Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Зміївського районного суду Харківської області із заявою, в якій просив суд встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 05.08.1985 року на ім`я в перекладі на російську мову « [PERSON] », [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України Волинській області про відмову у призначенні пенсії від 23.06.2022 №204850011459 йому відмолено в призначенні пенсії по віку в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Як вбачається з мотивувальної частини територіального органу Пенсійного фонду України, підставою для не зарахування страхового стажу, відображеного в трудовій книжці серії [NUMBER] , стало те, що титульна сторінка заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993, №58, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за№110, а саме: прізвище на російській мові « [PERSON] » не відповідає запису у паспорті на російській мові « [PERSON] ». Під час заповнення 05.08.1985 трудової книжки - прізвище було перекладено з українського « [PERSON] » та вказано на російській як « [PERSON] », в той час як вірним перекладом на російську є « [PERSON] ». На даний час внести зміни до трудової книжки позасудовим шляхом не видається за можливе, в зв`язку з чим, на підставі наявних в нього доказів, просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, який є необхідним для призначення в подальшому пенсії за віком. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.07.2022 відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду подав письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області, в судове засідання не з`явився, Надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області 20.03.1997, прізвище заявника [PERSON] , [INFO] , зазначенона російській мові « [PERSON] » (а.с.8-9). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 20485001459 від 23.06.2022 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , відмовлено в призначенні пенсії по віку в зв`язку з тим, що, крім іншого, не зараховано періоди роботи відображені і трудовій книжці [NUMBER] , оскільки зазначене на титульній сторінці прізвище не відповідає паспортним даним заявника (а.с.11). Як встановлено в судовому засіданні, трудова книжка серії [NUMBER] з початковою датою заповнення 05.08.1985 року заповнена на ім`я « [PERSON] » на російській мові. Першим записом про трудову діяльність заявника є наказ № 62 від 05.08.1985 про прийняття на роботу в якості завідуючим епідеміологічним відділом (а.с.12-14). Суд враховує, що підставою запису міг бути паспорт громадянина СРСР, що в обов`язковому порядку заповнювався на російській мові. На підтвердження факту належності вказаної трудової книжки заявником було надано Диплом [NUMBER] від 29. Червня 1985 року, реєстраційний №673, виданий [PERSON] , в тому що він в 1979 році вступив до Харківського медичного інституту і в 1985 році закінчив вказаний інститут за спеціальністю гігієна, санітарія, епідеміологія, [PERSON] присвоєно кваліфікацію лікаря-епідеміолога (а.с.15). Згідно витягу з наказу №76-К від 31.12.1986 [PERSON] призначено на посаду лікаря лаборанта хім..лабораторії (а.с.16). Відповіднго до Наказу №22-К від 21.05.2004 [PERSON] звільнено з займаної посади 21.05.2004 за згодою сторін (а.с.18). Згідно статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що в усіх документах прізвище заявника є « [PERSON] ». В трудовій книжці серії [NUMBER] від 05.08.1985 прізвище зазначено на російській мові « [PERSON] », де за особливостями перекладу відповідальної особи виникають сумніви у написанні прізвища, однак наступними доказами, зокрема Дипломом ЛВ №412296, за яким збігається спеціальність [PERSON] з першим місцем роботи, чим підтверджується належність вказаної трудової книжки заявникові. Сумнівний запис прізвища заявника у правовстановлюючому документі є перешкодою у реалізації його права на призначення пенсії за віком, а тому підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Згідно ч.3 ст.48 Кодексу законів про працю України, працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності відомостей, зазначених у трудовій книжці. Відсутність або неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських та кадрових документів на підприємстві, і, в свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи викладене, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved