Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

20.04.2022 року позивач ДКП «Луцьктепло» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості на обґрунтування вказавши, що боржник [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг по теплопостачанню, що надається ДКП «Луцьктепло» у зазначене житло. Оскільки відповідач свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконував, у нього станом на 01.04.2022 року виникла заборгованість по теплопостачанню перед ДКП «Луцьктепло» в загальному розмірі 89716,35 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 89716,35 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, до початку судового засідання подав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не надходили. 23.06.2022 року відповідачем [PERSON] було подано на електронну пошту суду заяви, в яких останній повідомив про неможливість явки судове засідання у зв`язку з його перебуванням по робочому контракті у Республіці Чехія, у зв`язку з чим розгляд справи просить перенести на березень 2023 року. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що заборгованість за послуги з теплопостачання нарахована позивачем поза межами трирічного строку позовної давності та на трьох зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, попри ту обставину, що за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано лише дві осіб. За наведених обставин, із заявленими позовними вимогами він не погоджується (а.с. 24- 25). Заява про застосування строків позовної давності подана відповідачем [PERSON] 23.06.2022 року окремим документом (а.с. 25). Враховуючи наведене та строки розгляду відповідної категорії справ, встановлені цивільним процесуальним законодавством, з урахуванням того, що відповідач скористався своїми процесуальними правами, подавши заяви з приводу заявлених позовних вимог, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Як вбачається із довідки Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради № 4962 від 30.03.2022 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] , а також одна малолітня особа (а.с. 13). Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли відносини, які породжують цивільні права та обов`язки, оскільки ДКП «Луцьктепло» надає житлово-комунальні послуги по теплопостачанню у вищезазначене житлове приміщення, а відповідач ними користується. Положеннями ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2005 року № 630 (далі Правила № 630) визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. На обґрунтування заявлених вимог, позивачем ДКП «Луцьктепло» було надано розрахунки послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , з яких вбачається таке: -розрахунок послуг з постачання теплової енергії: за період з жовтня 2015 року по лютий 2022 року включно основний борг становить 41486,63 грн. (а.с. 5, 6, 10); -розрахунок абонентського обслуговування по опаленню: за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року включно основний борг становить 151,58 грн. (а.с. 7); -розрахунок послуг з постачання гарячої води: за період з грудня 2015 року по лютий 2022 року включно основний борг становить 47966,67 грн. (а.с. 8, 9, 11); -розрахунок абонентського обслуговування по гарячій воді: за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року включно основний борг становить 111,47 грн. (а.с. 12). Проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунки, проведені позивачем ДКП «Луцьктепло», є обґрунтованим, об`єктивні підстави ставити під сумнів дані позивачем докази у суду відсутні. Одночасно з цим, всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, жодних доказів на обґрунтування своїх доводів щодо невідповідності проведення ДКП «Луцьктепло» розрахунків за послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , відповідачем суду надано не було. Відповідно до п. 11 Правил № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Пунктом 12 Правил № 630 визначено, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Відповідачем під час розгляду справи не було надано будь-яких доказів того, що впродовж спірного періоду нарахування заборгованості за послуги з теплопостачання ним були надані позивачу показання лічильників обліку гарячої води та/або теплової енергії, які встановлені у його квартирі. У такому випадку, нарахування ДКП «Луцьктепло» заборгованості за послуги з теплопостачання, у відповідності до вимог п. 12 Правил № 630, виходячи із пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, з урахуванням затверджених тарифів, є правомірним. При цьому, суд оцінює критично доводи відповідача [PERSON] з приводу нарахування позивачем спірної заборгованості виходячи із трьох зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, оскільки як слідує із довідки Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради № 4962 від 30.03.2022 року, ДКП «Луцьктепло» враховувалося, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання [PERSON] та однієї малолітньої особи. Зазначені вище фактичні обставини відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані. Таким чином, суд вважає, що розрахунки заборгованості з приводу наданих послуг з теплопостачання у житлове приміщення [ADDRESS] , є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у справі. Разом з тим, 07.06.2017 року Верховний Суд України при розгляді справи № 923/1233/15 вказав, що перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число місяця останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).? За змістом ст.ст. 256, 257, 261, 262, 267 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначається моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Як вбачається із розрахунків послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , наданих ДКП «Луцьктепло», заборгованість [PERSON] по сплаті послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води нарахована поза межами 3-річного строку позовної давності. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що період за який повинно бути здійснене обчислення заборгованості за теплопостачання слід обраховувати з квітня 2019 року по березень 2022 року включно. Жодних доказів, що у відносинах між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг по теплопостачанню встановлено інший строк позовної давності позивачем надано не було, а судом в ході розгляду справи не встановлено. Із наданих ДКП «Луцьктепло» розрахунків заборгованості за послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , слідує наступне: -розрахунок послуг з постачання теплової енергії: за період з квітня 2019 року по лютий 2022 року включно основний борг становить 19385,13 грн. («борг, який існував станом на 01.04.2019 року становить 18479,42 грн.» - «борг, який існує станом на 01.03.2022 року становить 47966,67 грн.»); -розрахунок послуг з постачання гарячої води: за період з квітня 2019 року по лютий 2022 року включно основний борг становить 29487,25 грн. («борг, який існував станом на 01.04.2019 року становить 18479,42 грн.» - «борг, який існує станом на 01.03.2022 року становить 47966,67 грн.»). Вимоги про стягнення абонентського обслуговування по гарячій воді та абонентського обслуговування по опаленню заявлені в межах строку позовної давності. Так, Верховний Суд у своїй постанові від 21.10.2020 року у справі № 509/3589/16-ц (провадження № 61-16895св18) зазначив, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ДКП «Луцьктепло» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, які нараховані за період до 01.04.2019 року є обґрунтованими, однак у їх задоволенні слід відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності на звернення до суду із відповідними вимогами. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ДКП «Луцьктепло» 19385,13 грн. заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, 29487,25 грн. заборгованості за послуги з постачання гарячої води, 151,58 грн. заборгованості за абонентське обслуговування по опаленню та 111,47 грн. заборгованості за абонентське обслуговування по гарячій воді, а всього 49135,43 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1358,78 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial