Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідач є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої позивачу, як власнику транспортного засобу Mazda CX-5 № [NUMBER] , завдано майнової шкоди. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» (поліс №ЕР.201829103). Загальна сума страхового відшкодування була виплачена відповідачем 2 в розмірі 27\~671, 45 грн., на переконання позивача, такий розрахунок страхового відшкодування є заниженим та за підрахунком позивача, спираючись на висновок №8726 від 12.10.2021 р. експерта автотоварознавця Крутінь В.І., позивач вважає, що відповідач-2 має виплатити на користь позивача страхове відшкодування (з урахуванням останньої заяви позивача про зміну розміру позовних вимог (а.с. 108) в розмірі 2\~725 (дві тисячі сімсот двадцять п`ять) грн. 17 коп. (залишок різниці між розміром шкоди, визначеним у у висновку експерта від 12.10.2021 р., та фактичним витратами позивача, які понесені при проведенні ремонту), тоді як відповідач 1 повинен виплатити на користь позивача 4\~469 (чотири тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн. 46 коп., що становить розмір втрати товарної вартості КТЗ. Представник позивача вимоги позову підтримав повністю. Відповідач-1 заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що він є страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був укладений мі ним та ПрАТ СК «ПЗУ Україна», ліміт відповідальності страховика за заподіяну майну шкоду становить 130\~000,00 грн., та спричинена позивачу в результаті ДТП шкода ліміт не перевищує. Відповідач 2 позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи розмір завищеним (а.с. 82-88). Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76- 80 ЦПК України, 26.06.2021 року о 14:00 год. в м. Дніпро на перехресті вул. Березинська та Д.Шосе [PERSON] , керуючи ТЗ Renault Megane № [NUMBER] , рухався на червоний сигнал світлофору та не надав перевагу у русі ТЗ Mazda CX-5 № [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався на зелений сигнал світлофору. [PERSON] порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР України. Під час ДТП спричинено механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки, що підтверджується відповідною постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2021 р. (а.с. 5). Позивач є власником ТЗ Mazda CX-5 № [NUMBER] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 23). Відповідач 1 є страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був укладений мі ним та ПрАТ СК «ПЗУ Україна», ліміт відповідальності страховика за заподіяну майну шкоду становить 130\~000,00 грн., що підтверджується відповідним полісом (а.с. 25). Згідно з висновком №8726 віл 12.10.2021 р. експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ (а.с. 8-20) вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Mazda CX-5 № [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 48\~315,83 грн. без врахування втрати товарного виду та 52 785,29 грн. з врахуванням втрати товарного виду (а.с. 8-20). Вартість складання експертного висновку становить 3\~500,00 грн. (а.с. 33), та вказана сума була виплачена відповідачем 2 на користь позивача. Пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб був позивачем відремонтований, вартість відновлювального ремонту складає 51\~040,00 грн. та такі витрати були позивачем понесені фактично, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру (а.с. 35). Відповідач 2 виплатив на користь позивача страхове відшкодування в таких розмірах: до подання позовної заяви 04.10.2021 р. 24\~084,78 грн. (а.с. 20, 87 звор.) та 22.12.2021 р. 3\~586,67 грн. (а.с. 30, 87); 21.06.2022 р. 14\~172,74 грн. (а.с. 88); 23.06.2022 р. 9\~971,64 грн. (а.с. 88 звор.). Усього відповідачем виплачено на користь позивача 51\~815,83 грн., з яких 3\~500,00 грн. компенсація витрат за виготовлення висновку експерта та 48\~315,83 грн. страхове відшкодування. За підрахунком позивача відповідач-2 повинен сплатити різницю між розміром шкоди, визначеним у висновку експерта від 12.10.2021 р., та фактичними витратами позивача, які понесені ним при проведенні відновлювального ремонту (51\~040,00 грн. (а.с. 35)). Правовідносини між учасниками справи виникли із зобов`язань, що виникають із відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність одного з учасників якої (винуватця ДТП) застрахована, та обов`язку страховика виплатити страхове відшкодування, та регулюються ст.ст. 15, 16, 1166, п. 1 ч. 1 ст. 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 9, 22-28, 29, 35, п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми у разі якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі сплати страхового відшкодування. