Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

В січні 2022 року позивач - акціонерне товариство «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк») звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № CL-167184 від 01 березня 2019 року на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання [PERSON] отримала кредит у розмірі 79 910 гривень з кінцевим терміном повернення до 29 лютого 2024 року. Зобов`язання за кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконує свої обов`язки. 29 жовтня 2021 року позивачем відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту в зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту. Однак, [PERSON] продовжує неналежно виконувати свої обов`язки перед банком, тому станом на 21 жовтня 2021 року виникла заборгованість в сумі 95\~916, 82 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 70\~922,54 гривень та 24\~994,28 гривень заборгованості за відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 2 841 гривень та 9\~591,68 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача АТ «Кредобанк» - адвокат Павленко С. В. в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Залуцький В. Н. в судове засідання не з`явилися. Адвокат Залуцький В. Н. подав письмове клопотання про розгляд справи у його та відповідачки відсутності. Крім того, позов визнає частково та просить суд відмовити в частині стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки, позивачем не надано жодного доказу щодо понесення таких витрат. \~ \~ \~ \~Суд проводить розгляд справи без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Врахувавши думку учасників процесу, які не з`явилися в судове засідання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних мотивів. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до укладеного договору № CL-167184 від 01 березня 2019 року на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання [PERSON] отримала кредит у розмірі 79 910 гривень з кінцевим терміном повернення до 29 лютого 2024 року. Зобов`язання за кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконує свої обов`язки. 29 жовтня 2021 року позивачем відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту в зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту. Однак, [PERSON] продовжує неналежно виконувати свої обов`язки перед банком, тому станом на 21 жовтня 2021 року виникла заборгованість в сумі 95\~916, 82 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 70\~922,54 гривень та 24\~994,28 гривень заборгованості за відсотками. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. \~ \~ \~ \~У порушення зазначених норм Закону та умов договору, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України \~ \~ \~ \~Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 95\~916,82 гривень та відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті 2 841 гривень судового збору (платіжне доручення № 1588301 від 11.01.2022). \~ \~ \~ \~Стосовно стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу. Частиною 2\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частин першої та другої\~статті 30 Закону\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої\~статті 27 Закону\~до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 627 ЦК України\~закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги від 11.02.2019. Однак, в матеріалах справи відсутні та позивачем не надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт) та документів, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та інші). За таких обставин, враховуючи, що позивач не підтвердив, що він поніс витрати на професійну правничу допомогу, які б підтвердились документом про їх оплату, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення в користь позивача витрат на професійну правову допомогу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved