Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Позивач, Виконавчий комітет Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, як орган опіки та піклування, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом в інтересах дитини [PERSON] до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав відносно вказаної дитини та про стягнення з них на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення повноліття. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] , батьки [PERSON] , [INFO] , неналежного виконують свої батьківські обов`язки, внаслідок чого дитина опинилася в складних життєвих обставинах. Так 13 березня 2022 року до служби у справах дітей виконавчого комітету Сюртівської сільської ради надійшло повідомлення від заступника начальника служби у справах дітей Закарпатської ОВА Мар`яни Дорожко про те, що за адресою [ADDRESS] , малолітня дитина перебуває в умовах, загрозливих для життя і здоров`я. Про це її телефоном повідомила родичка гр. [PERSON] з м.Ужгорода. За місцем перебування дітей на [ADDRESS] негайно виїхали начальник Служби Гармасій І.М., староста [PERSON] разом із заявницею гр. [PERSON] , де з`ясували, що діти, неповнолітня [PERSON] і малолітній [PERSON] , з помешкання поспіхом виїхали (в кімнаті гармидер, все розкидано) в м.Ужгород, щоб у знайомих дочекатися мами, яка має їх забрати. На момент візиту в будинку перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння бабуся дітей, гр. [PERSON] , та батько [PERSON] , гр. [PERSON] , [INFO] , які розмовляли в неприйнятній формі, повсюди були ознаки безладу і антисанітарії. Малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , було негайно вилучено в безпечне середовище та тимчасово влаштовано в сім`ю родичів за адресою: [ADDRESS] . Дитина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , видане 10.03.2022 р., перебуває на обліку Служби у справах дітей виконавчого комітету Сюртівської сільської ради від 18.10.2021 як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах через ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання. Обоє батьків притягувалися до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей. Також 10.06.2021 [PERSON] притягувалась до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Дитина фактично проживає з мамою [PERSON] , яка не має постійного заробітку, не в змозі самостійно забезпечувати двох дітей. Свої материнські обов`язки щодо сина перекладала на свою маму гр. [PERSON] , яка часто перебуває у нетверезому стані, а також на неповнолітню 17-річну доньку [PERSON] . Як повідомила родичка гр. [PERSON] , мама не вперше залишає дітей в умовах, загрозливих для їх життя і здоров`я. Коли [PERSON] було півроку, [PERSON] залишила їй дитину майже на три місяці, а сама працювала за кордоном. Крім того, [PERSON] наражала грудну дитину на небезпеку, вживала алкогольні напої, у зв`язку з чим 11.10.2021 року начальником Служби у справах дітей Ужгородської міської ради Марина Арокгаті негайного вилучено малолітнього [PERSON] (11 місяців) за адресою проживання його батька: [ADDRESS] , де він перебував у загрозливих для життя і здоров`я умовах. Питання неналежного виконання батьківських обов`язків гр. [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] розглядалося органом опіки та піклування на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сюртівської сільської ради 23 березня 2022 року. Виконавчий комітет Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області прийняв рішення від 23.03.2022 № 20/2022 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з наведеним, з метою захисту інтересів дитини позивач просить позбавити батьківських прав відповідачів стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з них аліменти на його утримання. Відповідачі відзиву на позов не подали. Ухвалою суду від 29.04.2022 відкрито провадження по справі, призначено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.06.2022 року підготовче засідання у зазначеній цивільній справі було закрите та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 12.07.2022 постановлено повернутись до стадії підготовчого судового засідання. Залучено до участі у справі за позовом Виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] ( [ADDRESS] ). Ухвалою суду від 01.08.2022 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задоволити позов з підстав викладених у ньому. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] , посилаючись на те, що [PERSON] не його син. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на те, що дитину залишала у зв`язку з важким матеріальним становищем. Однак, усвідомила свою відповідальність та зобов`язується належним чином виконувати свої материнські обов`язки. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідачки адвокат Михалків Б.С. також просив відмовити у задоволенні позову в частині своєї довірительки. Треті особи [PERSON] та [PERSON] просили задоволити позов, позбавити відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] у зв`язку з неналежним виконанням ними батьківських обов`язків. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) [PERSON] , народилася [INFO] , батьками записані [PERSON] та мати [PERSON] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.09.2021 розірвано шлюб, укладений 08 квітня 2016 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як установлено з листа Служби у справах дітей Ужгородської міської ради від 11.10.2021 №1129/23/01-14, адресованого Начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ірині Гармасій, службою у справах дітей Ужгородської міської ради спільно з працівниками поліції, центру соціальних служб та місцевим лікарем 11.10.2021 за адресою: [ADDRESS] виявлено малолітню дитину [PERSON] , [INFO] в умовах загрозливих для його життя та здоров`я. Згідно акту обстеження за даною адресою не створено умов для проживання дитини. На момент відвідування мати мала явні ознаки сильного алкогольного сп`яніння. Санітарно-гігієнічний стан приміщення не відповідав нормам. В квартирі було брудно, розкидані речі, на стінах пліснява. Дитина мала ознаки недогляду та занедбаності (запрілість, брудний одяг, неприємний запах). Згідно клопотання Служби у справах дітей Ужгородської міської ради малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано до Комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська дитяча лікарня». Враховуючи наведене, та неможливість повернення дитини матері Служба у справах дітей Ужгородської міської ради просила терміново вирішити