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до\~частини другої\~статті 1192\~ЦК України\~розмір збитків,\~що підлягають\~відшкодуванню потерпілому,\~визначається відповідно\~до реальної\~вартості втраченого\~майна на\~момент розгляду\~справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17 та від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості, достатності та достовірності кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність порушення прав позивача з боку відповідача 2, оскільки страхове відшкодування відповідачем 2 виплачено не в повному обсязі (фактичні витрати позивача, пов`язані з ремонтом КТЗ становлять 51\~040,00 грн. (а.с. 35) - 51\~815,83 грн. страхове відшкодування (з яких 3\~500,00 грн. витрати позивача за складання висновку експерта), тобто: 51\~040,00 грн. (51\~815,83 грн. - 3\~500,00 грн.) = 2\~724,17 грн., тобто в межах ліміту відповідальності страховика (130\~000,00 грн.). Щодо позовної вимоги до відповідача 1, то величина втрати товарної вартості (ВТВ) умовна величина зниження ринкової вартості дорожнього транспортного засобу, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, у порівнянні з ринковою вартістю подібного непошкодженого дорожнього транспортного засобу. Згідно статті 32 закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в пункті 7 вказано, що страхова компанія не відшкодовує шкоду,\~\~ пов`язану\~\~ із\~\~ втратою\~\~ товарного\~\~ вигляду. Це означає, що у випадку компенсації страховою компанією збитків за полісом цивільно-правової відповідальності втрата товарної вартості не враховується.\~ Відтак, вказані витрати позивача відносяться на рахунок особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди (3\~469 (чотири тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн. 46 коп.). Щодо розподілу судових витрат. При зверненні до суду позивачем в повному обсязі сплачений судовий збір, виходячи з ціни позову (а.с. 41), відтак, оскільки вимоги позивача відповідачем 2 були задоволенні після подання позовної заяви до суду, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, покладаються в рівних частках на обох відповідачів (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Щодо розподілу витрати, передбачених п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України. При зверненні до суду із вказаним позовом позивач повідомив про фактичні витрати позивача на професійну правничу допомогу, які ним фактично понесені (5\~500,00 грн.) та на підтвердження надав квитанцію до прибуткового касового ордеру 14/12/21-67-1 (а.с. 38). На підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги суду було надано: -свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до якого адвокат Константинов Р.Д. має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 02.07.2019 р. №117 (а.с.39); -договір про надання правової допомоги від 14.12.2021 р. (а.с. 21); -розрахунок правової правничої допомоги від 14.12.2021 р. (а.с. 36); -акт-розрахунок правової допомоги до договору від 14.12.2021 р. (а.с. 37) тощо. Як встановлено судом на підставі відповідного договору про надання правової допомоги від 05.10.2021 р., сторони за ним погодили порядок оплати у розмірі, який визначається актом розрахунком, додатковими угодами (договорами) тощо. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то для суду наявні підстави для стягнення таких витрат. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначений обов`язок з боку позивача виконаний в повному обсязі. Щодо клопотання відповідача 2 про зменшення судових витрат (а.с. 75-76), оскільки, на переконання відповідача 2, матеріали справи не містять жодних доказів на здійснення досудового врегулювання спору, підготовки клопотань, заяв, відзивів, заперечень, відповідей або інших процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи, то суд не погоджується із слушністю доводів відповідача 2 в цій частині. Двічі позивачем були подані заяви про зменшення розміру позовних вимог, що пов`язано із частковим виконанням відповідачем 2 обов`язку по виплаті страхового відшкодування після подання позовної заяви до суду (21.06.2022 р. та 05.07.2022 р.), подання позивачем заяви від 14.12.2021 р. про доплату ПДВ та перегляд суми страхового відшкодування (а.с. 7) підтверджується вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору. 12.07.2022 р. представник позивача (адвокат Канстантинов Р.Д.) брав участь в судовому розгляді справи. Враховуючи, що витрати на професійну правову допомогу позивачем документально підтверджені, такі витрати є співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та позов задоволений повністю, для суду наявні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача 5\~500,00 грн.

Outcome: approved