Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 12.06.2018 позивач із відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що протягом останнього часу шлюбні відносини між подружжям припинились, сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю та вести домашнє господарство. Крім того повідомив, що в подружжя з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, обов`язки, ведення спільного побуту та виховання дитини. Позивач зазначив, що всі зусилля щодо знаходження компромісу між подружжям не дали жодних результатів, тому вважає, що наразі немає можливості збереження сім`ї. Вказав, що на даний час шлюб носить формальний характер та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить спільним інтересам. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 27.05.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення із ухвалою суду від 27.05.2022 та копією позовної заяви із доданими до неї документами, направлені відповідачу за адресою її місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, було отримано відповідачем 07.07.2022. (а.с. 54) Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою від 27.05.2022, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, також, на адресу суду не надійшли. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 20.04.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 12.06.2018, актовий запис № 1268. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 7) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с. 30) Також судом встановлено, що наразі подружжя спільне господарство не веде і разом не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 992, 40 гривень, що підтверджується квитанцією від 09.05.2022. (а.с. 25) Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992, 40 гривень. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що 20.04.2022 між [PERSON] та адвокатом Ткачуком В.П. було укладено договір про надання правової допомоги б/н, на підставі якого було видано ордер. (а.с. 32-35, 38) Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, Ткачук В.П. є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН № 000853, виданого 23.12.2021. Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суду надано розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги від 09.05.2022 і аналогічний йому розрахунок від 29.06.2022 із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, згідно яких вартість наданих адвокатом позивачу послуг становить 1 984,00 гривень. (а.с. 37, 49) Також, на підтвердження виконання адвокатом умов вищевказаного договору, суду надано акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 09.05.2022 і аналогічний йому акт № 1 від 09.06.2022, а також рахунок № 29/06/22/1 від 29.06.2021. (а.с. 36, 50-51) Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.\~ За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього\~Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved