Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа: Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . - встановити піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити піклувальником над ним [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається, що він є дідом [PERSON] , [INFO] , по лінії матері, [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюб, серія [NUMBER] від 28.09.2202 року. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] були розірвані, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] від 11.07.2006 року. З моменту розлучення і по цей день батько дитини, [PERSON] не приймає ніякої участі у вихованні сина, жодного разу не відвідував його, не цікавився життям, станом здоров`я, не виявляв будь-якої турботи про дитину і не надавав матеріальної допомоги на утримання. З метою забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач звернувся до Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради із заявою про тимчасове влаштування до його родини неповнолітнього онука, [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування. Листом у до Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 02.12.2021 року № 06-22/2170/21 позивач був повідомлений про тимчасове влаштування до його сім`ї неповнолітнього онука, [PERSON] , [INFO] , до прийняття рішення про влаштування дитини. Після смерті, [PERSON] , позивач займається вихованням дитини та матеріально забезпечує онука всім необхідним для життя та розвитку. Однак, не будучи законним представником свого онука, у позивача періодично виникають труднощі в представництві інтересів дитини в закладах освіти, охорони здоров`я та інших, що і змушує звернутися до суду з позовом про встановлення над дитиною піклування та призначення позивача [PERSON] піклувальником онука, [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника служби у справах дітей. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.09.2002 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, [PERSON] , [INFO] одружилася з [PERSON] , [INFO] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про розірвання серія [NUMBER] від 11.07.2006 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] мати [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] померла [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.09.1985 року, вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Відповідно до листа від 02.12.2021 року № 06-22/2107/21 Начальника Служби у справах дітей по Новобаварському району Н.М. Ломова вбачається, що [PERSON] 01.12.2021 звернувся до Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської області з заявою щодо тимчасового влаштування до його сім`ї онука, [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування. Відповідно до п. 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав людини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866, на підставі наказу ССД по Новобаварському району малолітній [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштований до сім`ї [PERSON] до прийняття рішення про влаштування дитини. З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 21.06.2022 року № 131 вбачається, що дитина фактично проживає в сім`ї діда. Мати дитини - [PERSON] , померла [INFO] . Дід піклується про свого онука, займається його вихованням, та оздоровленням. Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у своєму висновку зазначає, що вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . З подання Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 21.06.2022 року № 131 вбачається, що дитина фактично проживає в сім`ї діда. [PERSON] надав до ССД по Новобаварському району всі необхідні для призначення піклувальником дитини документи та 29.12.2021 року поставлений на облік потенційних опікунів, піклувальників в ССД по Новобаварському району за № 10. Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у своєму поданні зазначає, що вважає доцільним призначення [PERSON] , [INFO] , піклувальником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що батько неповнолітнього [PERSON] [INFO] , - [PERSON] байдужий до життя, здоров`я та розвитку своєї дитини, не зустрічається з нею, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги не надає. Тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Щодо вимог про призначення [PERSON] , [INFO] піклувальником [PERSON] , [INFO] суд зазначає наступне. Згідно ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та призначення [PERSON] , [INFO] піклувальником [PERSON] , [INFO] . Щодо вимог позивача про стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 від усіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, суд зазначає наступне. Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред`явлення даного позову (з позовом до суду позивач звернувся 13.01.2022 року) з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальником та стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved