Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом до відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про визнання дій незаконними, відновлення газопостачання та стягнення відшкодування споживачу вартості недовідпущеного природного газу, моральної шкоди, внаслідок безпідставного припинення газопостачання. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 06.11.2015 року є власницею будинку [ADDRESS] . 18 квітня 2016 року вона підписала Заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу, що була надіслана Листом від 12.04.2016 року №9/08-189з за підписом керуючого Миргородського РГП ПАТ «Полтавагаз», яка містить персоніфіковані дані Споживача та є невід`ємною частиною Типового Договору, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2500. З дати підписання заяви-приєднання від 18.04.2016 року та по цей час, вона не отримувала природного газу і Оператор ГРМ Миргородського району газопостачання АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» не надавав послуг із газопостачання. Не поновлення газопостачання відповідач обґрунтовує тим, що за будинком існує заборгованість за спожитий газ, крім того, стверджує про виявлений факт несанкціонованого відновлення газопостачання будинковолодіння 21.09.2016 року. Оскільки вона не проживала в будинку з часу набуття на нього права власності, то не знала про непоновлення газопостачання, а дізналася про відсутність газопостачання в будинок 21.09.2016 року. Позивачка вважає, що відповідачем порушені вимоги п.2 гл.3 р.І Постанови Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», де визначено, що Оператор ГРМ не має права відмовити замовнику в доступі (приєднанні) до об`єктів газорозподільної системи, що на законних підставах перебувають в його власності чи користуванні. Відповідач повинен був виконати вимоги Постанови КМУ №2246 від 09.12.1999 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг газопостачання» та п.6 гл.7 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем та протягом двох робочих днів з дня отримання Заяви - приєднання поновити газопостачання. Крім того вказує, що АТ «Полтавагаз» є суб`єктом господарювання, який порушив законодавство про захист економічної конкуренції, передбачений п.2 ст.50 та ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», що призвело до ущемлення інтересів споживача, оскільки вона не могла укласти Договір з іншою організацією газопостачання. Позивачка робили спроби досудового вирішення спору, так, 26.02.2021 року відповідачу був надісланий Лист з вимогою відновити газопостачання будинку та 09.03.2021 року претензія щодо відшкодування вартості недовідпущеного природного газу та компенсації збитків, матеріальної та моральної шкоди. Листом від 15.03.2021 року №06.2/3178/р-7697 відповідач відмовив в відновленні газопостачання посилаючись на необхідність сплатити заборгованості, незважаючи на Рішення Миргородського міськрайонного суду від 19.01.2016 року, за яким заборгованість визнана за іншою особою. АТ «Полтавагаз» з 06.11.2015 року не повідомляло про існування боргу та не надсилало претензій щодо необхідності його погашення. Відповідач відмовився здійснити компенсацію завданих збитків та відшкодувати вартість недовідпущеного природного газу та моральної шкоди, що підтверджується Листом №06.2/3438/р-9070 від 18.03.2021 року. У разі порушення вимог Оператором ГРМ вимог Кодексу, настають наслідки передбачені гл.6 р. ХІ Кодексу та визначений порядок компенсації споживачу завданих збитків та перерахунок наданих послуг. Пунктом 10 Заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 18.04.2016 року встановлені планові об`єми споживання газу. З урахуванням встановлених Відповідачем планових об`ємів споживання газу за період з 21.09.2016 року по 31.03.2021 року недовідпущений об`єм становить 43\~408 м.куб., що в грошовому виразі становить 315\~588,43 гривень, які вона просить стягнути з АТ «Полтавагаз». Також позивачка просить стягнути компенсації за спричинену моральну шкоду, що виразилась в душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї самої та її матері; протиправною поведінкою відповідача та незаконного непоновлення газопостачання; перебування працівників АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на подвір`ї домобудівлі без присутності господарів; відсутність газопостачання сприяло пошкодженню майна будинку; в зв`язку з виниклими взаємовідносинами довелося звертатися в судові органи і витрачати час на доведення правомірності своєї поведінки і неправомірності відповідача, що продовжується дуже тривалий час - протягом шести років; дійшлося докладати додаткових зусиль для організації життя; через перебування в холодному будинку вона та її мати часто хворіли, що викликало її переживання за своє здоров`я та рідної людини; в деякій час довелося орендувати в осінньо-зимовий період інше житло; була вимушена перелаштовувати свій спосіб життя, знаходити альтернативні засоби опалювання житла, приготування їжі. Розмір моральної шкоди оцінює в 150\~000 гривень. Позивачкою надавались уточнені позовні заяви, в яких вона просить визнати дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» по припиненню газопостачання в будинок [PERSON] незаконними. Зобов`язати відповідача за власний рахунок відновити газопостачання в будинок позивача. Стягнути з відповідача на користь споживача в рахунок вартості недовідпущеного природного газу суму 315\~588,43 гривень, на відшкодування компенсації моральної шкоди у розмірі 150\~000,00 гривень та судові витрати, які складаються з суми судового збору у розмірі 2270,00 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 68\~000,00 гривень. Представник відповідача надала відзив на позовну заяву та в судовому засіданні заперечувала проти позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що позивачка є споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , вона підписувала Заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу 18.04.2016 року. Але газопостачання в будинок позивачки було припинено 25 травня 2015 року, в зв`язку з існуванням заборгованості, на підставі п.6 Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 №2246, чинних станом на 25.05.2015 року. У зв`язку з самовільним відновленням розподілу природного газу 21 вересня 2016 року було повторно припинено газопостачання на підставі вимог гл.7 розд.VІ Кодексу ГРМ в редакції від 17.03.2017 року, про що складені відповідні документи. Рішеннями судів по справах 554/9800/17 та №541/1767/17 не було встановлена заборгованість саме позивачки, а також було скасоване Рішення комісії з розгляду актів про порушення, оформленого протоколом №5 від 11.10.2016 року, але відповідно до ч.7 ст.82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Вони просять відмовити в визнанні їх дій незаконними, оскільки діяли відповідно до чинного на той час законодавства. Заперечують проти відновлення газопостачання за власний рахунок та стягнення з них відшкодування вартості недовідпущеного природного газу. Вони вважають, що позивачу не спричинена моральна шкода, оскільки не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті особи, а також необґрунтований розмір і не підтверджений документально. Вважають заявлені вимоги про відшкодування втрат на правову допомогу недоведені і необґрунтовані. В позові просять відмовити. Суд, вислухавши представників сторін, свідка, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Позивачка [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] з 06.11.2015 року, згідно з Договором дарування посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинич Р.В., зареєстровано в реєстрі за №1987. [PERSON] уклала договір з Миргородським РГП ПАТ «Полтавагаз» 18 квітня 2016 року, шляхом підписання Заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), в п.10 якого зазначені планові об`єми споживання газу у розрізі календарного місяця в будинку [ADDRESS] . Зазначене не оспорюється відповідачем, який і в Відзиві на позовну заяву зазначив, що [PERSON] є споживачем природного газу за вказаною адресою. За таких умов, Миргородський РГП ПАТ «Полтавагаз» зобов`язаний був здійснити поновлення постачання газу в будинок [PERSON] на підставі п.4 Постанови КМУ №2246 від 09.12.1999 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг газопостачання», а в подальшому на підставі п.6 гл.7 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Відповідач зобов`язаний\~постачати газ\~для споживання,\~що передбачено\~п.32\~Постанови КМУ\~№2246\~від 09.12.1999\~року,\~п.2.1\~р.ІІ\~Постанови Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~від 30.09.2015\~року -\~№2498 Про затвердження Типового договору розподілу\~природного газу, п.4 гл.1 р.І Кодексу газорозподільних систем, та п.2 гл.3 р.І Кодексу газорозподільних систем, де визначено, що Оператор ГРМ не має права відмовити замовнику в доступі (приєднанні) до об`єктів газорозподільної системи, що на законних підставах перебувають в його власності чи користуванні. Як встановлено в судовому засіданні і не оспорювалось сторонами, відповідач після укладання Договору не поновив газопостачання в будинок позивачки та не почав постачати газ для споживання. Причиною не поновлення газопостачання відповідач зазначив необхідність [PERSON] сплатити суму заборгованості за колишнього власника будинку, а потім сплатити Оператору ГРМ витрати на припинення та відновлення газопостачання, і саме це зазначено в Листі від 15.03.2021 року №06.2/3178/р-7697, направленого на адресу [PERSON] .. Представник відповідача запевняв суд, що у разі зміни власника будинку поновлення газопостачання відбувається безкоштовно, а у випадку відключення від мереж газопостачання колишнього власника, новий власник зобов`язаний сплатити суму заборгованості за колишнього власника, а потім сплатити витрати на припинення та відновлення газопостачання. Суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки в п.19 Постанови КМУ №2246 від 09.12.1999 року вказано: якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення пред`явив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі). Тобто, суд впевнений, що у споживача [PERSON] ще не виникло заборгованості за спожитий газ, тому вона не повинна відповідати за зобов`язаннями колишнього власника. Більш того, за Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.01.2016 року справа 541/2312/15-ц провадження 2/541/30/2016 вже була стягнута заборгованість з колишнього власника на користь ПАТ «Полтавагаз». А враховуючи, що колишній власник будинку [PERSON] був відключений від газопостачання ще 25.05.2015 року, то заборгованості з часу відключення до моменту підписання Заяви-приєднання [PERSON] не існувало. Всупереч зазначеному, відповідач вимагав від позивача спочатку сплатити заборгованість за колишнього власника, яка вже стягнута за Рішенням суду, і лише після її сплати, відшкодувати витрати на припинення та відновлення газопостачання (розподілу газу), що підтверджується Листом від 15.03.2021 року №06.2/3178/р-7697. Крім того, відповідач зазначав, що будинок позивачки був механічно від`єднаний від газопостачання, що підтверджується Актами про припинення газопостачання №686 від 21.09.2016 року та №15 від 21.09.2016 року, в яких вказана причина від`єднання - несанкціоноване відновлення газопостачання будинковолодіння. Однак, Акт про порушення №15 від 21.09.2016 року був скасований Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.09.2019 року у справі 554/9800/17, яке підтверджено Постановою Полтавського апеляційного суду від 18.02.2020 року. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.12.2020 року справа №541/1767/17 відмовлено у задоволенні позову АТ «Полтавагаз», оскільки АТ «Полтавагаз» не надав доказів щодо обґрунтованості та законності припинення 21.09.2016 року газопостачання споживачу [PERSON] .. Незаконність дій відповідача і недійсність Акту про порушення №15 від 21.09.2016 року вказана в Постанові Верховного Суду України від 01.03.2021 року. Оскільки Акти від 21.09.2016 року скасовані, інших доказів несанкціонованого підключення до газопостачання суду не надано, тому, ствердження АТ «Полтавагаз» про законність їх дій при непоновленні газопостачання та механічного від`єднання від газопостачання будинку позивачки, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Суд вважає, що дії відповідача, а саме: вимагання сплати заборгованості з [PERSON] , яка вже стягнута за Рішенням суду, не поновлення або не підключення газопостачання на підставі укладеного між сторонами Договору, не відповідали законодавству, що діяло на момент підписання Заяви-приєднання, на момент виявлення відсутності газопостачання 21.09.2016 року і не відповідають чинному законодавству, тому, позовні вимоги в частині визнання дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» незаконними, підлягають задоволенню. Також, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про зобов`язання відповідача за власний рахунок відновити газопостачання, оскільки відповідачем не надані суду документи, що підтверджують інформування ПАТ «Полтавагаз» під час підписанні Заяви приєднання про відключення будинку від газопостачання, відповідно [PERSON] не могла знати про умови Договору, які були приховані відповідачем. В гл.6 р. ХІ Кодексу газорозподільних систем, визначений досудовий порядок вирішення спору. Листом від 26.02.2021 року, претензією від 09.03.2021 року, а також Листами від 15.03.2021 року №06.2/3178/р-7697 та №06.2/3438/р-9070 від 18.03.2021 року підтверджується, що позивачка здійснила необхідні дії для досудового врегулювання спору, але відповідач відмовив в відновленні газопостачання, відшкодування вартості недовідпущеного природного газу та завданих збитків і моральної шкоди. Главою 6\~розділу ХІ\~Кодексу газорозподільних\~систем визначений Порядок компенсації споживачу завданих збитків та перерахунок наданих послуг у разі порушення Оператором ГРМ вимог цього Кодексу В підпунктах 1,3 п.2 гл.6 р. ХІ Кодексу газорозподільних систем, закріплено, що перерахунок наданих\~послуг Оператора\~ГРМ та\~компенсація завданих\~споживачу збитків\~здійснюються з\~урахуванням такого:\~1)\~у разі\~безпідставного припинення\~газопостачання (розподілу\~природного газу)\~споживачу з\~вини Оператора\~ГРМ він\~відшкодовує споживачу\~вартість або\~об`єм недовідпущеного\~природного газу,\~що обчислюється,\~виходячи з\~середньодобового споживання\~за попередні\~12\~місяців (норма\~застосовується щодо\~споживачів,\~що не\~є побутовими)\~або планового\~місячного об`єму\~споживання (норма\~застосовується щодо\~споживачів,\~що є\~побутовими)\~на відповідний\~період за\~договором розподілу\~природного газу\~та з\~урахуванням періоду\~безпідставного припинення\~газопостачання.\~У разі\~якщо безпідставне\~припинення газопостачання\~завдало споживачеві\~матеріальної та/або\~моральної шкоди,\~Оператор ГРМ\~відшкодовує її\~у добровільному\~порядку або\~за рішенням\~суду; 3) шкода, завдана об`єкту і майну споживача, його життю та здоров`ю, підлягає відшкодуванню в повному обсязі Оператором ГРМ, якщо ця шкода стала наслідком порушення Оператором ГРМ вимог цього Кодексу,\~ПБСГ, умов договору розподілу природного газу та інших нормативно-правових актів, що регламентують відносини Оператора ГРМ і споживачів у сфері надання послуг з розподілу природного газу, якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно, законодавством покладений обов`язок на Оператора ГРМ відшкодувати споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, матеріальної та/або моральної шкоди. В п.10 Заяви-приєднанні від 18 квітня 2016 року, підписаної [PERSON] , зазначені саме Оператором ГРМ планові об`єми споживання газу у розрізі календарного місяця в будинку [ADDRESS] . Враховуючи, що позивачкою наданий детальний розрахунок та вказаний час з якого вона вважає, що її право порушено, а саме з моменту складання відносно неї Акту про припинення постачання - з 21.09.2016 року, а також відсутність обґрунтованих заперечень з боку відповідача і не надання ним контррозрахунку, суд, на підставі ст.81 ЦПК України, де закріплено - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки вартість недовідпущеного природного газу за період часу з 21.09.2016 року по 31.05.2022 року, що дорівнює 315\~588,43 гривень. Суд вважає, що відповідач порушив вимоги Кодексу газорозподільних систем, його незаконні дії привели до непоновлення газопостачання, відповідно, він є особою, що повинна відшкодувати моральну шкоду як це закріплено підпунктом 1 п.2 гл.6 р. ХІ Кодексу газорозподільних систем та ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В судовому засіданні позивачка довела отримання моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, що виразилось у непоновленні газопостачання до її власного будинку; їй довелося докладати додаткових зусиль для організації життя: або проживати в холодному будинку або знімати інше житло, маючи своє, що підтверджено Договорами оренди від 01.10.2018 року та від 10.10.2019 року; хвилюватися за своє здоров`я і здоров`я своєї матері; переживати за стан будинку, оскільки він не прогрівався в зимовий період, що сприяло пошкодженню майна. Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, пов`язаних в тому числі і з фізичним дискомфортом, ступень вини відповідача, який усвідомлюючи протиправність своєї позиції не зробив дій, передбачених законодавством і незаконно вимагав від позивачки здійснити дії на його користь, тяжкість вимушених змін у житті позивачки і докладання зусиль для організації життя, значний час відновлення свого порушеного права починаючи з 2016 року, суд вважає, що розумним, справедливим та й достатнім буде відшкодування моральної шкоди у розмірі 50\~000,00 гривень. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В частині визнання дії відповідача незаконними, зобов`язання відновити газопостачання, стягнення суми вартості недовідпущеного природного газу задовольнити повністю, а в частині стягнення суми відшкодування моральної шкоди частково. Питання про відшкодування судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суми судових витрат, які складаються з суми судового збору у розмірі 2270,00 гривень та витрат на правову допомогу. Як слідує з квитанцій наданих позивачкою, вона сплатила за надання правової допомоги суму у розмірі 58\~700,00 гривень, а згідно до Актів виконаних робіт від 20.08.2021 року, від 11.07.2022 року сума дорівнює 68\~650,00 гривень, в Розрахунку вартості послуг адвоката загальна сума складає 68\~000,00 гривень. Оскільки в розрахунку вартості послуг зазначені дії, які ще не виконані роз`яснення рішення суду та порядок оскарження, консультація клієнта в порядку виконання рішення, суд визнає доцільним вести розрахунок відповідно до Актів виконаних робіт та коштів вже сплачених позивачкою. Суд не погоджується з вартістю послуг, зазначених в пунктах 7,10 та 13 Акту, оскільки вважає, що вартість складання позовної заяви, з урахуванням сум за вивчення документів, вивчення судової практики, повинна дорівнювати 6 годинам витраченого часу, відповідно 6\~000,00 гривень; суму складання заяв про збільшення позовних вимог та розрахунків до них необхідно зменшити вдвічі, оскільки заяви тотожні та потребували лише коректування; сума участі у судових засіданнях з урахуванням проїзду та оплати вартості палива вказана у розмірі 26\~000,00 гривень за 20 судових засідань, але згідно матеріалів справи відбувалось лише 10 судових засідань, тому ця сума підлягає пропорційному зменшенню і дорівнює 13\~000,00 гривень. На підставі проведених розрахунків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки загальну суму втрат на правову допомогу у розмірі 48 850,00 гривень. На підставі ст.ст.23,1167 ЦК України, Постанов Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року, №2496 від 30.09.2015 року, №2498 від 30.09.2015 року, №2500 від 30.09.2015 року,

Outcome: partial