Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

30.11.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 31.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис №2041 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідеа Банк» заборгованості у розмірі 28202,79 грн. На підставі даного виконавчого напису державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Івановою О.Л. відкрито виконавче провадження ВП №58412054. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис було вчинено з істотними порушеннями законодавства, при вчиненні нотаріального напису, нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та в отриманні позивачем вимоги щодо усунення порушень зобов`язань, що суперечить Закону України «Про нотаріат». На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2041 вчинений 31.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідеа Банк» заборгованості у розмірі 28202,79 грн. Представник відповідача АТ «Ідеа Банк» в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов в якому зазначає, що для вчинення виконавчого напису відповідачем був наданий повний пакет документів передбачений постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, які підтверджують безспірність заборгованості, а позивачем в свою чергу не спростовано розмір заборгованості, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову (а.с.32-38). Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов в якому зазначає, що для вчинення виконавчого напису йому був наданий повний пакет документів передбачений постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, які підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, відповідачем АТ «Ідеа Банк» було надано доказ направлення позивачу [PERSON] вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань із застереженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса в разі не виконання, а тому жодного порушення процедури вчинення виконавчого напису ним допущено не було, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову (а.с.66-71). Представник позивача адвокат Калінін С.К. надав відповідь на відзив в якій виклав аналогічні аргументи, що містяться в позовній заяві (а.с.75-76). Представник відповідача АТ «Ідеа Банк» надав заперечення на відповідь на відзив, в яких виклав аналогічні аргументи, що містяться у відзиві на позовну заяву (а.с.80-83). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 31.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис №2041 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідеа Банк» заборгованості за кредитним договором №Z62.187.75123 від 10.08.2016 у розмірі 28202,79 грн. (а.с.10). На підставі даного виконавчого напису державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Івановою О.Л. відкрито виконавче провадження ВП №58412054 (а.с.11). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Згідно п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, які підлягають стягненню за виконавчим написом, а тому суд вважає, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною. Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, не мав повного обсягу документів, зокрема, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості та нотаріально посвідченого кредитного договору, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір в загальній сумі 1188,80 грн. (768,40 грн. судовий збір за подання позовної заяви + 420,40 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову), що у зв`язку із задоволенням позовної заяви, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved