Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

02 лютого 2022 року позивач Житлово-будівельний кооператив «Журналіст-3» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 3 157,83 грн., а також, 3% річних - 156,86 грн., інфляційних витрат - 433,16 грн., пеня - 1 908,50 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн., та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири та споживачем послуг які надаються позивачем, однак відповідач належним чином не виконує встановлений законодавством обов`язок по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з квітня 2019 року по жовтень 2021 року в розмірі 3 157,83 гривень . У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 3 157,83 грн., інфляційні втрати за період у розмірі 433,16 грн., три проценти річних у розмірі 156,86 грн., пеню в розмірі 1 908,50 грн., та витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн. 16 лютого 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 275 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу. Згідно із ст. 24 Закону України «Про кооперацію» кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно; кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб. Судом встановлено, що ЖБК «Журналіст- 3» діє на підставі Статуту, який затверджено Загальними зборами членів ЖБК «Журналіст-3» (протокол №9). Відповідно до п. 1.3 Статуту ЖБК «Журналіст-3», кооператив є юридичною особою з момент його державної реєстрації неприбутковою організацією, якій забороняється розподіл отриманих доходів (прибутків) або їх частин серед засновників (учасників) та членів Кооперативу працівників кооперативу (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Кооператив має власну печатку із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахунковий рахунок в банку. Відповідно до п. 1.4 Статуту ЖБК «Журналіст-3»,доходи (прибутку) кооперативу використовуються виключно для фінансування видатків на утримання кооперативу, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів його діяльності, визначених статутом. Відповідно до п. 1.6 Статуту ЖБК «Журналіст-3», житлово-будівельний кооператив діє виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів житлово-будівельного кооперативу і за рахунок пасивних доходів та фінансової допомоги добровільних внесків, або дотацій держави, отриманих і використаних кооперативом відповідно до мети його діяльності. Кооператив може надавати житлово-будівельні комунальні послуги іншим особам в обсяг, що не перевищує 20% загального обороту кооперативу. Протоколом загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Журналіст-3» від 02 серпня 2018 року, прийнято рішення, яким затверджено тариф в розмірі: 6.83 грн/кв.м, підписати та внести зміни до Інформаційно-аналітичної системи управління житловим фондом м. Києва та ГІОЦ з 01 вересня 2018 року, для складових норм витрат з утримання будинку за адресою: [ADDRESS] , розрахованих відповідно до Порядку формування тарифу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2015 року 3 515 Голові правління ЖБК «Журналіст-3» підписати та внести зміни до Інформаційно-аналітичної системи управління житловим фондом м. Києва та ГІОЦ з 01 вересня 2018 року. Збільшення тарифу за прибудинкову територію, розподілити на формування коштів для виконання поточного ремонту, утеплення будівлі та встановлення ІТП у 2019-2020 році. Провести зміни в кошторисі на 2018 рік ЖБК «Журналіст-3» згідно статті обліку, утримання, ремонту будинку та затвердити на зборах уповноважених до 01 вересня 2018 року. На підтвердження заборгованості за надані послуги за період з квітня 2019 року по жовтень 2021 року по квартирі [ADDRESS] позивачем надано розрахунок, відповідно до якого загальна сума заборгованості становить 5 656,36 грн., яка складається: основний борг в розмірі 3 157,83 грн., інфляційні втрати за період у розмірі 433,16 грн., три проценти річних у розмірі 156,86 грн., пеню в розмірі 1 908,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відсутність письмового договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем, за умовами фактичного споживання цих послуг, не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати, оскільки згідно ст. 11 ЦК України цивільного права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем. За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлення договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги, Житлово-будівельний кооператив «Журналіст-3» посилається, що відповідач отримує послуги за адресою: [ADDRESS] . На виконання вимог ч.4 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», відповідно до наданої інформації, з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , не значиться. Проте для правильного вирішення питання цивільно-правової відповідальності споживача послуг Житлово-будівельного кооперативу «Журналіст-3» необхідно встановити чи є відповідач власником або співвласником квартири, або за згодою власника він є іншою особою, який користується квартирою та отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з яким або від імені якого укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Житлово-будівельний кооператив «Журналіст-3», взагалі не визначило правового статусу квартири та її власника/користувача, що унеможливлює вирішення судом питання про стягнення заборгованості про оплаті послуг саме з [PERSON] , як власника вказаного майна. За таких обставин, суд вважає, що позивачем Житлово-будівельним кооперативом «Журналіст-3» не доведено той факт, що відповідач [PERSON] є власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами та є споживачем послуг, які постачає Житлово-будівельний кооператив «Журналіст-3» до квартири за адресою: [ADDRESS] . Стосовно нарахування з боку позивача індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 433,16 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 156,86 грн., та пеню в розмірі 1 908,50 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). З огляду на те, що відповідач, як встановили суди попередніх інстанцій, прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинний сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для застосування до склавшися відносин санкцій цивільно-правового характеру, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки позивачем не доведено факту виникнення у відповідача зобов`язання щодо сплати боргу за фактично спожиті житлово-комунальні послуги, тому відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмірі 433,16 грн., трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 156,86 грн., та пені в розмірі 1 908,50 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільного - процесуального кодексу України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Житлово-будівельного кооперативу «Журналіст-3» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed