Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

У лютому 2021 року орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на обліку у служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради, як діти, які проживають в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. З березня 2019 року відповідач разом з дітьми переїхала з смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області проживати до свого співмешканця [PERSON] у м. Южноукраїнськ Миколаївської області. 16.01.2021 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення від мешканців будинку, в якому проживала [PERSON] разом зі своїми дітьми, про те, що остання зі своїм чоловіком зловживають алкоголем, ведуть себе неадекватно, сваряться. З квартири чути постійно плач та крики двох малолітніх дітей, які знаходяться без належного догляду та в небезпечних умовах. Цього ж дня представниками служби у справах дітей, Южноукраїнського міського центру соціальних служб, НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» та ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснено комісійне відвідування даної сім`ї. Відповідно до акту оцінки рівня безпеки дитини умови проживання дітей несли загрозу життю та здоров`я останнім, у зв`язку з чим малолітніх [PERSON] та [PERSON] влаштовано до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради». З метою впливу на ситуацію сім`ї [PERSON] питання щодо неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків щодо дітей двічі розглядалось на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради, за результатами яких відповідачу були надані відповідні рекомендації щодо подолання складних життєвих обставин в сім`ї. Однак, остання рекомендації не виконала. [PERSON] ніде не працює, разом зі своїм співмешканцем бродяжать вулицями міста, їх зовнішній вигляд брудний та неохайний, дітей не навідує, у лікуванні [PERSON] участі не приймає. За таких обставин позивач просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , передати дітей органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради для подальшого їх влаштування та стягнути з [PERSON] на користь неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення з позовом до повноліття кожної дитини, шляхом перерахування аліментів на особисті рахунки дітей, що будуть відкриті в ПАТ «Державний ощадний банк України» після набрання рішенням законної сили. Ухвалою судді від 14.02.2022 року прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. У судове засідання представники позивача та третьої особи не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] причину неявки суду не повідомила, про день, місце та час розгляду справи сповіщена вчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену у позовній заяві та розміщення оголошення про виклик, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у клопотанні. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази та надавши їм оцінку відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження дітей вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Відповідач разом з дітьми зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12), однак, за вказаною адресою не проживають. Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] 16.012021 року було влаштовано до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» (а.с. 22, 23). Згідно акту про факт передачі дитини від 26.01.2021 року директор КЗ ЦСПРД Мельник Я.Б. у присутності начальника ССД Южноукраїнської МР Гопкала М.А. передала дитину [PERSON] соціальному педагогу Вознесенської спеціальної школи-інтернату Кирко А.Г. у зв`язку з поверненням дитини до Вознесенської спеціальної школи-інтернату (а.с. 24). 26.01.2021 року Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради направила відповідачу листа з рекомендаціями їй та її співмешканцю протягом місяця пройти курс лікування від алкогольної залежності, створити належні умови для проживання, виховання та навчання дітей тощо, а також роз`яснено, що у разі не виконання нею наданих рекомендації, буде ініційовано позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей (а.с. 26). [PERSON] викликалась на 24.02.2021 року на комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради для розгляду питання про виконання нею рекомендації комісії (а.с. 27). Згідно акту обстеження умов проживання від 11.02.2021 року, складеного службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради, членами комісії були обстежені умови проживання відповідача [PERSON] та її співмешканця [PERSON] , разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Членами комісії було встановлено, що для малолітніх дітей не створено належних умов проживання (а.с. 28). Відповідно до листа головного лікаря НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 01-20/226 від 09.02.2021 року, [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом лікаря-педіатра, має статус «дитина з інвалідністю», потребує постійного прийому лікарських препаратів, які повинна отримувати в м. Миколаєві, але приймає їх нерегулярно. [PERSON] , [INFO] , має відхилення в розумовому та психічному розвитку, навчалась в школі-інтернаті. Рекомендації лікарів мати виконує періодично, нерегулярно, не завжди вчасно отримує і дає життєво необхідні для дитини лікарські засоби (а.с. 29). Неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків також підтверджується іншими документами, доданими до позовної заяви (а.с. 31, 33, 35). Згідно довідки-характеристики, виданої селищним головою Олександрівської селищної ради, за час проживання на території селищної ради [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, не працювала, вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, на останню неодноразово надходили усні скарги (а.с. 30). [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності 16.01.2021 року за ч. 1 ст. 182 КУпАП та 06.04.2021 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП (а.с. 32). Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.09.2020 року [PERSON] було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин (а.с. 36). Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 421 від 03.12.2021 року було затверджено висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 39, 40-41). Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованою Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 12.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері та батька. Частиною 2 ст. 152 СК України передбачено, що дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Згідно ч.1, ч.2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Після з`ясування всіх обставин справи, суд вважає, що поведінка матері неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суперечить вимогам ст.ст. 150, 152 СК України, та порушує право дитини на належне батьківське виховання, фізичний, духовний та моральний розвиток. У статті 155 СК України, закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Частиною 4 ст. 155 СК України регламентовано, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зі змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 зазначеної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків. На думку суду, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позивачем доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання свого батьківського обов`язку по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка з дітьми не спілкується, не забезпечує їх матеріально, ухиляється від виконання обов`язків по їх вихованню, не проявляє батьківської турботи та інтересу до розвитку та внутрішнього світу дитини, що встановлено висновком органу опіки та піклування. На думку суду позбавлення [PERSON] батьківських прав, буде насамперед захистом прав та інтересів дітей. Таким чином позовна заява органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав, щодо неповнолітніх дітей, підлягає задоволенню. Одночасно позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення з позовом до повноліття кожної дитини, шляхом перерахування аліментів на особисті рахунки дітей, що будуть відкритті в ПАТ «Державний ощадний банк України» після набрання рішенням законної сили. Згідно ч.2, ч.3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved