Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

В листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про встановлення юридичного факту набуття подружжям права спільної сумісної власності на домогосподарство, скасування державної реєстрації права власності на нерухомість, визнання договору дарування частини житлового будинку недійсним та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обгрунтування позовних вимог вказував на те, що 11.04.1964 року одружилися його батьки [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). Від цього шлюбу [INFO] народився позивач [PERSON] . Проживаючи разом близько 10 років в с.Першотравенськ Баранівського району Житомирської області, батьки прийняли рішення про розбудову неподалік додаткового нового домогосподарства в с.Черніївка, яка входила до складу Котюржинецької сільської ради Полонського району Хмельницької області, щоб займатися пасікою та додатково домашнім господарством. Для цього батьки придбали у 1978 році в с.Черніївка садибу із застарілим житловим будинком 1918 року забудови, на території якого в період часу з 1979 по 1981 рік вони як подружжя збудували новий дерев`яний одноповерховий житловий будинок, який на даний час має адресу: [ADDRESS] . При цьому Котюржинецькою сільською радою у 1979 році на ім`я батька було виділено земельну ділянку площею 0,25га під забудову і 0,55га для ведення особистого селянського господарства. 05.05.1984 року між батьками було розірвано шлюб у зв`язку з тим, що стало відомо, що батько позивача, допустивши подружню зраду, впотай мав епізодичні статеві відносини з іншою жінкою, у якої [INFO] народився син - [PERSON] . Після розірвання шлюбу мати залишила дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу батьків, позивач продовжував спілкування з батьком, фізично допомагав йому у розбудові будинку та деякий час був у ньому зареєстрований, зокрема перебуваючи на військовому обліку. 06.10.1998 р. мати позивача склала на його ім`я заповіт, а [INFO] вона померла. Внаслідок чого він став спадкоємцем належного їй майна, зокрема Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] та прийняв спадщину, проживаючи разом з мамою на момент її смерті в смт.Першотравенськ. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Тому він 26.12.2019 р. подав заяву нотаріусу [PERSON] про прийняття спадщини, спадкова справа №34/2019. Однак отримати свідоцтво про успадкування майна батька, зокрема його Ѕ частки житла не зміг, оскільки державним реєстратором Шпаком А.В. 02.02.2018 р. було зареєстровано право власності на трьох осіб: батька позивача [PERSON] , а також - відповідачів [PERSON] і [PERSON] всупереч тому, що спірний будинок є спільною сумісною власністю батьків позивача. А 23.05.2019 р. [PERSON] та [PERSON] відчужили свої частки на будинок для відповідача [PERSON] . Вважаючи такі дії відповідачів неправомірними [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав. 21.12.2021 р. ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 12.01.2022 р. до суду надійшли відзиви від кожного із відповідачів в яких вони, кожен з них окремо, заперечують проти позовних вимог позивача, вважають позов безпідставним та необгрунтованим. Вказують, що викладені у позові обставини не відповідають дійсності. Зокрема вказано, що батьки позивача придбали будинок в [ADDRESS] . А з серпня 1977 року [PERSON] став проживати в с.Черніївка у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Ними було придбано будинок 1918 року забудови, на місці якого вони разом почали будувати новий житловий будинок та господарські споруди. Той факт, що [PERSON] жила з [PERSON] як одна сім`я з літа 1977 року, окрім іншого, свідчить те, що у 1980 році у них народилась дитина, яка померла, а у 1982 році народився відповідач [PERSON] . В провадженні Полонського районного суду знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності в\~порядку спадкування\~за законом\~на Ѕ\~частину житлового\~будинку та\~господарських будівель\~(справа\~№681/858/20)\~в матеріалах\~якої міститься\~надана позивачем\~розписка [PERSON] від 12.08.1977 року відповідно до якої він отримав від [PERSON] (матері позивача) гроші за належну йому частину будинку в [ADDRESS] . Мати позивача будь-яких претензій до [PERSON] не мала як і не мала відношення до будинку в с.Черніївка який фактично було побудовано і зареєстровано як спільна часткова власність 07.02.2018 р. 08.02.2022 р. до суду надійшли відповіді на відзиви у даній справі в яких позивач вказує, що твердження відповідачів щодо розписки [PERSON] не підтверджено належним доказом. Більш того, розписка не є борговим документом поки її не отримав кредитор, тобто мати позивача. Твердження відповідачів про те, що мати позивача претензій до [PERSON] не мала є вигадкою, оскільки батьки до офіційного розірвання шлюбу мали законні сімейні відносини, проживали однією сім`єю у двох помешканнях, які знаходяться у різних населених пунктах. Побудова спірного будинку у 1981 році підтверджується погосподарською книгою сільської ради. 21.02.2022 р. до суду надійшли заперечення від відповідачів. Ухвалою суду від 15.06.2022 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав, просив задовільнити позов. Відповідачі, кожен з них окремо просили у позові відмовити. Давали пояснення аналогічні викладеним у письмових відзивах та запереченнях. Їх представник [PERSON] , окрім іншого, вказував, що ніяких доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано. А рішенням суду про розірвання шлюбу встановлено, що батьки позивача з 1977 року разом не проживали. Будівництво будинку було закінчено і зареєстровано право власності у 2018 році. Батьки позивача дійсно разом придбали будинок, але у смт.Першотравенськ за які мати позивача сплатила для батька кошти. Зокрема частково і за ці ж кошти [PERSON] та [PERSON] придбали будинок у с.Черніївка. Відповідач [PERSON] вважав позов брата безпідставним, а [PERSON] вказала, що в 1977 році осінню вона зійшлася з [PERSON] та почали разом проживати. Купили стару хату і вирішили будуватися. В 1980 році у них народилася мертва дитина, а у 1982 році народився син [PERSON] . Будувалися вони довго, в 1981 році побудували одну кімнату, в якій проживали і будували будинок далі. Позивач з батьком конфліктував і нічого до будівництва не докладав. Вони з [PERSON] не реєстрували шлюб, лише повінчалися, жили як одна сім`я. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] , який являється троюрідним братом [PERSON] та спілкується з ними обома вказував, що мати позивача ніколи не проживала в с.Черніївка з [PERSON] [PERSON] жила в с.Котюржинці з чоловіком, потім переїхала в с.Черніївка, жила сама, а потім з [PERSON] . Будинок в [ADDRESS] будували [PERSON] та [PERSON] , потім будував [PERSON] . Позивач не приймав участь у будівництві будинку. Допитаний в якості свідка сусід відповідачів [PERSON] показав, що [PERSON] та [PERSON] проживали з ним по сусідству безвиїздно. Вони купили стару хату і почали там будуватися. Будувались довго. Матері позивача він там не бачив жодного разу, хоча добре її знає. Добудовував хату син [PERSON] . А [PERSON] допомагав у будівництві. Засухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали цієї справи, а також справи №681/858/20, суд прийшов до насатупних висновків. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У силу частини четвертої статті 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , які перебували у шлюбі з 11 квітня 1964 року по 05 травня 1984 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, свідоцтвом про народження та про розірвання шлюбу (а.с.8-12). Батьками відповідача\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є [PERSON] \~та [PERSON] \~відповідно до\~даних свідоцтва\~про народження\~копія якого\~міститься в\~матеріалах справи №681/858/20 а.с.110. [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. (а.с.14) [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть а.с.17) Відповідно до даних виписки з погосподарської книги Котюржинецької сільської ради за 1980-1982 роки, книга №4, сторінки 86-87 за адресою Хмельницька область, с.Черніївка за особовим рахунком № [NUMBER] головою сім`ї значився [PERSON] , інші члени сім`ї відсутні, наявність на 1 січня 1981 р.: житловий будинок а) рік збудування 1918, б) загальна корисна площа 40 кв.м; наявність на 1 січня 1982 р.: житловий будинок а) рік збудування 1981 = 68, рік збудування 1918=40; б)загальна корисна площа 108 кв.м. (а.с. 27-28) Відповідно до даних відповіді старости Котюржинецького старостинського округу Салацької А.П. на запит адвоката Куровського О.О., станом на 15.04.1991 р. господарство відносилось до робочої спільної групи. Головою сім`ї був [PERSON] , [INFO] , членами господарства були: 1. [PERSON] , [INFO] дружина, 2. [PERSON] , [INFO] син. (а.с.29) Згідно з вимогами ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Статтею 334 ЦК України встановлено особливий порядок набуття права власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню чи державній реєстрації. Право власності на таке майно виникає, відповідно, з моменту нотаріального посвідчення договору або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ст.209 ЦК України), або з моменту державної реєстрації договору (ст.210 ЦК України). 07.02.2018 р. державним реєстратором Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області Шпаком А.В. зареєстровано право власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці житлового будинку загальною площею 154,3 кв.м з відповідними господарськими, побутовими будівлями та спорудами в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А 23.05.2019 р. [PERSON] та [PERSON] подарували належні для них частки будинку для відповідача [PERSON] (а.с.20-26) У відповідності до ст.1218 ЦК України, до скаду спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з рішення Полонського районного суду від 28.02.1984 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позивач у своїх позовних вимогах вказує, що з серпня 1977 року шлюбні відносини між подружжям припинено з того часу будь-яких відносин не підтримують, відповідач (тобто батько позивача) створив іншу сім`ю тому шлюб існує формально. Відповідач, в поданій до суду заяві, також вказав, що з позивачем не проживає з 1977 року, утворив нову сім`ю від якої є дитина. Оскільки позивачем не доведено своїх позовних вимог та не підтверджено таких жодним належним доказом, судом під час розгляду справи встановлено, що покійні батьки позивача з серпня 1977 року разом не проживали та будь-яких стосунків не підтримували, будинок [PERSON] у с.Черніївка придбав у 1978 році, тобто після того як припинив стосунки з матір`ю позивача, допитані свідки у судовому засіданні підтвердили факт проживання [PERSON] у будинку разом з [PERSON] , суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає у повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved