Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 2487712881-60776 від 31.03.2021 в розмірі - 23 371.64 гривень, судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що заборгованість виникла в результаті невиконання відповідачкою умов договору позики № 2487712881-60776 від 31.03.2021, укладеного між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», правонаступником якого є ТОВ "Вердикт Капітал" та [PERSON] , згідно якого відповідачці надано грошові кошти в розмірі 3 500 гривень, шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № 2487712881-60776 від 31.03.2021, що акцептована відповідачкою 31.03.2021, шляхом підписання електронним підписом відповідачки. Станом на 20.01.2022 заборгованість становить 23\~371.64 гривні, та складається з 3 500 гривень заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту), 1360 гривень заборгованість за відсотками нарахована за акційною відсотковою ставкою, 18\~511.64 гривень заборгованість за відсотками нарахованими відповідно до п.9.7 договору. В судове засідання представник позивача не з`явився, при поданні позову зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи за відсутності представника та щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду відзив, згідно якого позовні вимоги не визнає, оскільки позивачем не надано до суду оригіналів, або належним чином завірених копій письмових доказів, у відповідності до вимог норм статті 95 ЦПК України. 19\~травня 2022\~року ухвалою судді відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, в силу частини 3\~статті 211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.03.2021 між [PERSON] \~ та ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» було укладено договір позики № 2487712881-60776\~ «Проста позика», відповідно до умов якого, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 3500 гривень, на строк до 20.04.2021 р. (включно), строк користування - 20 діб, зі сплатою 1,95% за кожен день користування кредитом. Згідно п.п. 9.2. та 9.3 розділу 9 вказаного договору, договір позики укладено в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається у відповідності до вимог\~ст. 12. Закону України «Про електронну комерцію»\~за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей договор, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п. 9.2 цього договору, має юридичну силу власноручного підпису. У розділі 10 договору позики банківський рахунок відповідача зазначено як [NUMBER] . Листом сервісу iPay.ua № 2873_220201102343 від 01.02.2022 та квитанцією про сплату послуг через сервіс онлайн платежів iPay.ua підтверджується, що 31.03.2021 о 19:47:17 відбулося зарахування коштів на суму 3500.00 гривень, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 84759427, призначення платежу: «зачисление 3500,00 гривень на карту [NUMBER] . За наданим\~позивачем розрахунком\~заборгованість відповідача\~за вказаним\~договором позики\~станом на 20.01.2022 заборгованість становить 23\~371.64 гривні, та складається з 3 500 гривень заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту), 1360 гривень заборгованість за відсотками нарахована за акційною відсотковою ставкою, 18\~511.64 гривень заборгованість за відсотками нарахованими. \~ \~ Також,\~судом встановлено,\~що згідно\~договору відступлення\~прав вимоги\~№ 23-06/20\~від 23.06.2020\~ТОВ «ФК\~«ІНКАСО ФІНАНС»\~-\~Кредитор,\~передає (відступає)\~ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» -\~Новому кредитору,\~за плату,\~а Новий\~Кредитор \~приймає належні\~Кредиторові права\~грошової вимоги\~(Права\~Вимоги)\~до Боржників\~за Договорами\~позики вказаними\~у Реєстрах\~Боржників (Додаток\~№1\~до Договору),\~укладеними між\~Кредитором і\~Боржниками (Портфель Заборгованості). За цим Договором здійснюється відступлення прав вимоги щодо портфелей заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням відповідно до форми, встановленої додатком 1 до цього договору. Згідно з пунктом 1 частини 1\~статті 512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~до статті 514 ЦК України, \~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з частиною 1\~статті 1077 ЦК України, \~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1\~ст. 1078 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно статей \~509,\~510 ЦК України,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У відповідності до ст. ст.\~512,\~513,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, суд вважає, що твердження відповідачки у своєму відзиві щодо відсутності будь-яких доказів того, що саме нею підписано вказаний договір позики за допомогою електронного цифрового підпису спростовуються наступним. У відповідності до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За приписами п. п. 6, 12 ч. 1\~ст. 3 цього Закону\~ електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Пунктом 12 статті 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За приписами частини 1\~статті 205 ЦК України, \~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що вказаний договір позики укладено в електронній формі на умовах оферти на укладення електронного Договору позики № 2487712881-60776 від 31.03.2021, що акцептована відповідачкою 31.03.2021, шляхом підписання електронним підписом відповідачки вчиненим одноразовим ідентифікатором. Таким чином, генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання заявки та укладення договору, проведено вищезазначеним методом на підставі п. 6 і 12 ч. 1 ст.\~3, ст.\~12, ч. 12 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1\~ст. 205 Цивільного Кодексу України. [PERSON] здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з веденням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» було перераховано грошові кошти у розмірі 3 500 гривень, що підтверджується згаданими квитанцією та листом. Проте, суд звертає увагу, що на момент укладення договору відступлення права вимоги від 23.06.2020 боргові зобов`язання по договору позики № 2487712881-60776 від 31.03.2021 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору. Включення [PERSON] до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 23.06.2020 є безпідставним. Належних доказів, які б свідчили, що до позивача перейшло право вимоги за договором позики № 2487712881-60776 від 31.03.2021, позивачем не надано. За правилами ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не доведено факт порушення прав позивача щодо повернення позичених коштів, суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги позивача до відповідачки, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно вимог\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки в позові відмовлено повністю, понесені ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481.00 гривень та 9000 гривень витрат на професійну правничу допомогу слід залишити за позивачем. Отже,

Outcome: dismissed