Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 22 лютого 2022 року звернувся [PERSON] до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався те, що в вересні 2011 року він придбав автомобіль AUDI A6 2000 року випуску, синього кольору, кузов [NUMBER] , об`єм двигуна 2\~500 см. куб. який був зареєстрований 20 вересня 2011 року Дніпропетровським ВРЕР-1 УДАІ ГУМВС України Дніпропетровській області та був присвоєний номерний знак [NUMBER] . В 2019 році він вирішив продати авто та звернувся до відповідача, однак йому було відмовлено в перереєстрації транспортного засобу, оскільки дане авто було перереєстроване на нового власника 29 серпня 2014 року ім`я якого не відоме. За його ініціативою було призначено експертне дослідження, яке провів старший судовий експерт Дніпропетровського НДЕКЦ Бекасов І.Л, в результаті якого було встановлено, що номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , ідентифікатор [NUMBER] , автомобіля не змінювались. Бланк наданого на дослідження документа Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія [NUMBER] відповідає бланкам які знаходяться в офіційному обігу. 14 травня 2020 року позивачем подано заяву до правоохоронних органів у зв`язку з підробкою документів на даний транспортний засіб. Під час досудового слідства по кримінальному провадженню 05 лютого 2021 року була проведена судова трасологічна експертиза № 19/104-9/1/27, згідно висновкам якої номер кузова та номер двигуна автомобіля AUDI A6 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER] на момент дослідження є первинними, відповідають заводському способу нанесення та змінам не піддавалися. 13 травня 2021 року кримінальне провадження за ч. 4 ст. 358 від 24 липня 2021 року було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. У зв`язку з незаконною перереєстрацією транспортного засобу він був позбавлений права власності на спірний автомобіль тому просить суд визнати за ним право власності на автомобіль (а.с.1-4). 16 червня 2022 року на адресу суду надійшов відзив Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області в якому останні просили відмовити в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Так, позивач звернувся до них, щодо отримання інформації та поновлення реєстрації транспортного засобу AUDI A6 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER] кузов [NUMBER] , після перереєстрації автомобіля на інших осіб. Листом від 21 лютого 2020 року за № 31/4/1243-Б-29 та від 27 липня 2021 року № 31/4-1243-38аз позивача було повідомлення про відсутність підстав про поновлення реєстрації транспортного засобу за ним в зв`язку з тим що 29 серпня 2014 року працівниками Дніпропетровського ВРЕР-2 проведено перереєстрацію вказаного транспортного засобу за іншою фізичною особою на підставі довідки рахунку ВІА 691800, виданої торгівельною організацією ТОВ «Агенство незалежних експертиз». 13 січня 2015 року в подальшому автомобіль було знято з обліку для реалізації працівниками ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Рівне , Рівненського та Здолбунівського районів та 17 лютого 2015 року перереєстровано у ВРЕР ДАФ м. Макарів за іншою фізичною особою на підставі довідки рахунка, виданої ТОВ «Автобіржа Старт» . В подальшому спірний автомобіль було перереєстровано в ТСЦ МВС № 3247 за іншою фізичною особою на підставі договору купівлі продажу, укладеного в ТСЦ МВС. Окрім того зазначили, що скасування державної реєстрації автомобіля за іншими особами та поновлення державної реєстрації автомобіля за позивачем можливе виключно при наявності законних підстав відповідних рішень компетентних органів (а.с.47-55). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 лютого 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 41). Ухвалою судді від 28 лютого 2022 року відкрито провадження у спарві за позовом [PERSON] до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області про визнання права власності (а.с. 42-43). У відповідності до частини тринадцятої\~статті 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши докази\~у їх\~сукупності,\~суд дійшов\~наступного. Фактичні обставини встановленні судом В вересні 2011 року позивач придбав автомобіль AUDI A6 2000 року випуску, синього кольору, кузов [NUMBER] , об`єм двигуна 2\~500 см. куб. який був зареєстрований 20 вересня 2011 року Дніпропетровським ВРЕР-1 УДАІ ГУМВС України Дніпропетровській області та був присвоєний номерний знак [NUMBER] (а.с. 7). В 2019 році він вирішив продати авто та звернувся до відповідача, однак йому було відмовлено в перереєстрації транспортного засобу, оскільки дане авто було перереєстроване на нового власника 29 серпня 2014 року ім`я якого не відоме (а.с. 8, 57). За ініціативою позивача було призначено експертне дослідження, яке провів старший судовий експерт Дніпропетровського НДЕКЦ Бекасов І.Л, в результаті якого було встановлено, що номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , ідентифікатор [NUMBER] , автомобіля не змінювались. Бланк наданого на дослідження документа Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія [NUMBER] відповідає бланкам які знаходяться в офіційному обігу (а.с. 10). 14 травня 2020 року позивачем подано заяву до правоохоронних органів у зв`язку з підробкою документів на даний транспортний засіб (а.с. 11). Під час досудового слідства по кримінальному провадженню 05 лютого 2021 року була проведена судова трасологічна експертиза № 19/104-9/1/27, згідно висновкам якої номер кузова та номер двигуна автомобіля AUDI A6 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER] на момент дослідження є первинними, відповідають заводському способу нанесення та змінам не піддавалися (а.с. 14-16). 13 травня 2021 року кримінальне провадження за ч. 4 ст. 358 від 24 липня 2021 року було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України(а.с. 17-18). У зв`язку з незаконною перереєстрацією транспортного засобу він був позбавлений права власності на спірний автомобіль тому просить суд визнати за ним право власності. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України). Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як видно, з матеріалів справи позивачу було відмолено у реєстрації права власності на його автомобіль у зв`язку із відсутністю підстав, що передбачені постановою КМУ № 1388 від 7 вересня 1998 р. Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. Оскільки на час звернення позивача до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області транспортний засіб AUDI A6 2000 року випуску, синього кольору, кузов [NUMBER] , об`єм двигуна 2\~500 см. вже був зареєстрований за іншим власником, що згідно листа від 27 липня 2021 року № 31/4-1243-38аз є перешкодою для реєстрації. При цьому, суд вбачає, що право власності позивача на даний транспортний засіб відповідачами не оспорюється, та спір між сторонами щодо права власності на автомобіль відсутній. Фактично позивачу відмовлено у реєстрації транспортного засобу у зв`язку відсутністю підстав (наявності перешкод), що передбачені вищевказаним порядком. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Оскільки право власності позивача на транспортний засіб відповідачами не оспорюється, та у реєстрації транспортного засобу позивачу відмовлено у зв`язку із недотриманням вимог постанови КМУ № 1388 від 7 вересня 1998 р., а не у зв`язку із не визнанням його права власності на транспортний засіб. Тому, відсутні потреби в такому способі захисту права як визнання права власності та підстави для задоволення позову згідно ст. 392 ЦК України. Вирішуючи спір у межах позовних вимог, з урахуванням установлених обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість і недоведеність позовних вимог позивача. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, а позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати відносяться за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed