Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

05.04.2022 року позивачі звернулися до суду з позовними вимогами, якими [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом та законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 3,42 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 498929, виданий 15.04.2002 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-08-172) та земельну ділянку площею 3,43 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 498927, виданий 15.04.2002 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-08-174). Також, [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на земельну ділянку площею 3,42 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 498928, виданий 15.04.2002 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-08-173). Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса 978/02-14 від 03.09.2021 року, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом та заповітом після померлих [PERSON] та [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, якими позовні вимоги визнають та не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю № [NUMBER] від 09.04.2001 року, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ»; - земельна ділянка площею 3,42 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 498929, виданого 15.04.2002 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-08-172, що також підтверджено відповіддю на запит № 1343/340-22 від 27.06.2022 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.06.2005 року Виконкомом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 23.09.1998 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Татаренко О., зареєстрованого в реєстрі за № 282, [PERSON] заповів належний йому сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП ім. Кірова розміром 4,42 в умовних кадастрових га, вартістю 18347 грн., зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів під № 498 від 17.11.1997 року [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого 06.07.1998 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 113, [PERSON] заповів одну четверту частку належного йому житлового будинку , розташованого в [ADDRESS] [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68901631 від 06.05.2022 року, наданої Ренійською районною державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 23.09.1998 року, зареєстрований за № 282 не змінювався та не скасовувався. Однак заповіт від 06.07.1998 року за № 113 взагалі не був зареєстрований та відсутній у Спадковому реєстрі. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особою, яка має право на обов`язкову частку являється [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 21.10.1956 року Кислицькою сільською радою Суворовського району Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено,\~що [PERSON] \~на час\~відкриття спадщини\~постійно проживав\~разом із\~спадкодавцем за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджено\~довідкою №\~223\~від 24.02.2022\~року,\~наданою виконавчим\~комітетом Саф`янівської\~ сільської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області,\~тобто вважається\~таким,\~який прийняв\~спадщину. Відповідач [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори за прийняттям спадщини не зверталась та постійно за однією адресою зі спадкодавцем не проживала, тобто вважається такою, що спадщину не прийняла. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 224 від 24.02.2022 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю № [NUMBER] від 09.04.2001 року, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ», який [PERSON] фактично прийняв у спадщину, але юридично не оформив; - земельна ділянка площею 3,42 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 498929, виданого 15.04.2002 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-08-172, яку [PERSON] фактично прийняв у спадщину, але юридично не оформив, що також підтверджено відповіддю на запит № 1343/340-22 від 27.06.2022 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 3,43 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 498927, виданого 15.04.2002 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-08-174, що також підтверджено відповіддю на запит № 1343/340-22 від 27.06.2022 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68901655 від 06.05.2022 року, наданого Ренійською районною державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 21.11.1982 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 03.10.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - мати [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено,\~що [PERSON] \~на час\~відкриття спадщини\~постійно проживала\~разом із\~спадкодавцем за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджено\~довідкою №\~224\~від 24.02.2022\~року,\~наданою виконавчим\~комітетом Саф`янівської\~ сільської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області,\~тобто вважається\~такою,\~яка прийняла\~спадщину. [PERSON] та відповідач [PERSON] постійно зі спадкодавцем за однією адресою не проживали та у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались, тобто вважаються такими, що спадщину не прийняли. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 3,42 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 498928, виданого 15.04.2002 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-08-173. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 23.09.1998 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Татаренко О., зареєстрованого в реєстрі за № 283, [PERSON] заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП ім. Кірова розміром 4,42 в умовних кадастрових га, вартістю 18347 грн., зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів під № 499 від 17.11.1997 року [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого 06.07.1998 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 114, [PERSON] заповіла одну четверту частку належного їй житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68901674 від 06.05.2022 року, наданої Ренійською районною державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 23.09.1998 року, зареєстрований за № 283 не змінювався та не скасовувався. Однак заповіт від 06.07.1998 року за № 114 взагалі не був зареєстрований та відсутній у Спадковому реєстрі. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку відсутні. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом (спадкова справа № 168/2014), тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 03.09.2021 року, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та законом, у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved