Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

[PERSON] 13.12.2021 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення піклувальника. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.12.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що вона є бабусею по материнській лінії [PERSON] , [INFO] . Більше трьох років відповідач перестала виконувати свої батьківські обов`язки, веде антигромадський спосіб життя, не приймає участі у вихованні дочки, не цікавиться станом її здоров`я, фізичним та духовним розвитком, навчанням, не надає жодної матеріальної допомоги. Дитина проживає за місцем проживання бабусі, яка займається її вихованням та утриманням. Крім\~ того, дитині встановлена інвалідність, у зв`язку з чим вона знаходиться на індивідуальному навчанні у Ліцеї №19. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] , [INFO] , та призначити її піклувальником неповнолітньої [PERSON] . Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 р. за клопотанням позивача та представника витребувано із Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), копію актового запису про народження [PERSON] , [INFO] \~ та з КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради, інформацію щодо часу та підстав надання медичної допомоги [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.06.2022 р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача в\~ судовому засіданні 28.07.2022 р. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, додатково зазначивши, що неповнолітня [PERSON] є інвалідом та потребує постійного догляду. Матір дитини [PERSON] , не цікавиться дочкою. Батька немає, оскільки відомості вносилися зі слів матері на підставі ст.135 СК України. Позивач є бабусею [PERSON] та здійснює постійний догляд за нею. Просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання 28.07.2022 р. не прибула повторно, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через сайт «Судова влада». Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідачамне надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, в судовому засіданні долучила до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських\~ прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] . Додатково зазначила що відповідач [PERSON] викликалася на засідання комісії органу піклування, однак остання не прибула\~ та відмовилася від надання будь яких пояснень по суті справи. Щодо позовної вимоги про призначення позивача-бабусю піклувальником неповнолітньої [PERSON] , вважає її передчасною, оскільки існує відповідна процедура яку необхідно пройти для надання такого статусу особі.\~\~\~\~\~\~ Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що згідно запису про народження №76 матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Запис про батька дитини зроблений зі слів матері, в порядку ст.135 СК України (а.с.71). [PERSON] навчається в Ліцею №19 (а.с.8-11). Згідно наданої відповіді директора Ліцею №19 вихованням та навчанням [PERSON] займається її бабуся [PERSON] (а.с.12-13). Згідно витребуваної судом інформації щодо часу та підстав надання медичної допомоги [PERSON] , від КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради, 17.06.2022 р. до суду надійшла відповідь, про те, що [PERSON] двічі надавалася медична допомога: з 11.05.18 р. по 17.05.2018 р. з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю; з 25.10.2019 р. по 29.10.2019 р. з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стан абстиненції, ускладнений делірієм (а.с.124-125). Згідно витягу з рішення та висновку Органу опіки та піклування від 21.07.2022 р. № 639, орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] - матір неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , самоусунулася від виховання та утримання своєї доньки, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток. Отже, відповідач свідомо ухилилась від виховання дитини, що полягає у свідомому нездійсненні протягом тривалого часу її виховання, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створення належних умов для розвитку природних здібностей та готування дитини до самостійного життя та праці, що, в свою чергу, вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Що стосується вимог позивачки про призначення її піклувальником, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу Відповідно до ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, враховуючи, що встановленню опіки та піклування передує відповідна процедура, зокрема за поданням органу опіки та піклування суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, суд вважає, що така позовна вимога є передчасною, а тому задоволенню не підлягає. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, такий збір стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial