Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

18.10.2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що 04.06.2019 року до відділу «Служби у справах дітей» Галицького району Управління «Служби у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради надійшло повідомлення адміністрації школи №9 у якому йдеться про звернення мешканців квартири [ADDRESS] з інформацією що учениця цієї школи [PERSON] разом з молодшим братом [PERSON] вже четвертий день перебувають в квартирі за адресою: [ADDRESS] без продуктів харчування. Під час спільного виїзду працівників поліції з сектору ювенальної превенції та соціальних працівників ЛМР дійсно за вказаною адресою виявлено двоє малолітніх дітей. Дітей було тимчасово влаштовано в сім`ю патронатного вихователя. Мати дітей, [PERSON] , лише після спливу 16-ти днів звернулася до Галицької районної адміністрації із заявою про повернення дітей, а саме 20.06.2019 року.Галицька районна адміністрація Львівської міської ради розпорядженням №19 від 22.01.2020р. надала дітям статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Діти фактично проживаю тли у центрі підтримки дітей про ліцеї « Просвіта » , де і навчалися. Мати дітей - [PERSON] рішенням Галицького районного суду м.Львова від 03.12.2019р. була позбавлена батьківських прав. Однак постановою Львівського апеляційного суду від 09.02.2021р. рішення Галицького районного суду м.Львова від 03.12.2019р. скасовано. Тому дітьми було втрачено статус позбавлених батьківського піклування та опіку над дітьми було припинено. Позивач [PERSON] був опікуном [PERSON] та [PERSON] з 22.07.2020р. по 29.03.2021р. 30.03.2021р. Службою у справах дітей виконкому Стрийської міської ради Львівської області було прийнято наказ №14 про тимчасове влаштування дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,в сім`ю [PERSON] жителя [ADDRESS] , до прийняття рішення про постійне влаштування дітей. 16.04.2021 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування надала висновок про доцільність повернення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , для виховання та проживання їх матері - [PERSON] 10.06.2021 року службою у справах дітей у приміщенні Стрийської ЗОШ І-ІІІ ст. №1 організовано зустріч матері [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] , в присутності практичного психолога [PERSON] . Діти під час зустрічі були напружені та налякані, що, очевидно, було стресом для них, не виявляли бажання свідкуватися з матір`ю. Повторювали, що хочуть до батьків, тобто в сім`ю позивача[PERSON] . Також під час зустрічі була присутня старша сестра дітей - [PERSON] . Таким чином, з 28.07.2020 року і по сьогоднішній день діти проживають в сім`ї опікуна [PERSON] , позивача по справі, в м. Стрий Львівської області, перебувають на його повному утриманні, навчаються в Стрийській загальноосвітній школі І-ІІІ №1 Стрийської міської ради Львівської області, відвідують гуртки. В сім`ї позивача діти почуваються спокійно та комфортно, до біологічної матері повертатися не бажають. Відповідачка [PERSON] фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та догляду за малолітніми дітьми, залишала дітей одних вдома на тривалий час без їжі, не створювала їм належних умов для здорового розвитку, навчання. Крім цього, позивач звертає увагу, що на ім`я малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] по 1/2 частці була придбана квартира [ADDRESS] , діти були зареєстровані за цією адресою На підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 04.09.2020 року №366 «Про встановлення опіки над житлом та майном малолітніх [PERSON] та [PERSON] » встановлено опіку над житлом та майном дітей, а також зобов`язано дбати про збереження належного їм житла, призначено [PERSON] опікуном. Вважає, що саме розпорядження вищевказаною квартирою становить основний інтерес до дітей з боку відповідачки. Враховуючи наведене, позивач просить позбавити [PERSON] батьківський прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Провадження по справі відкрито ухвалою від 11.11.2021 року за правилами загального позовного провадження. Відповідачка відзиву на позов не подала. Ухвалою від 17.05.2022 року закрито підготовче засідання у справі, призначено судовий розгляд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] 26.01.2022р. з`явилася в судове засідання у справі, однак клопотала про його відкладення через відсутність адвоката. Після цього в наступні судові засідання більше не з`являлася з невідомих причин. Суд вважає за можливе вирішити справу за наявними доказамиу відсутності відповідачки. Представник органу опіки та піклування Стрийської міської ради в судовому засіданні підтримав висновок Стрийської міської ради №9 від 24.01.2022 року про доцільність позбавлення батьківський прав [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників провадження, показання свідків, вислухавши дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Відповідно до вимог ст.165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 164 ч.1 СК України передбачений перелік підстав, за наявності однієї з яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, в тому числі якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.150 СК України, яка визначає обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини : 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Судом встановлено, що матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є відповідачка по справі [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження від 28.07.2011 серія [NUMBER] батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , відомості про батька гр. [PERSON] записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про народження від 27.12.2012 серія [NUMBER] батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Ярославівна та [PERSON] , відомості про батька гр. [PERSON] записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Крім того, відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] [PERSON] фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та догляду за малолітніми дітьми. Судом встановлено, що 04.06.2019 року адміністрація середньої загальноосвітньої школи №9 м. Львова повідомила телефоном відділ "Служба у справах дітей" Галицького району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про звернення мешканців квартири [ADDRESS] , що учениця їхнього навчального закладу [PERSON] разом з молодшим братом [PERSON] вже 4 день перебувають в квартирі самі без нагляду дорослих та без будь-яких продуктів харчування, голодні. Під час спільного візиту працівників поліції з сектору ювенальної превенції та соціальних працівників Львівської МР виявлено за вказаною адресою малолітніх дітей [PERSON] (віком 7 років) та його сестру [PERSON] (віком 8 років), котрі чотири дні голодні перебували зачинені самі в квартирі. Дітей доставлено в Львівську міську клінічну лікарню (вул. П.Орлика, 4) для проведення медичного огляду. За результатами огляду встановлено діагноз: практично здорові. На підставі наказу управління "Служба у справах дітей" департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 04.06.2019 №117 "Про взяття на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та тимчасове влаштування" малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . Відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 04.12.2019 № 455 малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовано на тимчасове проживання та виховання в Центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 22.07.2020 №160 малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовано під опіку гр. [PERSON] . Діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та фактично проживають в сім`ї опікуна за адресою: [ADDRESS] . Мати дітей - [PERSON] , рішенням Галицького районного суду м. Львова від 03.12.2019р. позбавлена батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проте, постановою Львівського апеляційного суду від 09.02.2021 рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.12.2019 скасовано. [PERSON] звернулася з заявою від 11.02.2021 № 3-К-7773-31, щодо повернення їй малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] 29.03.2021р. опіка над дітьми припинена. 30.03.2021р. Службою у справах дітей виконкому Стрийської міської ради Львівської області було прийнято наказ №14 про тимчасове влаштування дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,в сім`ю [PERSON] жителя [ADDRESS] , до прийняття рішення про постійне влаштування дітей. 16.04.2021р. Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради було надано висновок №260001-вих-31191 про доцільність повернення [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , їх матері [PERSON] для подальшого виховання та проживання. Судом встановлено, що [PERSON] з`явилася в службі у справах дітей Стрийського міськвиконкому з висновком Галицької районної адміністрації та мала на меті в цей же день забрати дітей до м.Львова. Зустріч дітей з матір`ю відбувалася у присутності працівників служби у справах дітей Стрийського міськвиконкому та фахівця соціальної роботи Стрийського Центру соціальних служб. Реакція дітей на матір була негативною, вони відмовлялися спілкуватися з нею, зокрема, син [PERSON] навіть не хотів дивитися на неї, а дочка [PERSON] плакала. 10.06.2021 року службою у справах дітей у приміщенні Стрийської ЗОШ І-ІІІ ст. №1 організовано зустріч матері [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] , в присутності практичного психолога [PERSON] . Діти під час зустрічі були напружені та налякані, що, очевидно, було стресом для них, не виявляли бажання свідкуватися з матір`ю. Повторювали, що хочуть до батьків, тобто в сім`ю позивача. Також під час зустрічі була присутня старша сестра дітей - [PERSON] . Дівчина проживає у м.Львові, але не спілкується з матір`ю, оскільки та не цікавиться життям доньки. Психологом Стрийського МЦСС зроблено висновки: психоемоційний стан матері не стабільний, поводила себе холодно, не проявляючи теплих материнських почуттів, які б мали бути з огляду на тривалу розлуку з дітьми, зі сторони мами не було проявів любові до дітей, насторожує емпатичне ставлення до дітей, мама не готова до спілкування з дітьми. 20.07.2021 року питання щодо повернення дітей [PERSON] та [PERSON] до матері знову розглядалося на черговому засіданні комісії, однак відповідачка перебуваючи у приміщенні Стрийської міської ради відмовилась взяти участь засіданні комісії, зазначивши, що не вважає за доцільне відвідувати такі засідання. На цьому засіданні були присутні [PERSON] та його дружина [PERSON] , малолітні [PERSON] та [PERSON] , а також їхня старша сестра [PERSON] . Комісією було рекомендовано [PERSON] , та [PERSON] з дітьми звернутися (за проханням [PERSON] ) до психолога КНП ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» у м. Львові, оскільки [PERSON] висловила недовіру психологам м. Стрия. Копію протоколу засідання комісії було надіслано на адресу [PERSON] . Проте відповідачка не повідомила службу у справах дітей Стрийського міськвиконкому якого саме психолога вона з дітьми бажає відвідувати, а також взагалі не спілкувалася та не приїжджала до дітей на дні народження. Таким, чином діти проживають у сім`ї [PERSON] з 30.03.2021р. як діти, залишені без батьківського піклування, та знаходяться на повному утриманні подружжя, оскільки після втрати дітьми відповідного статусу державної підтримки на дітей сім`я не має. Діти здорові, хронічних захворювань не мають, вчасно проходять періодичні медичні огляди. Відповідно до Висновку №9 від 24.01.2022 року орган опіки та піклування - виконавчий комітет Стрийської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При розгляді даного питання на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини, що відбувались 21.12.2021 року та 05.01.2022 року відповідачка [PERSON] не з`явилась, вмотивованих пояснень щодо неналежного виконання батьківських обов`язків не надала. Судом були заслухані діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які надали пояснення про те, що мати не дбала про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, чинила на них психологічний тиск, залякувала, часто вони були позбавлені елементарних засобів існування. Діти зазначали, що в сім`ї [PERSON] вони відчувають любов та турботу, яких не мали раніше. В судовому засіданні також були допитані свідки. Свідок [PERSON] , дружина позивача, пояснила, що вони з чоловіком взяли дітей під опіку у 2020 році. Зараз діти ходять в Стрийську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №1, добре вчаться, відвідують гуртки. Діти знаходяться на обліку в КНП "ЦПМД м. Стрий", вони здорові, хронічних захворювань не мають, вчасно проходять періодичні медичні огляди. Прийомну сім`ю діти називають мамою і татом. Старша сестра [PERSON] приїжджає та відвідувати сестру і брата. Рідна матір дітьми не цікавиться. Після зустрічі дітей з матір`ю, що відбулась в школі влітку 2021 року, діти перебувати в стресі. [PERSON] та [PERSON] не виявляли бажання спілкуватися та відповідати на запитання жінки, не дозволяли їй торкатися до себе. Вони постійно повторювали, що не хочуть жити з біологічною матір`ю [PERSON] , а хочуть з мамою і татом (подружжям [PERSON] ). Також зазначила, що відповідачка не намагалася налагодити відносини та спілкування з дітьми, не вітала їх зі святами, днями народжень, не привозила та не передавала їм жодних гостинців. Вона і не прибула на засідання комісії з питання повернення їй дітей. Вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. Свідок [PERSON] , хресна мама [PERSON] , підтвердила той факт, що відповідача залишала дітей без нагляду, зокрема 04.06.2019 року на чотири дні. Вона часто помагала [PERSON] з дітьми. Після того, як дітей забрали соціальні служби, вона вважає за доцільне не віддавати дітей матері. З дітьми контакт підтримує, приїжджає в м. Стрий в гості. Діти про біологічну матір не згадують, сім`ю [PERSON] вважають своїми батьками. Свідок [PERSON] , рідна сестра [PERSON] та [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що мати справді залишала дітей без нагляду. Вона з 2015р.по 2021р. вчилась закордоном в Польщі, приїздила не часто, але провідувала дітей коли ті були в « [PERSON] » та в опікунів [PERSON] , де їм створені всі належні умови. Бувало діти дзвонили їй в Польщу, жалілися на матір. На її вмовляння приділяти дітям більше часу мати реагувала бурхливо та агресивно. Свідок пояснила, що були присутня коли [PERSON] приїхала в м.Стрий забирати дітей, ті категорично відмовлялися йти до матері. Їй не відомо щоб мати цікавилася життям та здоров`ям дітей, їх навчанням, розвитком, утриманням. Оскільки доля брата і сестри для неї не байдужі, існує реальна загроза для їх життя і здоров`я якщо дітей повернуть матері [PERSON] , вважає, що краще залишити дітей в сім`ї [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідачка [PERSON] була співмешканкою його сина [PERSON] [NUMBER] -2016р.р., підтвердив факт невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . Зазначив, що відповідачка уваги дітям не приділяла. Він водив [PERSON] в школу, забирав її, допомагав матеріально дітям. Діти перебували у тяжкому моральному та психологічному стані, були залякані відповідачкою. За час перебування дітей у патронатній сім`ї провідував їх. Покази свідків, досліджені судом докази на підтвердження зазначених у позові обставин дають підставу суду зробити висновок про те, що відповідачка свідомо тривалий час ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 20 від 19.12.2008 р. - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частиною 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Ті ж самі принципи закріплені вищезазначеною Декларацією прав дитини, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Сама поведінка відповідачки, котра достовірно знаючи про наявність цього спору, не з`явилися в судові засідання по вказаній справі, не з`явилася і на засідання комісії з питань захисту прав дітей, яка розглядала питання доцільності позбавлення її батьківських прав, свідчить про її байдуже ставлення до дітей, можливого позбавлення її батьківських прав щодо них. Враховуючи викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів дійшов висновку про те, що позбавлення [PERSON] батьківських прав є необхідним заходом впливу, доцільність застосування якого за обставин цієї справи позивачем доведено, оскільки відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей. Позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав є підставний і підлягає до задоволення. З відповідачки слід стягнути в дохід держави судові витрати по справі в розмірі судового збору. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved