасувати нарахування пені та / або штрафів у період проведення антитерористичної операції, а саме з 14 квітня 2014 року по 30 квітня 2018 року, за кредитним договором № 310006030866018 від 28 жовтня 2011 року, укладеним [PERSON] та ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і здійснити перерахунок всієї заборгованості, враховуючи вказаний період та всі сплачені позичальником грошові кошти у рахунок погашення своєї заборгованості перед банком. У задоволенні решти вимог позивача суд відмовляє, оскільки суду не надано належних доказів щодо розміру і складових заборгованості, розрахованих з 01 серпня 2015 року [оскільки у рішенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2015 року встановлено розмір 162 267, 14 грн станом на 31 липня 2015 року] по 16 серпня 2016 року, коли позивачем сплачено суму на виконання цього рішення у розмірі 176 470, 75 грн. Отже висновок про повне погашення заборгованості за кредитним договором і наявність підстав для скасування чинності обтяження згідно з договором застави № 310006030866018/3 від 28 жовтня 2011 року був би передчасним. V. Розподіл судових витрат. Згідно з положеннями частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивачеві надавалася правнича допомога адвокатом - фізичною особою, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», як-то свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю чи будь-які інші, які б містили інформацію про нього і суд мав можливість перевірити повноваження. Отже для задоволення заявленої вимоги про стягнення понесених ним витрат у розмірі 5 100, 00 грн підстави відсутні. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial