Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] з вимогою про витребування із його незаконного володіння та вилучення автомобіля марки «CADILLAC»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів до нього. [PERSON] звернувся до [PERSON] із зустрічним позовом про визнання договору доручення від 31.03.2020 року, укладеного між ними, на підставі якого 31.03.2020 року була видана Довіреність, удаваним правочином, укладеним з метою приховання договору міни автомобіля «CADILLAC, реєстраційний номер [NUMBER] на автомобіль марки «MAZDA», реєстраційний номер [NUMBER] . Зустрічний позов також містить вимогу про визнання договору обміну транспортних засобів дійсним та про визнання за [PERSON] права власності на автомобіль «CADILLAC», реєстраційний номер [NUMBER] . Первинний позов обґрунтований тим, що позивач є власником автомобіля марки «CADILLAC», модель СТS, 2011 року випуску, білого кольору, тип ТЗ - загальний легковий - загальний седан - В, шасі (кузов) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 31 березня 2020 року він надав [PERSON] довіреність на право керування та розпорядження автомобілем. При цьому надав її з усною домовленістю про подальше укладення договору купівлі продажу вказаного автомобіля. Зазначає при цьому, що в якості гарантії укладення договору купівлі-продажу відповідач передав йому свій автомобіль марки «MAZDA», реєстраційний номер [NUMBER] також на підставі довіреності на право керувати та розпоряджатись. Згодом, виявивши, що автомобіль «MAZDA» зношений, зробив висновок, що [PERSON] не мав наміру укладати договір, а мав намір шахрайським шляхом заволодіти його автомобілем, тому 2 квітня 2020 року скасував довіреність. Однак [PERSON] на його вимогу не повертає автомобіля. Тому просить суд витребувати вказаний автомобіль з реєстраційними документами та ключами до автомобіля у [PERSON] [PERSON] заперечив проти позовних вимог [PERSON] та подав зустрічний позов. На обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що 31.03.2020 року він мав з [PERSON] усну домовленість про обмін автомобіля марки «CADILLAC», реєстраційний номер [NUMBER] на автомобіль марки «MAZDA», реєстраційний номер [NUMBER] з доплатою [PERSON] . [PERSON] 4000 дол. США. Однак [PERSON] 2 квітня 2020 року скасував свою довіреність. З метою захистити свої права просить суд визнати договори доручення, посвідчені вказаними довіреностями, удаваним правочином, застосувавши до вказаних відносин сторін норми закону, що регулюють договір міни транспортних засобів. Також просить визнати договір обміну транспортних засобів дійсним та визнати за ним право власності на автомобіль «CADILLAC», реєстраційний номер [NUMBER] . В судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали первинний позов та заперечили проти зустрічного позову у повному обсязі за безпідставністю. [PERSON] та його представник заперечили проти первинного позову та підтримали зустрічний позов. Третя особа приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривенький С.А., повідомлений про місце час розгляду справи, в судове зсідання не з`явився, пояснень по позовах суду не подав. З наданих сторонами письмових доказів, суд встановив такі фактичні обставини справи та визначив такий зміст спірних правовідносин: З наданої позивачем та аналогічної, наданої відповідачем, копій свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «CADILLAC», модель СТS, 2011 року випуску, білого кольору, тип ТЗ - загальний легковий - загальний седан - В, шасі (кузов) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . З наданої\~позивачем копії\~довіреності,\~посвідченої 31.03.2020\~року за № 410 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривеньким С.А., вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] керувати та розпоряджатись автомобілем марки «CADILLAC»,\~модель СТS,\~2011\~року випуску,\~білого кольору,\~тип ТЗ\~-\~загальний легковий\~-\~загальний седан\~-\~В,\~шасі (кузов)\~№ [NUMBER] ,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] . Довіреність видана на 3 роки. З наданого позивачем повідомлення про скасування довіреності від 02.04.2020 року та фіскального чеку Укрпошти від 11.04.2020 року вбачається, що [PERSON] 02.04.2020 року скасував вказану довіреність та направив це повідомлення [PERSON] 11.04.2020 року. З наданої позивачем та аналогічної, наданої відповідачем, копії Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 41678092 від 02.04.2020 року вбачається, що [PERSON] 02.04.2020 року скасував довіреність,\~посвідчену 31.03.2020\~року за № 410 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривеньким С.А. З наданої позивачем та аналогічної, наданої відповідачем, копії заяви [PERSON] вбачається, що 02.04.2020 року [PERSON] повідомив приватному нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривенькому С.А. про скасування довіреності, виданої ним 31.03.2020 року, якою уповноважив [PERSON] керувати та розпоряджатись автомобілем марки «CADILLAC»,\~модель СТS,\~2011\~року випуску,\~білого кольору,\~тип ТЗ\~-\~загальний легковий\~-\~загальний седан\~-\~В,\~шасі (кузов)\~№ [NUMBER] ,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] . З наданої позивачем копії фотокартки вбачається зображення автомобіля з реєстраційним номером\~ [NUMBER] . З наданої\~позивачем копії\~довіреності,\~посвідченої 31.03.2020\~року за № 411 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривеньким С.А., вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] керувати та розпоряджатись автомобілем марки «MAZDA», модель СХ 7, 2007 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER] , тип ТЗ загальний легковий універсал В, реєстраційний номер [NUMBER] . Довіреність видана на 3 роки. З наданої позивачем копії Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 41744496 від 23.04.2020 року вбачається, що [PERSON] року скасував довіреність,\~посвідчену 31.03.2020\~року за № 411 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривеньким С.А. З наданої позивачем копії скріншоту з сайту «Auto Ria», з якого вбачається зображення автомобіля «CADILLAC»,\~модель СТS, з реєстраційним номером\~ [NUMBER] . Суд не бере цього доказу до уваги через неналежність доказу. З наданої [PERSON] копії листа від 02.04.2020 року встановлено, що він вимагає у [PERSON] повернути автомобіль марки «CADILLAC»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] . У зв`язку із скасуванням довіреності, від 31.03.2020 року, якою уповноважив [PERSON] керувати та розпоряджатись автомобілем. З наданої [PERSON] копії звіту № В-32 від 02.05.2020 року автотоварознавчої експертизи з оцінки транспортного засобу встановлено, що за замовленням [PERSON] експертом було проведено визначення вартості автомобіля марки «CADILLAC», реєстраційний номер [NUMBER] станом на 02.05.2020 року. Вартість автомобіля склала 374262 грн. 00 коп. При вирішенні спору суд застосував такі норми права: Відповідно до частини 3 статті 244 Цивільного кодексу\~України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Відповідно до частини 1 статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до частини 1 статті 249 Цивільного кодексу України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Суд, оцінивши, відповідно до\~статті 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, дійшов таких висновків: Відносини між [PERSON] та [PERSON] суд визначає як відносини представництва, у межах яких [PERSON] довіреністю від 31 березня 2020 року уповноважив [PERSON] на керування та розпорядження автомобілем марки «CADILLAC, реєстраційний номер [NUMBER] , а 2 квітня 2020 року скасував цю довіреність, припинивши ці правовідносини. В свою чергу між [PERSON] та [PERSON] також існували правовідносини представництва, оформлені довіреністю від 31 березня 2020 року та припинені скасуванням 2 квітня 2020 року. Відповідно до\~статті387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Після припинення відносин представництва утримування [PERSON] автомобіля [PERSON] не має правових підстав, отже відмова повернути його є незаконною. Тому позов [PERSON] до [PERSON] про витребування вказаного автомобіля, документів та ключів до нього із чужого незаконного володіння підлягає задоволенню. Суд не застосував до вказаних відносин сторін норми права, на які посилалися сторони, з таких мотивів: Суд не застосував до взаємних відносин сторін норми права про купівлю продаж автомобілів, на які послався [PERSON] у первинному позові, виходячи з такого: Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до пункту 3) частини 1 статті 208 Цивільного кодексу України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Зважаючи на вартість автомобілів, договір купівлі-продажу автомобіля підлягав письмовому вчиненню. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статті78 Цивільного процесуального кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Тому твердження [PERSON] про існування між ним та [PERSON] за вказаних обставин відносин купівлі-продажу не мають законних підстав. Безпідставними також є твердження [PERSON] про те, що він отримав від [PERSON] автомобіль марки «MAZDA, реєстраційний номер [NUMBER] на забезпечення подальшого укладення договору купівлі продажу з таких причин: Відповідно до статті 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. З тих же причин безпідставним є твердження [PERSON] про існування між ним та [PERSON] за вказаних обставин відносин міни транспортних засобів з таких причин. Відповідно до\~статті716 Цивільного кодексу України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виходячи з вартості автомобілів, вказаний правочин підлягав письмовому вчиненню і надані суду довіреності сторін не можуть посвідчити відносини міни між ними. Суд вважає, що до наведених вище, визначених судом взаємних відносин сторін не можуть бути застосовані норми права про удаваний правочин, на які послався [PERSON] у зустрічному позові, виходячи з такого: Відповідно до статті235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Тобто воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, а оскільки відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору та з`ясування питання про те, чи не укладено цей договір з метою приховання іншого договору та якого саме. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року в справі №520/9632/16-ц, від 03 липня 2020 року в справі № 183/3117/17. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Довівши наявність взаємних відносин представництва між сторонами щодо транспортних засобів, [PERSON] не надано достатніх доказів, які б засвідчили факт перебування сторін у фактичних відносинах міни цих транспортних засобів. Одночасність та взаємність оформлення вказаних відносин представництва не є достатнім доказом відносин міни між сторонами, адже вони можуть бути трактовані інакше (зокрема [PERSON] у первинному позові трактує ці ж відносини як відносини забезпечення майбутнього договору купівлі продажу, який сторони мали намір укласти між собою). Враховуючи вищевикладене,\~згідно\~статтями 202,203,204, пунктом 3) частини 1 статті 208, статтями 235, 547, 638, 716 Цивільного кодексу України, статтями\~2,\~4,\~5,\~10-13,18,21,\~76-83,\~89,\~258,\~259,\~263-265,\~268,\~273-275,\~278,\~279,\~354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved