Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

31.11.2007 року Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (АТ КБ «Приват Банк»), та [PERSON] було укладено кредитний договір №К50SGA0000091, відповідно до якого перший надав, а другий прийняв кредит у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 317079,40 доларів США, на умовах оплатності та строковості. На забезпечення зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором, дружиною позичальника [PERSON] передано банку належну їй на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] , на умовах договору іпотеки квартири від 31.11.2007 року № К50SGA0000091, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Дванадцятою Київською державною ноторіальною конторою 06.09.2021 року за претензією кредитора АТ КБ «Приват Банк» заведено спадкову справу до майна [PERSON] №1256/2021. [PERSON] , як це вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, на час смерті був зареєстрований за адресою іпотечної квартири, разом з дружиною [PERSON] та [PERSON] . З огляду на спадкову справу до майна померлого [PERSON] вбачається, що спадкоємці із заявою про прийняття спадщини до органів нотаріату не звертались, не містить спадкова справа і заяв спадкоємців про відмову від спадщини. В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, предметом якого є правовідносини з кредитного договору, укладеного банком з [PERSON] [PERSON] заявила позов до АТ КБ «Приват Банк» про визнання припиненим договору іпотеки квартири від 31.11.2007 року №К50SGA0000091. На думку позивачки, зі смертю позичальника припинилось основне зобов`язання (кредитний договір), що є підставою для принення іпотеки. Крім того, позивачка заявила, що не погоджується забезпечувати зобов`язання по кредитному договору будь-яким новим боржником (спадкоємцем). Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 15.11.2021 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідач у відзиві просив в задоволенні позову відмовити, пославшись на те, що позивачка прийняла спадщину, що залишилась після [PERSON] , банк своєчасно заявив вимоги кредитора до спадкоємців, а відтак заявлених підстав для визнання договору іпотеки приненим не має. Інших заяв клопотань до розгляду справи по суті не надходило. Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві. Представниця відповідача просила в задоволенні позову відмовити, за необгрунтованістю. Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статею 608 ч. 1 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст. 1216, 1218 ЦК України). З огляду на те, що позивачка проживала разом з чоловіком [PERSON] по день його смерті, після останнього залишилась певна спадщина (див. витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подавала, відповідач в порядку визначеному законом заявив вимоги до спадкоємців, то суд приходить до висновку, що позивачка прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України і має задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, як це встановлено ст. 1282 ЦК України. Той факт, що позивачка не оформила спадщину, не вказує на те, що вона відмовилась від неї. В обгрунтування позову позивачка також послалась на частину першу статті 523 ЦК України, згідно з якою порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Проте, поза увагою позивачка залишилось те, що дана норма може бути застосована у випадку, коли спадкоємцем позичальника, а отже, і новим боржником за кредитним договором, є інша особа, ніж майновий поручитель, і якщо останній не давав згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником. Такий правова позиція неодноразово висловулювалась Верховним Судом, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15 (провадження № 14-49цс19). Оскільки, в даному випадку позивачка є новим боржником за кредитним договором, то підстав для застосування до спору ст. 523 ч. 1 ЦК Україними не вбачається. Інші доводи представника позивачки в судовому засіданні виходять за межі заявленого спору, а тому були залишені судом без перевірки. Отже позов є необгрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає. Судові витрати, за вказаного рішення та відсутності заяви відповідача, розподілу не підлягають. Заходів забезпечення позову судом не вживалось. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed