Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивувала тим, що 18 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис № 2217. Вказаний виконавчий напис був пред`явлений до виконання АТ КБ «Приватбанк» 21 травня 2021 року. Про існування виконавчого напису йому стало відомо 04 червня 2021 року після отримання направленої поштою на адресу третьої особи [PERSON] від Приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.05.2021 року. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що в ньому відсутні оригінали Договору іпотеки від 21.06.2007 року та Кредитного договору від 21.06.2007 року. Тобто, Виконавчий напис № 2217 від 18 грудня 2018 року прикріплений приватним нотаріусом до ніким не завірених копій договорів. Згідно Виконавчого напису від 18.12.2018 року «Строк, за який провадиться стягнення, - одинадцять років чотири місяці вісімнадцять днів, а саме з 21.06.2007року по 08.11.2018року.» Як вбачається з наданого АТ КБ «Приватбанк» приватному нотаріусу Бондар І.М. розрахунку, заборгованість за кредитом виникла з 31.12.2013 року. Отже, саме 31.12.2013 року є датою виникнення права Банка до Позичальника та Поручителів за Кредитним договором №ВКК0ОА00000032 від 21.06.2007 року та Договором іпотеки №DNK0GA00000032 від 21.06.2007 року. Таким чином, Приватний нотаріус Дніпровського МНО Бондар І.М., з підстав передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», зобов`язана була відмовити у здійсненні таких нотаріальних дій як вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення грошових вимог АТ КБ «Приватбанк», проте вчинила нотаріальний напис поза межами строку, протягом якого його може бути вчинено, оскільки з дня виникнення у Банку права вимоги минуло 5 (п`ять років) років. 21 червня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №DNK0GA00000032, на умовах якого Позичальник отримав кредит у 11000 (одинадцять тисяч) доларів США. Одночасно було укладено з майновим поручителем [PERSON] Договір іпотеки №DNK0GA00000032 від 21.06.2007 року та договори поруки. В зв`язку з несвоєчасним погашенням періодичних платежів позичальником [PERSON] , 10 лютого 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в Ленінський районний суд м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року по цивільній справі № 205/863/15-ц позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNK0GA00000032 від 21.06.2007 року в розмірі 4907,36 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 29.01.2015 року складає 78272,42 грн., з яких: 4327,73 дол. США - заборгованість за кредитом, 310,22 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10,00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 0,80 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 15,67 дол. США - штраф (фіксована частина), 232;94 дол. США - штраф (процентна складова). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року (провадження № 22-ц/774/7176/15) апеляційна скарга [PERSON] була задоволена частково, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року в частині розміру кредитної заборгованості змінено; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариством Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредитного, договору №DNK0GA00000032 від 21.06.2007 року в розмірі 2 972,68 доларів США. що за курсом НБУ станом на 29.01.2015 року (15,95 грн. за 1 долар США) складає 47 414, 25 грн. На виконання вказаного рішення 22 квітня 2016 року Позичальником [PERSON] на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» було перераховано 47 414 грн. 25 коп. (сорок сім тисяч чотириста чотирнадцять грн. 25 коп.) Таким чином, судові рішення та кредитні зобов`язання [PERSON] були виконані в повному обсязі. Все викладене в сукупності є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса від 18 грудня 2018 року таким, що не підлягає виконанню. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2217, вчинений 18 грудня 2018 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , який є майновим поручителем [PERSON] , за його кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору №DNK0GA00000032 від 21.06.2007 року за період з 21.06.2007 року по 08.11.2018 року в сумі 137 827 (сто тридцять сім тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 76 копійок, в тому числі: заборгованість за кредитом - 2 045,17 доларів США, заборгованість за відсотками - 1 355,64 доларів США, комісія - 300,00 доларів США, пеня - 1 134,33 доларів США, що за курсом НБУ на 08.11.2018 року (один долар США дорівнює 27.89690580 гривень) становить 134 327 (сто тридцять чотири тисячі триста двадцять сім) гривень 765 копійок; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3 500,00 гривень. Не погодившись з позовними вимогами представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» 09.05.2022 року подали відзив на позовну заяву в якому просили відмовити в задоволенні позову, справу розглядати без участі представника АТ КБ «Приватбанк». 13.06.2022 року позивач подав відповідь на відзив в якому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не погодився із твердженням представника позивача про наявність заборгованості по кредитному договору. Ухвалою від 29.11.2021 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою від 12.05.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача, адвокат Іванова О.М. до початку судового засідання надала заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її часті. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 21 червня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №DNK0GA00000032, на умовах якого Позичальник отримав кредит у 11000 (одинадцять тисяч) доларів США. В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №DNK0GA00000032 від 21.06.2007 року, згідно умов якого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором іпотекодавець надав нерухоме майно, квартиру за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNK0GA00000032 від 21.06.2007 року в розмірі 4907,36 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 29.01.2015 року складає 78272,42 грн., з яких: 4327,73 дол. США - заборгованість за кредитом, 310,22 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10,00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 0,80 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 15,67 дол. США - штраф (фіксована частина), 232;94 дол. США - штраф (процентна складова). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року (провадження № 22-ц/774/7176/15) апеляційна скарга [PERSON] була задоволена частково, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року в частині розміру кредитної заборгованості змінено; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариством Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредитного, договору №DNK0GA00000032 від 21.06.2007 року в розмірі 2 972,68 доларів США. що за курсом НБУ станом на 29.01.2015 року (15,95 грн. за 1 долар США) складає 47 414, 25 грн. З копії платіжного доручення від 22 квітня 2016 року [PERSON] на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» було перераховано 47 414 грн. 25 коп. (сорок сім тисяч чотириста чотирнадцять грн. 25 коп.), призначення платежу оплата на виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 року повне погашення заборгованості за кредитним договором №DNK0GA00000032 від 21.06.2007 року. 18.12.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 2217, яким запропоновано звернути стягнення: на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків - [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , дата народження [INFO] , місце народження: м.Дніпропетровськ, місто роботи - фізична особа-підприємець, який є майновим поручителем [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , дата народження [INFO] , місце народження: м.Дніпропетровськ, місто роботи фізична особа-підприємець, за його кредитними зобов`язаннями перед AT КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору №DNK0GA00000032 від 21.06.2007 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропоную задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в AT КБ «Приватбанк», МФО 305299, у розмірі: -Заборгованість за кредитом - 2 045,17 доларів США, -Заборгованість за відсотками -1 355,64 доларів США, - Комісія - 300,00 доларів США, -Пеня-1 134,33 доларів США, що всього становить 4 815 (чотири тисячі вісімсот п`ятнадцять) доларів 14 центів, що за курсом НБУ на 08.11.2018 року (один долар США дорівнює 27.89690580 гривень) становить 134 327 (сто тридцять чотири тисячі триста двадцять сім) гривень 765 копійок; - Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3 500,00 гривень. Всього з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 137 827 (сто тридцять сім тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 76 копійок. Строк, за який провадиться стягнення, - одинадцять років чотири місяці вісімнадцять днів, а саме з 21.06.2007 року по 08.11.2018 року. 24.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. відкрито виконавче провадження № 65535325. За загальними правилами статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1статті 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно із ч. 1ст.\~33\~ЗУ «Про\~іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду; позасудовий - на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя, що передбачено ч. 3ст. 33 ЗУ «Про іпотеку». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів унормовано Главою 14 ЗУ «Про нотаріат»та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Згідно з ч. 1ст.\~1\~ЗУ «Про\~нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено у главі 14 ЗУ «Про нотаріат». Відповідно до ст.\~87\~ЗУ «Про\~нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~ЗУ «Про\~нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів та зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. При цьому ст.\~50\~ЗУ «Про\~нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачеві можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. У постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Таким чином, з наведених приписів вбачається, що нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в переліку, чи подані всі передбачені переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18). Пунктом 3.4. Глави 16 розділу II Порядку встановлено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. З урахуванням наведених обставин, судом встановлено, що нотаріус вчинив виконавчий напис від 18 грудня 2018 року щодо заборгованості, по якій минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги, тобто після спливу строку позовної давності, а саме за період одинадцяти років чотири місяці і вісімнадцять днів: з 21 червня 2007 року по 08 листопада 2018 року. Отже, у даному випадку нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та наявності у кредитора права на безспірне стягнення заборгованості. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, при вчиненні приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. виконавчого напису від 18.12.2018 про звернення стягнення на предмет іпотеки, не було дотримано вимог чинного законодавства, чим порушено права боржника, які підлягають захисту у судовому порядку, тому позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1362,00 грн. (908, 00 грн. та 454,00 грн.), який з урахуванням задоволення позовних підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved