Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. На обґрунтування пред`явлених позовних вимог [PERSON] зазначив, що внаслідок перебування на примусовому виконанні декількох виконавчих проваджень про сплату аліментів на спільних із відповідачем дітей, розмір утриманих коштів із його заробітної плати перевищує 50 %. Наведені обставини унеможливлюють покриття власних мінімальних витрат на життя, зокрема, сплати комунальних послуг, сплати кредиту, забезпечення сім`ї, тощо. У зв`язку з цим, позивач просив суд змінити розмір визначених за рішенням суду у справі № 372/497/21 аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до 04.10.2024 року. 13.12.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), судом отримана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 372/4388/21 за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. До судового засідання позивач або його представник не з`явилися. У той же час, позивач у поданому до суду клопотанні просив здійснювати розгляд справи без його участі. Відповідач, у свою чергу, подала заяву про визнання позову в повному обсязі та також просила провести розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 05.10.2010 року у справі № 2-2079/10 задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Вирішено стягувати з [PERSON] , працюючого крановиком ВАТ «Київський річний порт» на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітей повноліття, щомісячно починаючи з 29.09.2010 року. 19.01.2011 року постановою державного виконавця Павленко Ю.А. відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 23709040 з примусового виконання виконавчого листа від 05.10.2010 року № 2-2079 Обухівського районного суду Київської області. Надалі, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23.04.2021 року у справі № 372/497/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи [PERSON] про стягнення аліментів позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 лютого 2021 року по 30 червня 2024 року. Як встановлено судом у справі № 372/497/21, [PERSON] відповідно довідки №21340 від 04.02.2021 року навчається у Національному університеті фізичного виховання і спорту України з 16.09.2020 року по 30.06.2024 року на денній формі навчання. 29.04.2021 року державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чуйко Г.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65302768 з примусового виконання виконавчого листа від 28.04.2021 року № 372/497/21 Обухівського районного суду Київської області. Поряд із цим, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13.07.2021 року у справі № 372/971/21 відмовлено в задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що державним виконавцем не вживалися дії щодо організації стягнення аліментів за новим місцем роботи відповідача після його повідомлення від 17.09.2020 року, у зв`язку із чим у діях відповідача відсутня вина за виникнення заборгованості по аліментам за період з червня 2020 року по лютий 2021 року в розмірі 110\~866,94 грн. по виконавчому листу 2-2079/10 від 05.10.2010 року, оскільки відповідач вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання. Разом із цим, листом від 23.09.2021 року № 37/88 ПрАТ «Київський річковий порт» звернулося до голови Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням про об`єднання виконавчих проваджень № 48745790 за виконавчим листом № 2-2079 та № 65302768 за виконавчим листом № 372/497/21, за якими з [PERSON] щомісячно здійснюється стягнення аліментів у розмірі 1/3 та 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) з метою визначення єдиної суми до відрахування. У зв`язку з тим, що з серпня 2021 року здійснюється утримання з заробітної плати [PERSON] 50 % боргу та аліментів згідно з постановою від 19.08.2021 року № 65302768, то утримання боргу та аліментів за постановою від 10.09.2021 року № 48745790 є неможливим. Згідно з довідкою ПрАТ «Київський річковий порт» від 19.01.2022 року з [PERSON] проводиться утримання аліментів за виконавчим провадженням № 6578211 у розмірі 30%, та за виконавчим провадженням № 4874570 у розмірі 40%, тобто в сукупності розмір утриманих аліментів становить 70%. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до частини 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Судом враховано, що наразі на примусовому виконанні Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває два окремих виконавчих провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей, а саме: виконавче провадження № 48745790 за виконавчим листом № 2-2079 щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) та виконавче провадження № 65302768 за виконавчим листом № 372/497/21 щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] . Відповідно до частини 2, 3 статті 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як встановлено судом, після досягнення [PERSON] повноліття державним виконавцем не вирахувано зі стягуваних з [PERSON] у виконавчому провадженні № 48745790 аліментів рівної частки, що припадала на [PERSON] у відповідності до частини 3 статті 183 СК України. Одночасно, розмір стягуваних аліментів у виконавчому провадженні № 65302768 за виконавчим листом № 372/497/21 на повнолітню [PERSON] наразі становить 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] . Наведені обставини також підтверджуються довідкою від 19.01.2022 року з місця роботи позивача ПрАТ «Київський річковий порт», за якою з [PERSON] проводиться утримання аліментів за виконавчим провадженням № 6578211 у розмірі 30%, та за виконавчим провадженням № 4874570 у розмірі 40%, тобто в сукупності розмір утриманих аліментів становить 70%. Таким чином судом встановлено, що розмір утриманих з [PERSON] аліментів за обома виконавчими провадженнями перевищує 50 % заробітної плати, обмеження щодо чого передбачені частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження». У той же час, це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 %. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.06.2021 року у справі № 161/20072/18. Разом із цим, відповідачем подано до суду заяву про визнання позову в повному обсязі, в якій відповідач не заперечує проти зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду у справі № 372/497/21 на дитину [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] до 04.10.2024 року. За приписами частини 1, 4 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, що кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав вимоги пред`явленого позову після початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про покладення судових витрат зі сплати судового збору згідно зі статтею 141 ЦПК України на відповідача. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Ураховуючи викладене та

Outcome: approved