питання щодо подальшого влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] та перевірити цільове використання соціальних виплат на дитину її матір`ю. Згідно наказу Служби у справах дітей виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 18.10.2021 [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , взято на облік як такого, що опинився в складних життєвих обставинах через невиконання батьками своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. З письмової розписки від 03.12.2021 встановлено, що [PERSON] підтвердила, що мала профілактичну бесіду з начальником служби у справах сім`ї Виконавчий комітет Сюртівської сільської ради Ужгородського району стосовно невиконання нею батьківських обов`язків щодо свого сина [PERSON] , [INFO] . Наказом Служби у справах дітей виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 14.03.2022 [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано у сім`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , до встановлення правового статусу дитини. З повідомлення/інформації про сім`ю, яка перебуває у складних життєвих обставинах, встановлено, що 13 березня 2022 року о 14:25год. до служби у справах дітей виконавчого комітету Сюртівської сільської ради надійшло повідомлення від заступника начальника служби у справах дітей Закарпатської ОВА Мар`яни Дорожко про те, що за адресою [ADDRESS] , малолітня дитина перебуває в умовах, загрозливих для життя і здоров`я. Про це її телефоном повідомила родичка гр. [PERSON] з м.Ужгорода. З акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, складеним за результатами перевірки за місцем проживання [PERSON] , [INFO] , встановлено, що дитина залишена батьками на бабусю [PERSON] , недоглянута, брудна. Батько [PERSON] не займається вихованням дитини. Мати виїхала за кордон на роботу. Бабуся [PERSON] зловживає алкоголем. Батько також перебував у стані алкогольного сп`яніння. Виконавчий комітет Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області прийняв рішення від 23.03.2022 р. №20/2022 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як установлено з Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування дійшов відповідного висновку через встановлення систематичного ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов`язків. Як установлено з листа Відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНПУ у Закарпатській області від 24.03.2022 №2985/106/25-1-2022 обоє батьків притягувалися до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання обов`язків щодо виховання дітей. Також [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. З довідок Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА від 22.03.2022 року №58 та 58/2, встановлено, що гр. [PERSON] призначена соціальна виплата на дитину у розмірі 860,00грн. в місяць. У судовому засіданні [PERSON] повідомив, що відповідачка є його рідною сестрою та має двох дітей, доньку, 2004 року народження, та малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, дітьми не займаються. [PERSON] відповідачка залишила з бабусею, а сама поїхала. Службою у справах дітей [PERSON] було вилучено у безпечне середовище та передано у його сім`ю для тимчасового проживання. [PERSON] також додала, що дитина повністю перебуває на їх утриманні, почувається у безпеці. За час перебування дитини на їх утриманні відповідачка не надто цікавилась дитиною: приходила всього чотири рази. Під час відвідування з дитиною помешкання [PERSON] , остання перебувала у стані сп`яніння. У будинку відсутні належні умови для проживання і виховання дитини. Зазначає, що відповідачі не одноразово притягались до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. Ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкоголем. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ст. 11вищезазначеного Закону). Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, яке відповідно мають: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, зокрема, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання про застосування такого крайнього заходу слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц та у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року у справі № 127/23281/18, зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Щодо позову в частині стягнення аліментів, суд виходить із наступного. У відповідності до ст.180 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ЦПК України, стягнення аліментів за один місяць підлягає зверненню до негайного виконання. Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , 2020 року народження, а саме: не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не допомагають матеріально, не цікавиться здоров`ям, вихованням, не спілкується із ним без будь-яких перешкод та причин для цього і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням малолітнього сина, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дітей. Докази щодо спростування таких обставин в матеріалах справи відсутні. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. За таких обставин, за наявності винної поведінки відповідачів [PERSON] та [PERSON] та їх свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дитини [PERSON] , який на даний час знаходяться у свого дядька [PERSON] та його дружини [PERSON] , суд дійшов висновку про ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення їх батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . У спірній по справі ситуації суд передусім виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів самої дитини, тому задовольняючи позов суд вважає, що від такого вирішення справи у житті дитини настануть позитивні наслідки. І таке втручання для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції суд визнає виправданим у спірній по справі ситуації і здатним забезпечити належний захист інтересів дитини для її подальшого гармонійного розвитку. В правовідносинах, що склались між сторонами, суд не знаходить підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки до відповідачів застосовувались профілактичні заходи і вони мали можливість та час для виправлення свого ставлення до виховання дитини, однак виходячи з наведених вище обставин, останні таких заходів не вжили. При цьому, суд роз`яснює відповідачам, що вони у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення їх батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України вони мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 908грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved