Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

26.04.2022 р. до Святошинського районного суду м. Києва [PERSON]., [PERSON] подано позов до КНП «Київський міський пологовий будинок № 3» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. В обгрунтування своєї заяви позивачі зазначали, що наказ № 88 к/тр від 06.04.2022 року яким було їх притягнуто до дисциплінарної відповідальності є протиправним, виданий відповідачем без будь-яких правових підстав, норми трудового законодавства, зазначені в оскаржуваному наказі, позивачами не порушувались, в зв`язку з чим просять суд визнати його протиправним та скасувати в частині притягнення обох позивачів до дисциплінарної відповідальності у виді догани. Ухвалою суду від 28.04.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу у підготовче засідання. Ухвалою суду від 31.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачі та їх представни, позов підтримали та просили суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву , в якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Крім того 06.07.2022 року до суду надійшло клопотання в якому відповідач просив відкласти розгляд справи на пізнішу дату у зв`язку з неможливістю забезпечити участь представника відповідача у судовому засіданні 07.07.2022 року об 11.00, оскільки юрисконсульт Піняжко Богдан Володимирович, який представляє інтереси відповідача, на даний час працює дистанційно у м. Львові до 08.07.2022 року включно. В судовому засіданні 07.07.2022 року судом було відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідач був належним чином повідомлений судом про судові засідання, які відбулись 31.05.2022 р., 07.06.2022 р., 07.07.2022 р., однак свого представника до суду не направив. Посилання відповідача на те, що юрисконсульт Піняжко Богдан Володимирович, який представляє інтереси відповідача, на даний час працює дистанційно у м. Львові до 08.07.2022 року включно, не може бути підставою для відкладання розгляду справи, оскільки відповідач мав можливість забезпечити явку іншого представника. Крім того в матеріалах справи відсутні документи які підтверджують повноваження зазначеного в клопотанні юрисконсульта представляти відповідача. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є перешкодою для розгляду справи по суті спору. В той же час суд наголошує на тому, що відповідач реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в відзиві на позовну заяву, у порядку передбаченому процесуальним законом. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з наказом № 88 к/тр від 06.04.2022 року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності лікаря акушера гінеколога відділення гінекології № 1 КНП «КМПБ № 3» [PERSON] ,, а також завідувача відділення гінекології № 1 КНП «КМПБ №3» [PERSON] , яким було оголошено догану. 31.03.2022 року до відділення гінекології № 1 КНП «КМПБ № 3» поступила пацієнтка [PERSON] за якою було встановлено лікарський нагляд, оскільки пацієнтка скаржилась на біль внизу живота. Вранці 01.04.2022 року стан пацієнтки значно погіршився, в зв`язку з чим об 11.00 відбувся консиліум на якому було вирішено провести оперативне лікування в ургентному порядку, що підтверджується матеріалами медичної картки стаціонарного хворого № 1032. 01.04.2022 року було проведено оперативне лікування в ургентному порядку пацієнтки [PERSON] , з діагнозом: кістома правового яєчника, перекрут?, лікарем акушером гінекологом [PERSON] , який є лікарем вищої категорії, що підтверджується посвідченням № 2082. Допитана в якості свідка, під час розгляду справи, пацієнтка [PERSON] показала суду, що наполягала на проведенні оперативного втручання саме лікарем [PERSON] ,, оскільки мала позитивні відгуки про цього лікаря як від знайомих так і з мережі Інтернет. Оперативне втручання пройшло успішно, результатами лікування вона задоволена, лікарю [PERSON] дуже вдячна за проведену роботу. Також свідок [PERSON] підтвердила, що долучений позивачами до позовної заяви лист від 05.04.2022 року, написаний нею власноручно і підтвердила викладені в листі обставини. Допитаний в якості свідка, за його згодою, позивач [PERSON] показав суду, що 01.04.2022 року об 11.00 відбувся консиліум на якому було вирішено провести оперативне лікування пацієнтки [PERSON] в ургентному порядку лікарем [PERSON] , оскільки саме на проведенні операції саме цим лікарем наполягала пацієнтка. Крім того свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] проінформував його про складний клінічний випадок у пацієнтки [PERSON] .. Серед правових підстав щодо притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, відповідач, в наказі № 88 к/тр від 06.04.2022 року, зазначив порушення п. 2.10 та п.2.45 Посадової інструкції лікаря акушера гінеколога відділення гінекології № 1, затвердженої директором КНП «КМПБ №3» 06.04.2020 року, з якою лікар акушер гінеколог [PERSON] був ознайомлений 29.05.2020 року в частині невиконання вимог щодо негайного повідомлення директора КНП «КМПБ №3», заступника директора з медичної частини, заступника директора з організаційно-методичної роботи та завідувача відділення про події, що сталися з госпіталізованими гінекологічними хворими та медичним персоналом (важкий стан, раптова смерть, нещасний випадок, тощо), а також про їх недбалі дії чи зловживання. Неінформування завідувача відділенням про складні клінічні випадки при прийнятті рішення провести оперативне втручання пацієнтці [PERSON] 01.04.2022 року у свій неробочий час із залученням лікаря-інтерна Чекалюк Є.М .. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що наказ № 88 к/тр від 06.04.2022 року не містить конкретних посилань на конкретну подію, що сталися з госпіталізованими гінекологічними хворими та медичним персоналом, а також не містить посилань на конкретні недбалі дії чи зловживання медичного персоналу, про які мав би, але не повідомив позивач [PERSON] .. Крім того суд вважає, що у даних правовідносинах, позивачем [PERSON] , не було порушено п. 2.10 Посадової інструкції, оскільки були відсутні будь-які події, що сталася з госпіталізованими гінекологічними хворими та медичним персоналом (важкий стан, раптова смерть, нещасний випадок, тощо), а також будь-які недбалі дії чи зловживання медичним персоналом, в зв`язку з чим у позивача [PERSON] був відсутній обов`язок щодо негайного повідомлення директора КНП «КМПБ №3», заступника директора з медичної частини, заступника директора з організаційно-методичної роботи та завідувача відділення про події, як це передбачено п. 2.10 Посадової інструкції. Також позивачем [PERSON] не було порушено п.2.45 Посадової інструкції, оскільки останній проінформував завідувача відділенням гінекології № 1 КНП «КМПБ №3» [PERSON] про складний клінічний випадок у пацієнтки [PERSON] .. Дана обставина підтверджена допитаним в якості свідка, [PERSON] , фактом проведення консиліуму за участю завідувача відділенням гінекології № 1 КНП «КМПБ №3» [PERSON]., медичною картою стаціонарного хворого № 1032. Щодо наполягання пацієнтки [PERSON] на проведенні оперативного втручання конкретним лікарем [PERSON] то слід зазначити наступне. Відповідно до п. д ст. 6 Закону України «Основи законодавства про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає кваліфіковану медичну та реабілітаційну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря та фахівця з реабілітації, вибір методів лікування та реабілітації відповідно до рекомендацій лікаря та фахівця з реабілітації, вибір закладу охорони здоров`я. Відповідно до ч. 2 ст. 284 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років і яка звернулася за наданням їй медичної допомоги, має право на вибір лікаря та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій. Таким чином суд приходить до висновку, що пацієнтка [PERSON] мала відповідні правові підстави для вибору конкретного лікаря [PERSON] , який провів оперативне лікування, в зв`язку з чим порушень законодавства в цій частині судом не встановлено. Серед правових підстав щодо притягнення позивача [PERSON] , до дисциплінарної відповідальності, відповідач, в наказі № 88 к/тр від 06.04.2022 року, зазначив порушення п.п. 2.1,2.3,2.8 Посадової інструкції Завідувача відділення гінекології № 1 затвердженої директором КНП «КМПБ№3» 06.04.2020 року, з якою [PERSON] був ознайомлений 21.05.2020 року, в частині незабезпечення належної розстановки та організацію праці персоналу відділення при проведенні оперативного втручання пацієнтці [PERSON] 01.04.2022 року, незабезпечення контролю якості лікувально-профілактичної роботи, трудової дисципліни медичного персоналу відділення при проведенні оперативного втручання пацієнтці [PERSON] 01.04.2022 року, незабезпечення особисто організації та проведення консиліуму для хворих з складними захворюваннями при проведенні оперативного втручання пацієнтці [PERSON] 01.04.2022 року. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Серед іншого, позивачі, посилаються на правову позицію Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.07.2020 року по справі № 554/9493/17, де зазначена аналогічна правова позиція. В наказі № 88 к/тр від 06.04.2022 року, відповідачем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність працівника [PERSON] призвели до порушення або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, зокрема п.п. 2.1 та 2.3. Посадової інструкції, яку саме дію працівник не зробив, але зобов`язаний був зробити, або яку саме дію працівник виконав з порушенням або неналежним виконанням покладених на нього трудових обов`язків, не зазначено у чому полягає вина працівника, в той час, як саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. відсутня наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Вказані вище обставини виключають наявність правових підстав для дисциплінарної відповідальності позивача [PERSON] за порушення п.п. 2.1 та 2.3. Посадової інструкції. Щодо порушення позивачем [PERSON] п. 2.8 Посадової інструкції, то в судовому засіданні достовірно встановлено, що консиліум при проведенні оперативного втручання пацієнтці [PERSON] відбувся 01.04.2022 року об 11.00, що підтверджується медичною картою стаціонарного хворого № 1032, показами позивача [PERSON] , допитаного в якості свідка. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази у їх співставленні та сукупності, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі наведеного та стст.ст. ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.147-149, 233 КЗпП України, ст.ст.7, 10, 12-13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved