Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 13 січня 2017 року у Долинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м. Івано-Франківськ), після розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, під час постановлення рішення залишити її дошлюбне прізвище [PERSON] , стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 13 січня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилися [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років їхнє спільне життя стало погіршуватися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюб носить формальний характер, вони проживають окремо. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій заявлений\~ позов підтримала та просила прийняти визнання позову відповідачем. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову, в якій просив шлюб розірвати, оскільки вони з дружиною проживають окремо два роки. Не заперечив, щоб діти залишались проживати з матір`ю, при цьому, щоб остання не перешкоджала їхнім зустрічам. У зв`язку з повним визнанням позову просив стягнути з нього половину судових витрат, зменшивши, в тому числі, витрати на правову допомогу, які завищені, так як не відповідають складності справи та у зв`язку з відсутністю спору щодо розірвання шлюбу. Розгляд справи просив здійснювати у його відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 23.06.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 21 липня 2022 року від відповідача надійшла заява про визнання позову, від позивачки - заява, в якій вона позов підтримала та просила прийняти визнання позову відповідачем. [PERSON] та [PERSON] просили здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. 21 липня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 13 січня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 25.05.2022 Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 3). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.2017, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.2021, за час шлюбу у сторін народилися [PERSON] [INFO] , актовий запис № 6, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 5 (а.с. 4, 5). Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Діти проживають разом з матір`ю. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: беручи до уваги письмові заяви сторін, визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи сторін про те, що вони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Неповнолітні діти сторін на даний час проживають з матір`ю. Позивачка не бажає зберігати сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечив відповідач, визнавши позов. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позивачка просить також після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне [PERSON] , що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з\~цього,\~суд вважає\~за необхідне\~позов задовольнити,\~шлюб між\~сторонами розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з матір`ю, змінити позивачці прізвище на дошлюбне. Розподіл судових витрат: згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підтвердження понесення судових витрат позивачка подає квитанцію № MP_AB290196BVS_24649312 DSL 22/06/2022 (а.с. 2) про сплачений нею судовий збір в розмірі 992,40 грн. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути 496,20 грн витрат по оплаті судового збору, а позивачці повернути з державного бюджету 496,20 грн. Щодо розподілу витрат, понесених за надання професійної правничої допомоги, суд виходить з такого. Відповідно до положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладється на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У позовній заяві позивачка зазначила, що попередній розмір витрат на правничу допомогу складає 1000 гривень. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн [PERSON] надала квитанцію до прибуткового касового ордера № 398 від 22.06.2022 (а.с. 8), у якому вказано, що понесені такі витрати за написання позовної заяви. Відповідач подав заяву, якій просив зменшити витрати на оплату правничої допомоги, оскільки заявлені витрати є завищеними та не відповідають складності справи, він позов визнає, спору щодо заявлених позовних вимог між ними немає. Беручи до уваги наявність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, враховуючи принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, зважаючи на категорію справи, яка є незначної складності, оскільки практика розгляду даної категорії справ є усталеною, враховуючи, що витрати на правничу допомогу полягали тільки в написанні позовної заяви, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що стягненню з останнього на користь позивачки підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 700 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. На підставі\~ викладеного,\~ ст. 24, \~56, \~104, \~105,\~ 110,\~ 112,\~ 113,\~ 114\~ СК України,

Outcome: approved