Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тополь-2» до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за період з 01.11.2019р. по 30.11.2021р. у загальній сумі 16\~117,48 гривень, яка складається з: 14526,48 заборгованість з оплати внесків та платежів співвласника; 431,93 загальний розмір нарахованих 3% річних; 1\~158,67 гривень сума на яку збільшився загальний борг внаслідок інфляційних процесів; стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 2\~270 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2\~600 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є співвласником багатоквартирного будинку, в якому в 2005 році створене ОСББ «Тополь-2». Відповідно до Статуту ОСББ: метою діяльності ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників щодо користування, володіння і розпорядження спільним майном будинку, збереження і поліпшення техніко-економічних характеристик будинку з метою комфортного проживання (перебування) користувачів житлових та нежитлових приміщень тощо. Згідно рішення Одеської міської ради №16 від 21. 01 .2006 року була утворена комісія для передачі багатоквартирного будинку в управління ОСББ. Відповідно до акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс 01 березня 2006 року багатоквартирний будинок разом з усіма допоміжними спорудами був переданий в управління (на баланс) ОСББ «ТОПОЛЬ-2». Відносини з приводу створення та діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних об`єднань регулюються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», їх статутом. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, та згідно зі ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання має право відповідно до законодавства та Статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. 20 грудня 2017 року загальними зборами Об`єднання був затверджений: розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій з місячною сплатою до нього до 20 числа кожного місяця (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає для власників квартир та нежитлових приміщень 1-го поверху 3,74 грн. 1 м2., для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го поверху та вище 5,10 грн. за 1 м2; 13 грудня 2018 року загальними зборами Об`єднання був затверджений: розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій з щомісячною сплатою до нього до 20 числа кожного місяця (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає для власників квартир та нежитлових приміщень 1-го поверху 3,74 грн. 1 м2., для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го поверху та вище 5,10 грн. за 1 м2. З моменту створення ОСББ виконує свої статутні функції та несе витрати на утримання будинку. З 01.11.2019 року відповідач свої обов`язки щодо своєчасної сплати внесків не виконує. В результаті чого за Відповідачем виникла заборгованість у розмірі сумі 16117,08, яка складається з: 14526,48 - заборгованість з оплати внесків та платежів співвласника, 431,93 - загальний розмір нарахованих 3% річних; 1158,67 - сума, на яку збільшився загальний борг внаслідок інфляційних процесів. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2021 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 17.03.2022 року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.03.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті та призначено судове засідання на 26.07.2022 року. В судове засідання представник позивача ОСББ «Тополь-2» - не з`явився, в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що за відповідачкою [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 265 (арк.сп.50-51), виданий 14.02.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю.; договору про повний розрахунок, серія та номер: 180, виданий 02.07.2013, посвідчений посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речовий прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (арк.сп.44-47) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (арк.сп.48-49). Згідно рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №16 від 21.01.2006 року на баланс ОСББ «Тополь-2» з балансу КП «ДЄЗ «Північне» за актом приймання-передачі від 01.03.2006 року було передано жилий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (арк.сп.32-34,37). Відповідач [PERSON] , як власник квартири, одночасно, є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку». Судом встановлено про те, що управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] здійснює позивач - Об`єднання Співвласників Багатоквартирного Будинку «Тополь-2». 20 грудня 2017 року загальними зборами Об`єднання був затверджений: розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій з місячною сплатою до нього до 20 числа кожного місяця (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає для власників квартир та нежитлових приміщень 1-го поверху 3,74 грн. 1 м2., для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го поверху та вище 5,10 грн. за 1 м2; 13 грудня 2018 року загальними зборами Об`єднання був затверджений: розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій з щомісячною сплатою до нього до 20 числа кожного місяця (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає для власників квартир та нежитлових приміщень 1-го поверху 3,74 грн. 1 м2., для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го поверху та вище 5,10 грн. за 1 м2 (арк.сп.38-39). З матеріалів справи вбачається про те, що відповідач [PERSON] , як співвласник багатоквартирного будинку, не сплачує цільові внески та щомісячні платежі, а тому за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 16117,08 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 01.11.2019р. по 30.11.2021р. (арк.сп.41-42). Згідно ст. ст. 4, 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" також передбачено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Балансоутримувач зобов`язаний в т.ч. забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Також відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе\\зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Постанови Вищого господарського суду України від 23 травня 2007 р. передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така ж правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 16.12.2015 року у справі №6- 2023цс15. Судом встановлено про те, що інфляційні збитки становлять у розмірі 1158,67 гривень, а 3% річних становлять у розмірі 431,93 гривень, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, що підтверджується розрахунком заборгованості (арк.сп.43). В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України, з якою кореспондується ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно зі ст. 385 ЦК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла). Таке об`єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідач у відповідності зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Відповідно до ст. 10 Закону до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема питання визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервною та ремонтного фондів. Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно із ст. 21 Закону кошти об`єднання складаються, зокрема, з внесків і платежів співвласників. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Забезпечення утримання та експлуатації будинку, користування спільним майном, включаючи поточний ремонт, утримання будинку і прибудинкової території, водопостачання водовідведення, опалення, вивезення побутових відходів об`єднання задовольняє самостійно шляхом самозабезпечення відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону про ОСББ. Згідно ч. 6 вказаної статті Закону для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Згідно п. 3 розділу ІІІ Статут ОСББ «4 Сезони» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту шляхом проведення загальних зборів визначати перелік та розмір внесків і платежів співвласників, що відноситься до виключної компетенції загальних зборів. Відповідно до п. 2 розділу V Статуту співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом ОСББ; виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їх повноважень; своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески та платежі. Згідно висновків, які викладені у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 3-945гс15, особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Законом, іншими законодавчими актами не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ. Верховний Суд в своїх постановах притримується такої ж позиції, зокрема, вона була підтримана Верховним Судом в постанові від 14.07.2020 року в справі № 466/8748/16-ц. Згідно п. 11 Статуту рішення загальних зборів, прийняте відповідно до цього Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене у судовому порядку. Відомості про останнє матеріали справи не містять. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦК України є, зокрема, закони України. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, з огляду на викладене, вбачається, що відповідач свої зобов`язання по сплаті внесків на управління будинком не виконує належним чином, з огляду на що за останнім рахується заборгованість в розмірі 16\~117,08 гривень. При дослідженні наданого позивачем розрахунку, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та підтверджує порушення відповідачем обов`язків. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідач [PERSON] на спростування позовних вимог не надав жодного належного та допустимого доказу. Рішення загальних зборів ОСББ «Тополь-2» ним не оскаржувалося. З актом - претензією про неякісне надання послуг або ненадання цих послуг відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач на момент подання цього позову до ОСББ «Тополь-2» не звертався. При таких обставинах, позовні вимоги ОСББ «Тополь-2» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Суд також дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2600,00 гривень, розмір яких є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2270,00 грн. На підставі ст.509 ЦК України, ст.ст.1, 4, 10, 15, 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,

Outcome: approved