Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Представник позивача - адвокат Мартиненко В.В. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» заборгованості станом на 28.01.2022 за укладеним договором оренди майна з правом викупу № 1144210325077 від 25.03.2021 у розмірі 106 894,48 грн та судових витрат у виді суми сплаченого судового збору в розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» та [PERSON] 25.03.2021 був укладений договір № 1144210325077 оренди майна з правом викупу. Відповідно до зазначеного договору об`єктом оренди є мобільний телефон Smart/tel Xiaomi Mi 10T 6/128GB Lunar Silver, вартість якого при викупі в 90 днів складає 18 628,00 грн; вартість при викупі у 18 місяців - 51 282,00 грн. Строк оренди складає 18 місяців, щомісячний платіж - 2 849,00 грн. Свої зобов`язання за договоромпозивач виконав у повному обсязі, надавши відповідно до умов договору відповідачу у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди шляхом направлення оператором поштового зв`язку «Нова пошта», про що свідчить експрес-накладна № 20450364827230 від 26.03.2021 та документи на підтвердження отримання. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, не вносячи орендні платежі відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 28.01.2022 становить 106 894,48 грн, що складається із суми прострочених орендних платежів у розмірі 28 490,00 грн; суми пені за прострочені орендні платежі - 12 877,48 грн; суми штрафу за розірвання договору, що становить 50 % вартості об`єкта оренди - 14 245,00 грн; суми вартості об`єкта оренди - 51 282,00 грн. Представником позивача до суду разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 11.05.2022 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з копіями доданих до неї документів було направлено відповідачу за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання, що зазначена у відповіді на запит від 21.04.2022 відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, а саме: [ADDRESS] . Проте рекомендований лист повернувся на адресу суду без вручення відповідачу, з відміткою працівника відділу зв`язку «Адресат відсутній за вказаною адресою». Зважаючи на такі обставини, судом на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України 10.06.2022 постановлено ухвалу, відповідно до якої справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з обов`язковим викликом сторін та повідомленням відповідача про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Також ухвалою суду було постановлено направити відповідачу матеріали позовної заяви та повістку про виклик до суду поштовими засобами зв`язку. Представник позивача за довіреністю адвокат Мартиненко В.В. в судове засідання не з`явився. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Інших доказів та пояснень, що підтверджували позовні вимоги, представник позивача суду не надав. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про дату, час і місце розгляду справи 11.07.2022 та 01.08.2022 повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Окрім того, відповідачу поштовими засобами зв`язку на зареєстровану адресу її місця проживання було двічі направлено матеріали позовної заяви та повістку про виклик до суду. Зазначені листи повернулись на адресу суду із відміткою працівника відділу зв`язку «Адресат відмовився від отримання». На підставі ч. 8 п. 3, ч. 11 ст. 128 ЦПК України [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. 25.03.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» та відповідачкою [PERSON] укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210325077 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору об`єктом оренди є мобільний телефон Smart/tel Xiaomi Mi 10T 6/128GB Lunar Silver, вартість якого становить 18 628,00 грн, строк оренди 18 місяців, щомісячний платіж 2 849,00 грн. Відповідно до умов договору оренди майна з правом викупу № 1144210325077 від 25.03.2021 відповідачка мала здійснити вісімнадцять платежів в період з 25.03.2021 по 25.09.2022 в рахунок орендної плати, розмір щомісячного платежу 2 849,00 грн. ТОВ «Будинок Комфорту» надав [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди шляхом направлення оператором поштового зв`язку «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною № 20450364827230 від 26.03.2021. [PERSON] об`єкт оренди отримала, що вбачається із відомостей оператора поштового зв`язку «Нова пошта» на його офіційному веб-сайті, що підтверджується відповідними доказами долученими представником позивача до матеріалів справи. Проте, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, орендну плату не здійснювала, тому 13.01.2022 позивачем було направлено повідомлення щодо одностороннього розірвання договору та стягнення заборгованості в судовому порядку. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1144210325077 від 25.03.2021 загальна заборгованість станом на 28.01.2022 становить 106 894,48 грн, що складається із суми прострочених орендних платежів у розмірі 28 490,00 грн; суми пені за прострочені орендні платежі - 12 877,48 грн; суми штрафу за розірвання договору, що становить 50% вартості об`єкта оренди - 14 245,00 грн; суми вартості об`єкта оренди - 51 282,00 грн. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Як визначено у ч. 2, п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачяться на користь споживача. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналіз змісту договору оренди від 25.03.2021, у тому числі п. 2.1, яким визначена мета оренди, дають підстави для висновку, що цей договір є споживчим. Отже, на нього розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Умовами вказаного договору оренди від 25.03.2021, крім штрафу за порушення строків платежів, передбачена ще й пеня в розмірі 3 % (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50 % (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором (п. 8.4, 8.5). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 № 6-2003цс15. Крім того, тлумачення статей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того, який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру. Це відповідає правовому висновку Верховного Суду, зробленому у постанові від 19.09.2018 у справі № 664/2784/15-ц. Отже, нарахування відповідачці окремо штрафу і пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення, та є несправедливим. За цих обставин є несправедливим застосування до відповідачки усіх цих правових наслідків через невиконання нею укладеного договору. У зв`язку з цим, відповідно до положень п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до відповідачки, враховуючи засади розумності та справедливості, може бути застосовано штрафну санкцію - суму компенсації за порушення умов договору не більш ніж у розмірі п`ятдесяти відсотків вартості продукції - 14 245,00 грн. Зважаючи на зазначене сума основного зобов`язання відповідачки станом на 28.01.2022 становить 28 490,00 грн компенсаторних платежів: штрафу за розірвання договору у розмірі 50 % вартості об`єкта оренди - 14 245,00 грн, а всього 42 735,00 грн. Сума вартості об`єкта оренди при викупі у 18 місяців у розмірі 51 282,00 грн також не підлягає стягненню, оскільки умовами договору оренди майна з правом викупу, що укладений між сторонами, встановлено вимоги щодо сплати відповідачкою непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання нею зобов`язань за договором. Таким чином, відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови зазначеного договору є несправедливими, оскільки всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду споживача. Зазначений договір фактично є договором купівлі-продажу з розстрочкою платежу. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн, як передбачено ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення 106 894,48 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 42 735,00 грн, що становить 39,98 % від ціни позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 991,90 грн судових витрат. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial