Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

18.11.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 35597,70грн.; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3092,92грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 104009,52грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги централізованого постачання гарячої у розмірі 0,00грн., та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Кредитор) та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Новий Кредитор/Позивач) було укладено Договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до Договору цесії Позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 38690,62 грн. до боржника [PERSON] . Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі Правила), який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). Отже, сума позовних вимог Позивача за Договором цесії за спожиті до 01.05.2018 послуги становить: 35597,70 грн.заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення, та 3092,92 грн.послуги з централізованого постачання гарячої води. За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», яке продовжує бути постачальником таких послуг після ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». На виконання вимог Закону КП«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Квартиру [ADDRESS] під`єднано до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже, на думку позивача, [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Проте, Відповідач/Відповідачі своєчасно не сплачував за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка складає 104009,52 грн.. Розрахунок заборгованості на послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженнями КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована (перелік розпоряджень додається). Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства Відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а Позивач має право вимагати від Відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Ухвалою суду від 25.11.2021 рокувідкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 06 січня 2022 року у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін - відмовлено. Ухвалою суду від 06.01.2022 року у задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідача до участі у справі - відмовлено. 20 грудня 2021 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги починаючи з 01.05.2018 року пред`явлені поза межами строків позовної давності, враховуючи ту обставину, що грошові кошти за вказані надані послуги підлягають оплаті 20.05.2018 року, а тому трирічний строк звернення до суду закінчується 19.05.2021 року. Щодо вимоги позивач про стягнення заборгованості за комунальні послуги, що нараховано позивачем з 01.05.2018 року, відповідач зазначає, що починаючи з 06.03.2019 року власником квартири [ADDRESS] значиться ПАТ «Укрсоцбанк», а відтак, починаючи з 06.03.2019 року відповідач не є індивідуальним споживачем комунальних послуг. 05 січня 2022 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, відповідно якої, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Мотивує свої вимоги тим, що строки позовної давності позивачем не пропущено, оскільки договір про відступлення прав вимоги, за яким позивач набув право вимоги за борги, сформовані до 01.05.2018 року було укладено 11 жовтня 2018 року, тобто з цього часу починається відлік строку позовної давності. Також, позивач зазначає, що відповідно до Постанови КМ України від 11.03.2020 року №211 на всій території України було запроваджено карантин з 12 березня 2020 року, який продовжувався на підставі відповідних постанов КМУ. За час дії карантину, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, строки позовної давності, визначені ст. 257 ЦК України було продовжено на час дії такого карантину. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. (ст. 1078 ЦК України) 11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Кредитор) та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено Договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до п. 1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням як такий, що підлягає стягненню із споживача на загальну суму 1 818 662 617,96 грн. станом на 01.08.2018 року з урахуванням доплат, шо отримані Кредитором за період з 01.08.2018 року до дати укладення цього договору та коригувань платежів. (а. с. 51) Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. (п. 1.2 Договору) Відповідно до Додатку № 1/2 до Договору цесії Позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 35597,70 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3092,92 грн. за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 9-10) Крім того, відповідно до п. 1.3 договору цесії Кредитор відступає, Новий кредитор/Позивач набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (нестойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та у Додатку № 2 до Договору цесії. Таким чином, Позивач прийняв право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого гарячого водопостачання, що утворилась за квартирою [ADDRESS] у розмірі 38690,62 грн. та прийняв право вимоги до Відповідача, будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі Правила), який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). (а. с. 52) Нарахування за спожиті Відповідачем послуги здійснювалось на підставі Постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (перелік додається). За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач правомірно звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги до 01.05.2018 року, враховуючи набуття Позивачем права вимоги до [PERSON] за Договором цесії, з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 38690,62 грн., з урахуванням здійснення відповідачем погашення за вказаною заборгованістю. При вирішенні даного спору, суд враховує наявну в матеріалах справи заяву відповідача про застосування позовної давності в частині стягнення з відповідача заборгованості, яка утворилась станом на 01.05.2018 року у розмірі 38690,62 грн. При вирішенні спору в цій частині, важливим є встановлення з якого саме періоду повинен рахуватись початок строку позовної давності. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", на всій території України установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року №630, продовжено строк дії карантину до 31 серпня 2022 року. Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» кореспондуються з правом виконавця припинити/зупинити надання комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору; звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору, встановленим п. 5,6 ч. 1, ст. 8 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги. Згідно ст. 9 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Пунктом 8 Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, опублікованого в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511), встановлено, що плата за надані послуги справляється згідно Правилами надання послуг з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 Так, відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування. З огляду на зазначені норми закону, слід дійти висновку про обов`язок відповідача сплачувати заборгованість за надані комунальні послуги до 20 числа кожного місяця, а відтак, право звернення позивача починається з 21 числа кожного місяця у разі прострочення споживачем виконання своїх зобов`язань. Оскільки, право вимоги за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 35597,70грн. та заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3092,92грн., позивач набув на підставі укладеного 11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Кредитор) та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), слід зазначити, що у відповідності ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на це, після переходу прав вимоги до нового кредитора, відбувається набуття прав первісного кредитора, зокрема, щодо звернення до суду у встановлений законом строк на правах, в обсягах, та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. З огляду на викладене, суд не бере до уваги твердження позивача, викладених у відповіді на відзив, про те, що строк позовної давності для звернення до суду потрібно рахувати з моменту укладення Договору про відступлення прав вимог №602-18 від 11 жовтня 2018 року Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст. 256 ЦК України). Відповідно до ст.. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому перебіг позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.. 261 ЦК України). Зі змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. В такому разі слід дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у Постанові за № 6-43цс17 від 22 березня 2017 року. Враховуючи встановлений Кабінетом Міністрів України карантин на всій території України, строки позовної давності були призупинені з 12 березня 2020 року. Разом з тим, оскільки позивачем не надано детального розрахунку заборгованості за комунальні послуги за період до 01.05.2018 року, щоб надавало суду можливості дослідити призначення платежів (в разі наявності) на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат, що дали б змоги встановити чи не свідчить такі дії про визнання лише певної частини боргу чи повної суми заборгованості, крім того, вказаний розрахунок міг підтвердити з якого місяця починається нарахування боргу за комунальні послуги, для застосування строку позовної давності по кожному місяцю окремо. З огляду на викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 35597,70 грн.; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3092,92 грн.є необгрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню, а заяву відповідача про застосування строку позовної давності слід залишити без задоволення, оскільки судом не встановлено встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав та законних інтересів позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, тому відсутні підстави для застосування до відносин, які виникли між сторонами спору, позовної давності в розумінні положень ст.261 Цивільного кодексу України, враховуючи подано до суду заяву відповідача про застосування строків позовної давності. Оскільки суд прийшов до ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, які нараховано позивачем за період до 01 травня 2018 року. Предметом регулювання Закону Украхни про житлово - комунальні послуги є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 28 березня 2018 року в газеті «Хрещатик» № 34 (5085) було опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води. Повідомленням визначено, що підготовлений Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, який є договором приєднання відповідно до норм ст. 634 ЦК України фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Вказано, що цей договір приєднання вважається акцептованим всіма споживачами, які в установленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору. (а. с. 53) Згідно зі статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір). Відповідно до п. 11 Правил, У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Згідно п. 21 Правил, У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Відповідно до п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з 06 березня 2019 року право власності на квартиру [ADDRESS] значить за АТ «Укрсоцбанк», таким чином, враховуючи встановлений ст. 322 ЦК України принцип власника утримувати своє майно, з відповідача підлягає стягнення заборгованість за період з 01.05.2018 року по 06.03.2019 року. Згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за адресою: [ADDRESS] , внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, у відповідача виникла заборгованість, яка за період з 01.05.2018 року по 02.2019 року становить 17142,35 грн. за послуги з централізованого опалення та 0,00 грн. за постачання гарячої води, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, позивачем понесені витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 30,00 грн., без сплаченої комісії, що підлягають до стягнення з відповідача. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, ухвалюючі рішення, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за період з 01.05.2018 року по 02.2019 року у розмірі 21818,04 грн. за послуги з централізованого опалення. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду та 30,00 грн. за отримання відомостей з державного реєстру речових прав. Враховуючи наведене та

Outcome: partial