Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20 квітня 2022 року звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , та просить: припинити спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати право приватної власності за [PERSON] на: житловий будинок літ. «А, а» загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., в складі : кухня 1 площею 9,2 кв.м., кімната 2 площею 15,9 кв,м., кімната 3 площею 6,0 кв.м., веранда І площею 13,5 кв.м., житловий будинок літ. «Р, р,» загальною площею 72,3 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. навіс, літ, «р1», навіс літ, «а2», вигрібна яма IV, V, колонка питна ІІІ, вимощення 1, VI, огорожа № 1-6., за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві\~приватної спільної\~часткової власності\~належать 57/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області 26.02.2010, зареєстровано в реєстрі № 219. Співвласником іншої 43/100 частин будинку згідно документів є [PERSON] . Приміщень, якими сторони користуються з відповідачем спільно немає. Тому позивачка вважає, що як співвласник, має право на виділ у натурі частки із спільного майна. [PERSON] з метою здійснення виділення в натурі часток із спільної часткової власності в позасудовому порядку неодноразово зверталась до відповідача в телефонному режимі, а також відповідачу було запропоновано звернутись для цього до нотаріуса, для чого на адреси відповідачів було направлено листи з пропозицією відвідати нотаріальну контору. Для оформлення\~документів належним\~чином і\~посвідчення відповідної\~угоди нотаріально,\~підготувала висновок\~щодо технічної\~можливості виділу\~в натурі\~частки з\~об`єкта нерухомого майна. Не зважаючи на підготовлені документи, та наявність технічної можливості, [PERSON] , нічого не пояснюючи і без поважних на то причин відмовляється відвідати нотаріальну контору і посвідчити відповідний договір виділення в натурі часток із спільної часткової власності. За таких обставин, позивачка з об`єктивних причин позбавлена можливості захистити своє право власності на майно у встановленому досудовому порядку. Проте, між мною та відповідачем було укладено заяву про поділ земельної ділянки з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , посвідчено приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В., 24 вересня 2019 року №1889, 1890. Поділ здійснено відповідно до схеми поділу земельної ділянки, яка знаходиться у нашому користуванні за адресою: [ADDRESS] . Самостійний виділ та реєстрація одним співвласником своєї частини мана в натурі неможлива, бо це суперечитиме вимогам ст.ст.\~364, 367 ЦК України. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягала та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 57/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області 26.02.2010, зареєстровано в реєстрі № 219. Інші 43/100 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі рішення Котовського міського народного суду від 18.09.1981, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 2165763 від 03.12.2003. Крім того, між позивачкою, [PERSON] та відповідачем, [PERSON] було укладено заяву про поділ земельної ділянки з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , посвідчено приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В., 24 вересня 2019 зареєстровано в реєстрі за №№ 1889, 1890. Поділ здійснено відповідно до схеми поділу земельної ділянки. Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного КП «Інвентаризатор» за № 36 від 26.01.2020, за технічними показниками житловий будинок [ADDRESS] може бути поділено. Склад новоутворених об`єктів та їх адреси: [PERSON] може бути виділено: житловий будинок літ. «А, а» загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., в складі : кухня 1 площею 9,2 кв.м., кімната 2 площею 15,9 кв,м., кімната 3 площею 6,0 кв.м., веранда І площею 13,5 кв.м., житловий будинок літ. «Р, р,» загальною площею 72,3 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. навіс, літ, «р1», навіс літ, «а2», вигрібна яма IV, V, колонка питна ІІІ, вимощення 1, VI, огорожа № 1-6., за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , який виготовлено станом на 25.02.2014 Комунальним підприємством «Інвентаризатор», де замовником вказано [PERSON] та [PERSON] , за позивачкою значиться житловий будинок літ. «А, а» загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., в складі : кухня 1 площею 9,2 кв.м., кімната 2 площею 15,9 кв,м., кімната 3 площею 6,0 кв.м., веранда І площею 13,5 кв.м., житловий будинок літ. «Р, р,» загальною площею 72,3 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. навіс, літ, «р1», навіс літ, «а2», вигрібна яма IV, V, колонка питна ІІІ, вимощення 1, VI, огорожа № 1-6. Відповідно висновку оцінювача СПД [PERSON] від 02.02.2022, 57/100 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, а саме житловий будинок літ. «А, а» загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., в складі : кухня 1 площею 9,2 кв.м., кімната 2 площею 15,9 кв,м., кімната 3 площею 6,0 кв.м., веранда І площею 13,5 кв.м., житловий будинок літ. «Р, р,» загальною площею 72,3 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. навіс, літ, «р1», навіс літ, «а2», вигрібна яма IV, V, колонка питна ІІІ, вимощення 1, VI, огорожа № 1-6, який розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 02.02.2022 оціночна вартість становить 96800,00 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Цивільне судочинство у відповідності до\~статті 12 ЦПК України\~здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд. Частиною першою\~ст.356 ЦК України\~передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1, 2, 3\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1\~ст. 377 ЦК України\~зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1,2\~ст. 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення. Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття. У відповідності\~до п.«г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до\~статті 377 ЦК\~і\~статті 120 ЗК\~в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року. Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16. Згідно з ч. 1 ст. 116\~ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до п. 4 ст. 120\~ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з\~ст. 364 ЦК України\~співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 3\~ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такі співвласники мають право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте позивачка не оформила своє право власності на 57/100 частин домоволодіння, що унеможливлює виділення частки даного домоволодіння у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч. 4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. \~

Outcome: approved