Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

У грудні 2021 року представник позивачів адвокат Левченко Геннадій Володимирович, діючи від імені та представляючи інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою про визнання за кожним з позивачів права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Позовні вимоги представник позивачів мотивував тим, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . 24 березня 1995 року вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачам. Позивачі прийняли спадщину після смерті матері, у нотаріуса отримали свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок. Позивачі з`ясували, що за життя [PERSON] як колишній член КСП ім. Куйбишева набула право на земельну частку (пай) розміром 3,32 умовних кадастрових гектарів, на її ім`я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008937. Однак, даний сертифікат втрачений. 08 грудня 2021 року державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачам у вчиненні нотаріальної дії, видала постанову про відмову. Представник позивачів указує, що при втраті сертифіката на земельну частку (пай) єдиним способом захисту майнових прав є звернення до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай), видача дубліката чи повторного, нового сертифіката на земельну частку (пай) законодавством не передбачена. Тому представник позивача просив судовим рішенням визнати за кожним з позивачів право на 1/2 частини земельної частки (паю) розміром 3,32 умовних кадастрових\~\~\~ гектарів\~\~ із\~\~\~ земель,\~\~\~ які\~\~ перебували в колективній власності колишнього КСП ім. Куйбишева на території Носівської міської ради, згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008937, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді від 15 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21 червня 2022 року закрито підготовче провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 29 липня 2022 року. У судове засідання позивачі та представник позивачів не з`явилися, але до початку розгляду справи по суті представник позивачів подав до суду заяву, у якій зазначив, що він просить розглянути справу без участі позивачів та представника позивачів. Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій указала, що відповідач просить розглянути цивільну справу без участі представника міської ради за наявними в ній матеріалами та дослідженими в судовому засіданні доказами та винести рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст. 12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну\~\~ частку\~\~ (пай) розміром 3,32 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Куйбишева на території Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області (нині територія Носівської міської ради Чернігівської області). На її ім`я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008937, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1300 від 28 січня 2000 року. Грошова оцінка земельної частки (паю) становить 80372,53 грн., що підтверджується копією повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру\~\~ у\~\~ Чернігівській\~\~ області\~\~\~ № 31-25-0.32-145/112-21 від 19 березня 2021 року (а. с. 14) та довідкою управління в Ніжинському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 31-25-0.32-643/83-21 від 19 листопада 2021 року (а. с. 15). Судом установлено, що оригінал вищевказаного сертифіката на земельну частку (пай) втрачено, що підтверджується оголошенням в місцевій газеті «Носівські вісті» від 25 листопада 2021 року (а. с. 17). [INFO] в с. Червоні Партизани (нині с. Володькова Дівиця) Ніжинського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 11). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 24 березня 1995 року секретарем\~\~\~ Червонопартизанської\~\~\~ сільської\~ Ради народних депутатів Носівського району Дубик С.М., зареєстрованого в реєстровій книзі за № 119 (а. с. 12), та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 липня 2022 року (а. с. 71-72), а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за заповітом. Судом встановлено, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася, що\~\~\~ підтверджується\~\~ повідомленням\~\~ Державного\~\~ нотаріального архіву Чернігівської області № 5502/01-17 від 23 жовтня 2021 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 33). До\~\~\~ майна\~\~ померлої [PERSON] Носівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 70/1999, що підтверджується повідомленням Державного\~\~\~ нотаріального\~\~\~ архіву Чернігівської області № 1793/01-14 від 20 липня 2022 року (а. с. 59). З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. [PERSON] та [PERSON] , кожен, отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини житлового будинку, який належав померлій (а. с. 60-69). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Судом установлено, що позивачі в особі свого представника зверталися до Носівської районної\~ державної нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на право на земельну\~\~\~ частку (пай) площею 3,32 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Куйбишева, що знаходиться на території Носівської міської ради (територіальна громада) Ніжинського району Чернігівської області, що належав спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 008937, виданого 28 січня 2002 року. Однак, державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Л.М. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в доданих до заяви документах містяться аркуші газети «Носівські вісті» з оголошенням про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 008937 втрачений і вважається недійсним, у матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай), що підтверджується відповідною постановою нотаріуса № 1319/02-31 від 8 грудня 2021 року (а. с. 18). У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 6 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам-власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Видача дубліката чи повторного сертифіката на право на земельну частку (пай) законодавством не передбачена. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, ураховуючи вищевикладені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved