Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги мотивовані тим, що в період часу з 2012 року по серпень 2017 року вона проживала спільно з [PERSON] . Офіційно шлюб зареєстровано не було, однак позивач з відповідачем проживали однією родиною, вели спільне господарство. Мають доньку - [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої відповідач зареєстрований батьком дитини. Відповідач участі у вихованні дитине не приймає, коштів на її утримання не надає. Дитина має певні проблеми із здоров`ям, потребує постійного медичного огляду та повністю знаходиться на її утриманні. У зв`язку із відсутністю згоди між сторонами з приводу вирішення питань щодо утримання дитини відповідачем, позивач змушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 10000,00 грн., щомісячно, починаючи з 01.08.2017 року\~до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що після фактичного припинення цивільного, не зареєстрованого шлюбу зі [PERSON] , він систематично спілкується з позивачем з питань, які стосуються виховання та утримання дитини, а також відповідач систематично бере участь у фінансовому забезпеченні дитини усім необхідним, переважно дороговартісними предметами побуту, меблями, а також грошовими коштами. Крім того, він має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час на його утриманні перебуває дружина [PERSON] , яка здійснює догляд за їх спільною дитиною. Тривалий час у нього не було постійного місця роботи, але навіть у цей час він допомагав фінансово та ніс обов`язки щодо утримання спільної з позивачем дитини. З лютого 2022 року він офіційно працевлаштований у ТОВ «Атлантісавто». Крім того, він перераховував на рахунок [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 10\~000 грн., коли остання разом із спільною дитиної виїзджала за кордон. Він не ухиляється від участі в утриванні спільної дитини та не заперечує у стягненні з нього суми 3000 грн. щомісяця та не має наміру ухилятися і надалі від фінансової участі на утримання дитини та у додаткових необхідних і обгрунтованих витратах на дитину. У зв`язку з чим, просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. Позивач подала заперечення проти відзиву відповідача, в якому зазначила, що після припинення стосунків з відповідачем він ніякої допомоги дитині не надавав, вони не спілкувалися, як це стверджує відповідач у відзиві. Ніяких доказів щодо спілкування та утримання дитини відповідач не надав. Всі побачення відповідача з дитиною весь цей час, який вони не проживали разом, носять нерегулярний, епізодичний характер. Щодо начебто регулярних дороговартісних покупок, то це також не відповідає дійсності. Кошти на утримання дитини відповідач також не надавав, мотивуючи це тим, що офіційно не працює та заробітну плату не отримує. Домовитись з відповідачем щодо утримання дитини не вдалося, тому вона вимушена була звернутися до суду. Державної допомоги на утримання дитини вона не отримує. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Крім того, дитина має досить серйозні проблеми зі здоров`ям та потребує постійного дороговартісного лікування, проведення регулярних обстежень та корекції лікування. На теперішній час вона знаходиться у безоплатній відпустці та утримувати дитину стає набагато складніше та на її утриманні знаходяться також хворі непрацездатні батьки. Гроші у сумі 10\~000 грн., які відповідач перерахував їй, є частиною боргу, який відповідач винен їй та її батькам, і жодного відношення до утримання їхньої спільної дитини не має. Вважає, що аліменти повинні нараховуватися з 30.04.2020 року, оскільки відповідач надав копію свідоцтва про одруження, тим самим довів, що з цього періоду не проживав з ними та не утримував дитину. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10\~000 грн. на місяць, починаючи з 30.04.2020 року. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно консультативного висновку спеціаліста від 04.11.2020 року, виданного лікарем консультативно-діагностичної поліклініки національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України, [PERSON] , [INFO] , має діагноз: Е 30.1. Згідно висновку лікаря невролога дитячого від 27.09.2020 року [PERSON] страждає на розлад експресивного мовлення,гіперактивний розлад. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного повторно Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданного Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Київ) 30 квітня 2020 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Київ), [PERSON] народилась [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки ТОВ «Атлантісавто» від 05.05.2022 року [PERSON] працює в ТОВ «Атлантісавто» з 10 лютого 2022 року на посаді директора. Дохід за період з 10.02.2022 року по 30.04.2022 року склав 21200,00 грн. Згідно квитанції № РВА7-8116-С70Е-Е55К від 24.05.2022 року [PERSON] сплатив на рахунок [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 5000,00 грн. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами ; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідач має ще двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1-2 ст.27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2\~ст.51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями\~ст.141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У\~ст.150 СК України\~визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, наданих у п.17\~постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. (ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства»). Відповідно до\~ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному Кодексі України. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, відсутня домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вирішуючи позовні вимоги про розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до\~ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~розмір прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 грн, з 1 липня - 2510 грн, з 1 грудня - 2618 грн. У відповідності до\~ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~розмір прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років становить: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем, оскільки це є правом позивача. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатним, має постійну роботу та повинен сумлінно виконувати обов`язок щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Крім того, суд враховує, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 16 червня 2021 року, справа №643/11949/19. Судом враховується, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд також враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. За таких обставин, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, встановив на підставі наданих сторонами письмових доказів розмір щомісячного доходу відповідача, з урахуванням встановленого\~ЗУ «Про Державний бюджет України»\~прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно. Суд при визначенні розміру аліментів приймає до уваги стан здоров"я дитини, однак виходячи з вимог ст.185 СК України необхідність лікування дитини та додаткових занять, на що посилається позивач, є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (її хворобою).Посилання позивача на необхідність сплачувати оренду житла не є підставою для стягнення аліментів. Судом не приймаються до уваги доводи відповідача про те, що на даний час на його утриманні перебуває дружина [PERSON] , яка здійснює догляд за дитиною [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачем не надано жодних доказів вказаної обставини. Вимоги позивача про стягнення аліментів, починаючи з 30.04.2020 року, суд вважає необґрунтованими з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду з даним позовом 02.08.2021 року, тому необхідно стягнути аліменти, починаючи з 02.08.2021 року. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, та враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: судовий збір у сумі 363 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial