Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Кам`янська міська рада в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. від 06.05.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №1838, що підтверджується копією зазначеного договору дарування та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7184073 від 06.05.2005 року. В зазначеному будинку окрім нього також зареєстрований відповідач: [PERSON] , який є його знайомим та якого він прописав ще у 1996 році, оскільки в нього була відсутня реєстрація необхідна для працевлаштування. Відповідач за місцем реєстрації ніколи не проживав, що підтверджується актом. Таким чином, реєстрація відповідача порушує його право, як власника житлового приміщення та позбавляє можливості в повній мірі реалізувати своє право власності. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, просили вирішити питання на розсуд суду. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. від 06.05.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №1838, що підтверджується копією зазначеного договору дарування та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7184073 від 06.05.2005 року (а.с.6-7). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 21/8591 від 20.09.2021 року, станом на 20.09.2021 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 8 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з акту про підтвердження факту проживання (не проживання) особи/осіб № 162 від 26.09.2021 року, відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаному будинку з 2010 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391\~ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За правилами, встановленими частиною другою статті 405\~ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не мешкає у будинку, що належить позивачу на праві власності, не сплачує за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою, втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved