Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

У січні 2019 року позивач ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 16.06.2014 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №GP-6464966 на підставі якого останнім отримано кошти в розмірі 12\~174, 99 грн. строком на 24 місяці зі сплатою процентів у розмірі 9% річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,25%. З огляду на те, що відповідач не виконує умови договору, позивач вимушений звернутись до суду з вимогою про стягнення заборгованості, яка станом на14.12.2018 становить 21\~226,67 грн. та складається з: заборгованості за основним боргом 458,39 грн.; заборгованість за комісією 0,41 грн.; штрафні санкції 20\~767,87 грн. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] від 18.02.2019 відкрито провадження у справі. У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Сліщенку Ю.Г. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, справу було передано судді Кондрашову І.А. яким за ухвалою від 13.04.2021 року її прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Представник позивача надав заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було встановлено зареєстроване місце проживання відповідача. На його адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачу подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву від [PERSON] не надходило. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Як встановлено судом, 16.06.2014 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №GP-6464966 на підставі якого останнім отримано кошти в розмірі 12\~174,99 грн. строком на 24 місяці зі сплатою процентів у розмірі 9% річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,25%. Відповідно до наданої позивачем довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором №GP-6464966, борг [PERSON] станом на14.12.2018 становить 21\~226,67 грн. та складається з: заборгованості за основним боргом 458,39 грн.; заборгованість за комісією 0,41 грн.; штрафні санкції 20\~767,87 грн. За приписами ст. ст.526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором №GP-6464966 не виконав, з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 458,39 грн. Щодо вимог про стягнення штрафних санкцій у розмірі 20\~767,87 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. За положеннями ст. 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, штраф нараховано у розмірі 20\~767,87 грн. за період з 13.11.2016 року по 17.03.2018 року без визначення суми невиконаного зобов`язання. Крім того, наданий розрахунок не містить зазначення розміру відсотків, які враховувалися при розрахунку розміру штрафу. До того ж згідно інформації зазначеної у позові не є зрозумілим, «штрафні санкції» у розумінні позивача це є пеня чи штраф, що також унеможливлює перевірити вірність наданого розрахунку, оскільки механізм нарахування пені і штрафу є різним. У зв`язку із зазначеним, така складова заборгованості як штрафні санкції, стягненню з відповідача не підлягає, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення комісії, суд, вважає за необхідне зазначити наступне. Положеннями абзацу 3 частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів", кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга, це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16. Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі N 708/195/19. Як вбачається з кредитного договору позичальнику було встановлено плату за обслуговування кредиту і вказана плата не залежить від потреби позичальника: тобто позичальник взагалі може не звертатися до Банку за отриманням такої інформації, однак повинен платити за таку ненадану послугу, оскільки плата за неї є складовою частиною платежу. Відтак, оскільки банком у кредитному договорі була встановлена плата за ті послуги, які повинні надаватися безоплатно, то заборгованість за комісією не підлягає стягненню. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за тілом кредиту. В іншій частині позов є необґрунтованим, тому задоволенню не підлягає. Відтак, позовні вимоги суд задовольняє частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 38, 05 грн. належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 654, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial