Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

У травні 2022 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди (збитків), заподіяної внаслідок неправомірних дій, у розмірі 61 465,50 грн. В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що 12 листопада 2014 року, між Банком та [PERSON] був укладений договір на вклад «Строковий пенсійний» для фізичної особи № 14541024 на суму 50 000,00 грн зі строком розміщення 18 місяців. Того ж дня, між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений договір про відкриття і обслуговування рахунку та випуск платіжної картки MAESTRO з терміном дії картки 3 роки. Згідно з пунктом 3.3 договору на вклад «Строковий пенсійний» для фізичної особи від 12 листопада 2014 року № 14541024, банк зобов`язався після закінчення строку дії договору повернути депозит та сплатити нараховані проценти шляхом їх перерахування на поточний картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] . Після закінчення строку розміщення депозиту, а саме 13 травня 2016 року, банк перерахував грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн з депозитного на картковий рахунок [PERSON] . Крім того, у період дії депозитного договору, банк щомісячно перераховував на поточний картковий рахунок [PERSON] проценти за користування депозитом. Станом на 13 травня 2016 року залишок коштів по картковому рахунку [PERSON] складав 61 601,35 грн (сума депозиту + проценти). [INFO] [PERSON] померла. [INFO] спадкоємець померлої [PERSON] повідомила філію Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» про відсутність грошових коштів на картковому рахунку [PERSON] . У ході досудового розслідування кримінального провадження № 12019260040000430 за фактом неправомірного заволодіння коштами з поточного карткового рахунку [PERSON] було встановлено, що з карткового рахунку [PERSON] , у період з червня по липень 2017 року [PERSON] та [PERSON] знято грошові кошти у розмірі 61 400,00 грн та списано комісію за зняття готівки в АТМ інших банків у розмірі 65,50 грн. Всього сума коштів, списаних з поточного карткового рахунку [PERSON] , склала 61 465,50 грн. Факт заволодіння [PERSON] та [PERSON] грошовими коштами [PERSON] підтверджується також матеріалами службового розслідування філії - Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з питань перевірки фактів, викладених у заяві [PERSON] від 12 лютого 2019 року щодо відсутності успадкованих нею грошових коштів, розміщених на картковому рахунку її померлої матері [PERSON] , списання яких з рахунку [PERSON] відбулося після смерті останньої. Ураховуючи безпідставність заволодіння [PERSON] та [PERSON] грошовими коштами з карткового рахунку [PERSON] , 15 березня 2019 року комісією банку з проведення службового розслідування прийнято рішення про перерахування на картковий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] , грошових коштів у розмірі 61 465,50 грн, для подальшої виплати їх спадкоємиці [PERSON] . 20 березня 2019 року [PERSON] видано грошові кошти у розмірі 61 465,50 грн через касу ТВБВ № 10025/052 філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк». Посилаючись на наведене, АТ «Ощадбанк» на підставі ст.ст. 1166, 1190-1192 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] солідарно грошові кошти у рахунок відшкодування заподіяної останніми матеріальної шкоди(збитків), у розмірі 61 465,50 грн. При цьому позивач також зазначив, що він не пропустив строк звернення до суду із даним позовом, оскільки у даному випадку позовна давність переривалась у зв`язку із пред`явленням Банком позову до відповідачів про стягнення безпідставно набутих коштів, крім того, збройна агресія російської федерації проти України, яка відбулась 24.02.2022 року та триває до теперішнього часу, є, на думку позивача, безумовною підставою для зупинення перебігу позовної давності. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.06.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 28.07.2022 року представник Банку позов підтримав з підстав, у ньому зазначених, просив позовні вимоги повністю задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, проте подали до суду письмову заяву, в якій зазначили, що не визнають позовні вимоги Банку повністю та просять відмовити у їх задоволенні, оскільки вважають, що потерпілою стороною у даній справі є [PERSON] як власник коштів за договором від 12 листопада 2014 року № 14541024 в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON] , а тому саме вона має право на пред`явлення позову до суду, права ж Банку у даному випадку жодним чином не порушені. Крім того, відповідачі заявили про застосування позовної давності, оскільки про порушення своїх прав позивачу стало відомо з дня складення висновку службового розслідування 12 березня 2019 року, проте, до суду він звернувся лише у травні 2022 року, тобто з пропущенням такого строку, що є самостійною підставою для відмови у позові. Третя особа [PERSON] у в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин своєї неявки та їх поважність суду не повідомила. Враховуючи вищенаведені обставини та на підставі ч.