Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

У липні 2021р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача АТ «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», в якому просив суд: - визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № ПК-03/09 від 31 травня 2021р. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він працює у відповідача на посаді заступника начальника - начальника резерву провідників виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський» Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця». 31 травня 2021р. відповідачем було видано наказ № ПК-03/09, відповідно до якого позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. На думку позивача зазначений наказ є незаконним, винесений з порушенням трудового законодавства, а саме за відсутності складу відповідного дисциплінарного проступку та доказів його вчинення. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу. У встановленому законом порядку, учасники справи були оповіщені судом про відкриття провадження по справі та призначення справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, проте стороною відповідача відзив на позов не подавався. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно із ст. 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. За ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992р. № 9, судам необхідно з`ясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування(ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом(ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, та не оспорюється сторонами, що з 31 жовтня 2018р. позивача було призначено на посаду заступника начальника - начальника резерву провідників виробничого підрозділу вагонна дільниця станції «Київ-Пасажирський» Філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», згідно наказу від 31 жовтня 2018р. за № 456/ос. Судом встановлено, що 31 травня 2021р. відповідачем було видано наказ №ПК-03/09, відповідно до якого, у зв`язку з порушенням вимог п. 2.1., 2.2, 2.17 Розділу ІІ посадової інструкції заступника начальника виробничого підрозділу вагонна дільниця станції «Київ-Пасажирський» Філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» , а саме: відсутність організації роботи та здійснення загального керівництва в Київському резерві провідників (непоїзний та поїзний штат) та ПТО Чернігів (поїзний штат); нездійснення контролю за дотриманням виробничої і технологічної дисципліни працівників Київського резерву провідників та поїзного штату ПТО станції Чернігів; невиклнання всіх вказівок, розпоряджень, наказів керівництва Дільниці, філії «Пасажирська компанія» та ПАТ «Укрзалізниця», заступника начальника виробничого підрозділу вагонна дільниця станції «Київ-Пасажирській» Філії, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану. Підставою встановлення відповідних висновків згідно оспорюваного наказу слугували: письмові пояснення позивача. Так, роботодавцем, 09 квітня 2021р. було встановлено, що в дільниці резерву провідників виробничого підрозділу при організації робочого процесу не було виконано вимоги Положення про застосування підсумованого обліку робочого часу працівників АТ «Українська залізниця», затвердженого наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 18 квітня 2019р. за № 267. Зокрема: - відсутні документи, що підтверджують погодження графіку робочого часу з відповідним профспілковим органом, що є порушенням п. 2.1 Положення; - не затверджений порядок та умови запровадження підсумованого оліку робочого часу, обліковий період та категорії працівників, до яких застосовується відповідний спосіб обліку робочого часу, що є порушенням п. 2.2. Положення; - не внесені зміни щодо квартального обліку робочого часу до Правил внутрішнього трудового розпорядку підрозділу, що є порушенням п. 2.3 Положення; - всупереч п. 4.9 Розділу ІV «Робочий час і час відпочинку» колективного договору графіки роботи (змінності) розроблені на місяць, а не квартал. З урахуванням того, що тижнева (щоденна) тривалість робочого часу працівників резерву провідників може коливатися протягом облікового періоду, але загальна сума годин роботи за обліковий період має дорівнювати нормі робочого часу в обліковому періоді, визначення тривалість робочого часу по кожному працівнику резерву провідників у межах кварталу не видається за можливе, що є порушенням п. 2.4. Положення; - графіки роботи (змінності) не доводяться до працівників під розпис з три дня до початку облікового періоду (квартал), що є порушенням п. 2.16 Положення. Як встановлено судом, 05 травня 2021р. позивачем були надані письмові пояснення, стосовно наведених вище порушень, проте ці пояснення спростовують висновки роботодавця щодо наявності вини позивача у порушенні вище зазначених пунктів Положення. При цьому судом враховано, що в досудовому порядку до винесення відповідачем оспорюваного наказу позивач неодноразово повідомляв відповідача про неможливість виконання ним своїх трудових обов`язків в повному обсязі, у зв`язку з порушенням роботи серверу АСУ ЕРПВ, в частині даних щодо терміну дії укладених з працівниками контрактів і синхронизації даних. Також, позивач повідомляв відповідача, як роботодавця щодо неможливості складення поіменних графіків роботи працівників, у зв`язку з запровадженням на території України карантинних обмежень. Як вбачається з витягу з протоколу Профспілки залізничників і транспортних будівельників України Первинної профспілкової організації вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський», щодо надання дозволу на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (ст. 252 КЗпП України), профспілкова організація обґрунтовано відхилила подання відповідача щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Разом з тим, в наказі за № ПК-03/09 від 31 травня 2021р. відповідач зазначив, що відмова профспілкової організації є необгрунтованою, не навівши при цьому жодного доводу. В той же час відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що відповідачем також були дотримані визначені законом строки притягнення позивача до відповідальності (ст. 148 КЗпП України), враховуючи час виявлення (09 квітня 2021р.) та час застосування відповідного стягнення (31 травня 2021р.). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що суд не наділений повноваження, щодо скасування наказу роботодавця, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає вірним визнати незаконним наказ № ПК-03/09 від 31 травня 2021р. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,0 грн.

Outcome: partial