Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

І. Суть спору. Дніпропетровський обласний центр зайнятості (далі Позивач) звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 41\~610, 80 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач посилається на те, що Відповідачем під час перебування на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного та отримання допомоги по безробіттю за період з 22.06.2021 року по 26.01.2022 року не було повідомлено про факт отримання ним державної соціальної допомоги особам, які є прийомними батьками, а тому відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» отримана сума допомоги по безробіттю підлягає поверненню. Зважаючи на викладене, Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача 41\~610, 80 грн. сплаченої суми допомоги по безробіттю (з урахуванням часткового погашення заборгованості Відповідачем). ІІ. Стислий виклад позиції Позивача та заперечень Відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх. Відповідач проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що працівниками Позивача не роз`яснювалось, що Відповідач не має права отримувати допомогу по безробіттю, оскільки отримує грошову допомогу як прийомна мати. Відповідач вважав, що оскільки він не займається трудовою діяльністю, то має право отримувати допомогу по безробіттю. Заяву від 22.06.2021 Відповідач підписав не читаючи її. Спеціаліст, який приймав документи спитав у Відповідача чи займається він підприємницькою діяльністю, чи є фермером, проте не питав чи є Відповідач прийомною матір`ю. За таких обставин Відповідач вважає, що при поданні нею заяви від 22.06.2021 він зазначив достовірні відомості та правдиво надав необхідну інформацію. Про те, що Відповідач не має права отримувати допомогу по безробіттю працівники Позивача не роз`яснювали, що свідчить про наявність їх вини у даній ситуації. Відповідач не знав, що прийомним батькам не можна ставати на облік у центр зайнятості. Оскільки Відповідач не був належним чином проінформований працівниками Позивача про те, що не має права на отримання допомоги по безробіттю, вважає що в його діях відсутній умисел в ненаданні інформації, що впливає на умови виплати допомоги по безробіттю. Позивач з даними аргументами Відповідача не погодився та зазначив, що при реєстрації в центрі зайнятості особи, які набувають статусу безробітного, підписують заяву про надання статусу безробітного, в якій, окрім іншої інформації, безробітний зазначає, що він не отримує відповідно до законодавства грошове забезпечення як прийомний батько (мати) або як вихователь дитячих будинків сімейного типу. Така заява була подана та підписана Відповідачем 22.06.2021 року. При цьому, в силу приписів частин 2, 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» саме на Відповідача покладається обов`язок своєчасно подавати відомості про себе, а не на спеціаліста центру зайнятості. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 22.06.2021 року Відповідач звернувся до Позивача із заявами про надання йому статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 13, 14). Згідно з наказом Позивача від 22.06.2021 № НТ210622 Відповідачу було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 22.06.2021 (а.с. 15). Листом № 168 від 25.01.2022 (а.с. 18) Відділ з гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради повідомив Позивача про те, що Відповідач перебуває на обліку сектору з питань служби у справах дітей, опіки та піклування як прийомна сім`я, яка виховує прийомну дитину. Згідно з Довідкою № 142 від 26.01.2022 (а.с. 19) Відповідачу було виплачено грошове забезпечення прийомної матері за період з червня 2021 року по лютий 2022 року у розмірі 126\~094, 46 грн. Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 158 від 27.01.2022 (а.с. 21) Відповідач з 13.10.2016 року перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 № 552 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, у тому числі з інвалідністю, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплати послуг із здійснення патронату над дитиною та виплати соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, підтримки малих групових будинків». З метою перевірки обґрунтованості виплати Відповідачу допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Позивачем було проведено розслідування, за результатами якого складено Акт № 1 від 27.01.2022 (а.с. 16). Зі змісту вищевказаного Акту вбачається, що Відповідач своєчасно не повідомив фахівця служби зайнятості про факт створення прийомної сім`ї, чим грубо порушила п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Сума коштів, виплачених Відповідачу як допомого по безробіттю за весь період перебування на обліку з 22.06.2021 року по 26.01.2022 року підлягає поверненню до Фонду. Згідно довідки від 11.04.2022 та Інформації про нарахування допомоги по безробіттю (а.с. 22, 23), Відповідачу було виплачено за період з 22.06.2021 року по 26.01.2022 року 51\~148, 86 грн. допомоги по безробіттю, з яких особисто Відповідачем повернуто 2\~729, 02 грн. та 6\~809, 04 грн. вилучено з паперового варіанту «Відомості виплат», які надаються банку для перерахування коштів. Залишок коштів в сумі 41\~610, 80 грн. залишився не повернутим. Направлена Позивачем вимога № 51 від 31.01.2022 про повернення коштів в сумі 41\~610, 80 грн. (а.