ч.1,3 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу по суті за відсутністю відповідачів та третьої особи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати заподіяну шкоду в повному розмірі. Згідно з ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до вимог ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що 12 листопада 2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений договір № 14541024 на вклад «Строковий пенсійний» для фізичної особи на суму 50 000,00 грн, строк розміщення грошових коштів 18 місяців. Того ж дня, між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений договір про відкриття і обслуговування рахунку та випуск платіжної картки з видачею персоніфікованої платіжної картки MAESTRO з терміном дії картки на три роки. [INFO] [PERSON] померла. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 11 лютого 2019 року державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Назарчук Г. Я., зареєстрованим у реєстрі за № 4-155, спадкоємцем зазначеного у вказаному свідоцтві майна померлої [INFO] [PERSON] , є її донька - [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з прав на вклади з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, відповідно до умов договору банківського вкладу, що зберігаються: - у філії територіально-відокремленого безбалансового відділення № 10025/09 (ТВБВ № 10025/09) філії Чернівецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у м. Чернівці на компенсаційних рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] ; - у філії територіально-відокремленого безбалансового відділення № 10025/052 (ТВБВ № 10025/052) філії Чернівецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у м. Чернівці на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] ; - у філії територіально-відокремленого безбалансового відділення № 10025/054 (ТВБВ № 10025/054) філії Чернівецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у м. Чернівці на компенсаційному рахунку № [NUMBER] , належність яких спадкодавцю [PERSON] підтверджено довідкою інформацією № 46-05-364-478/БТ, виданою філією Чернівецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у м. Чернівці 07 грудня 2015 року. Вартість спадкового майна згідно зазначеної вище довідки на день її видачі становить 84 719,14 грн та компенсація 9 535,20 грн. 12 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до начальника філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» із заявою про зняття невідомими особами у 2016 році та у 2017 році грошових коштів, що знаходилися на рахунку [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до наказу філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 13 лютого 2019 року № 107 про проведення службового розслідування, з метою перевірки фактів, викладених у заяві громадянки [PERSON] від 12 лютого 2019 року, щодо зняття протягом 2016-2017 років коштів з карткового рахунку [PERSON] , що належать заявниці на підставі свідоцтва про право на спадщину, створено комісію для проведення службового розслідування. З висновку службового розслідування за письмовим зверненням [PERSON] від 12 березня 2019 року встановлено, що у період з 23 червня 2017 року по 13 липня 2017 року було знято 61 400,00 грн. Також за цей період, за зняття готівки в АТМ інших банків з рахунку [PERSON] було списано комісію на загальну суму 65,50 грн. Разом сума списаних з платіжної картки коштів, що знаходилися на рахунку громадянки [PERSON] склала 61 465,50 грн. Після зняття коштів, залишок на рахунку склав 35,85 грн. У ході подальшого службового розслідування встановлено, що кошти з банкомату з платіжної картки [PERSON] двічі (29 червня 2017 року та 03 липня 2017 року) отримувала колишній працівник ТВБВ № 10025/052 [PERSON] , яка на той момент займала посаду завідувача сектора роздрібного бізнесу та тимчасово, згідно наказу від 16 червня 2017 року № 294-к, у період з 15 червня 2017 року по 29 червня 2017 року виконувала обов`язки керуючого ТВБВ № 10025/052; в усі інші дні (з 04 липня 2017 року по 13 липня 2017 року) кошти з банкомату знімав чоловік [PERSON] - [PERSON] , який працює в управлінні освіти Чернівецької міської ради. Вимогу АТ «Ощадбанк» про повернення коштів, отриманих без достатньої правової підстави з рахунку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у позасудовому порядку не виконали. Постановою Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції ГУ НП в Чернівецькій області від 25 лютого 2020 року кримінальне провадження від 23 лютого 2019 року № 12019260040000430, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за фактом викрадення невідомою особою протягом червня-липня 2017 року з карткового рахунку № [NUMBER] , оформленого на [PERSON] , грошових коштів у розмірі 61 465,50 грн., закрито на підставі частини першої статті 284 КПК України - у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 КК України. У ході досудового розслідування кримінального провадження № 12019260040000430 від 23 лютого 2019 року встановлено, що з карткового рахунку № [NUMBER] , оформленого на [PERSON] , у період з червня-липня 2017 року кошти знімалися [PERSON] та частково її чоловіком [PERSON] , що підтверджується фотознімками з банкоматів. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці відмовлено у задоволенні скарги АТ «Ощадбанк» на постанову слідчого Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції ГУ НП в Чернівецькій області Решетюка С. С. від 25.02.2020 року у кримінальному провадженні № 12019260040000430 від 23 лютого 2019 року. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , грошові кошти з карткового рахунку, відкритого на її ім`я з видачею персоніфікованої платіжної картки MAESTRO, у розмірі 61 465,50 грн (разом з комісією за зняття готівки в АТМ інших банків) були незаконно отримані [PERSON] та [PERSON] , які не є спадкоємцями померлої. З`ясувавши обставини безпідставного списання грошових коштів у розмірі 61 465,50 грн з карткового рахунку № [NUMBER] , оформленого на [PERSON] , АТ «Ощадбанк» за рахунок власних коштів, відповідно до Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, відновило залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був до незаконного зняття їх [PERSON] та [PERSON] . Відновивши залишок грошових коштів, що перебували на картковому рахунку № [NUMBER] , оформленого на [PERSON] станом на 13 травня 2016 року (сума депозиту + проценти), АТ «Ощадбанк» виконало взяті на себе зобов`язання за договором про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки MAESTRO та нормативних актів, що регулюють порядок здійснення операцій з використанням емітованих банком спеціальних платіжних засобів, а тому набуло право на відшкодування збитків, заподіяних йому діями відповідачів, на загальних підставах (Глава 82 ЦК України «Відшкодування шкоди»). Такі обставини встановлені у постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року по справі № 727/6858/20, провадження № 61-6327св21, в якій брали участь ті самі особи, а тому в силу вимог ч.4 ст.82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Крім того, у відповідності із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, заперечення відповідачів щодо неналежного позивача у даній справі не можуть бути прийняті до уваги, а кошти, якими неправомірно заволоділи відповідачі в сумі 61 465,50 грн., незаконно знявши їх з рахунку померлої [PERSON] , та які в подальшому спадкоємиці останньої [PERSON] були повернуті Банком, підлягають стягненню у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] в порядку регресу. Жодного доказу, що шкоди позивачу завдано не з їх вини відповідачами, суду не надано. Таким чином, позовні вимоги слід повністю задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений при подачі позову до суду в розмірі 2481 грн., nfrj; слід стягнути з відповідачів, в рівних частинах, на користь позивача. Щодо пропуску Банком позовної давності, про застосування якої заявили відповідачі, слід зазначити наступне. У відповідності із вимогами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами третьою та четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до частини 2 статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також тоді, коли предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Верховний Суд у своїй постанові від 09 квітня 2020 року у справі № 10/Б-743 зазначав про те, що позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, та до інших боржників, то позовна давність щодо них не переривається. Обов`язковою умовою переривання позовної давності шляхом пред`явлення позову також є дотримання вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції та інших, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 у справі № 523/10225/15-ц та від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17). Крім того, у постанові від 07 липня 2020 (справа № 712/8916/17) Велика Палата Верховного Суду вказала, що на підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі № 903/509/17). Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц). З даним позовом про відшкодування шкоди, заподіяної неправомірними діями відповідачів, Банк звернувся у травні 2022 року, зазначивши, що про порушення своїх прав позивач дізнався у лютому 2019 року. Разом з тим, враховуючи те, що у серпні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про стягнення коштів, одержаних без належної правової підстави, у розмірі 61 465,50, тобто з тим же самим предметом спору, до належних відповідачів, з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі, перебіг строку позовної давності перервався, а, отже, почався спочатку з дня пред`явлення позову. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується. Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди заявлена в межах строку позовної давності, в зв`язку із чим протилежні доводи відповідачів є безпідставними. Виходячи з наведеного та,

Outcome: approved