с. 25, 26), Відповідачем була залишена без задоволення. ІV. Норми права та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні даного рішення. Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України «Про зайнятість населення». Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»). Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що до зайнятого населення належать батьки - вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, стягнення виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі можливе тільки за двох умов: зловживання з боку застрахованої особи та/або подання ним недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення є допомога безробіттю. У той же час, відповідно до ст. 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а) рахункової помилки зі сторони платника; б) недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Зі змісту наведеної норми вбачається, що умовою стягнення виплаченого забезпечення є умисне невиконання застрахованою особою своїх обов`язків та зловживання ними. Відтак, Позивач у даному випадку, повинен довести вину застрахованої особи у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про обставини, які впливають на умови виплати допомоги по безробіттю, з метою незаконного отримання допомоги по безробіттю. Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав. Позивач, який є суб`єктом владних повноважень, повинен довести вину застрахованої особи у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про обставини, які впливають на умови виплати допомоги по безробіттю, з метою незаконного отримання допомоги по безробіттю. При цьому, добросовісність набувача презюмується, і відповідно тягар доказування недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум, тобто на позивача, що повністю узгоджується із висновками щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, прийнятої у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18) від 06 лютого 2019 року, постанові Верховного Суду у справі № 757/17820/17-ц від 24.04.2019 року та постанові Верховного Суду у справі № 802/1206/17 від 19.12.2018 року (пункт 45). Таким чином, суд вважає, що умовою стягнення виплаченої Позивачем Відповідачу допомоги по безробіттю є доведення саме Позивачем вини застрахованої особи у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про обставини, які впливають на умови виплати допомоги по безробіттю, з метою незаконного отримання допомоги по безробіттю та недобросовісності набувача, добросовісність якого, в свою чергу, презюмується. Суд вважає, що призначення допомоги по безробіттю, пов`язується саме із наявністю/відсутністю роботи (праці) в особи як можливості діяти. З огляду на положення статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», враховуючи отримання Відповідачем грошового забезпечення як прийомною матір`ю, Відповідач відноситься до зайнятого населення, як прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства;. Вказані обставини Відповідачем не були повідомлені позивачу під час звернення із заявою 22.06.2021 року про надання статусу безробітного, у зв`язку з чим його було поставлено на облік як безробітного та протягом періоду з 22.06.2021 по 26.01.2022 нарахована та сплачена допомога по безробіттю у сумі 51\~148, 86 грн., з яких особисто Відповідачем повернуто 2\~729, 02 грн. та 6\~809, 04 грн. вилучено з паперового варіанту «Відомості виплат», які надаються банку для перерахування коштів. Залишок коштів в сумі 41\~610, 80 грн. Відповідачем у добровільному порядку повернутий Позивачу не був. Доводи Відповідача щодо відсутності в його діях умислу у ненаданні інформації, що впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, суд вважає безпідставними та до уваги не приймає, виходячи з наступного. Звертаючись до Позивача із заявою від 22.06.2021 Відповідач, окрім іншого, підтвердив, що не отримує відповідно до законодавства грошове забезпечення як прийомні батьки, що засвідчив своїм підписом. При цьому, підписуючи вказану заяву Відповідач підтвердив, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Доводи відповідача про те, що вищевказану заяву він підписав не читаючи жодним чином не звільняють його від відповідальності за неповідомлення Позивачу обставин, які впливають на умови виплати Відповідачу допомоги по безробіттю. Частинами 2 та 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з частиною 3 статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Отже саме на Відповідача покладено обов`язок своєчасно подавати Позивачу відомості про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю, а тому його твердження про те, що спеціалістами центру зайнятості не було роз`яснено про відсутність у нього права на отримання допомоги по безробіттю є безпідставними. Неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Під час звернення до центру зайнятості з заявою про надання/поновлення статусу безробітного 22.06.2021 року Відповідач діяв недобросовісно та не повідомив інформацію, що ним отримується грошове забезпечення прийомної матері. За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. V. Розподіл судових витрат Згідно з п.п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

Outcome: approved