Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

11.01.2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, вимоги у якому обґрунтовує тим, що з 22 лютого 2017 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіа\-льного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 15. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2019 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину доньку - [PERSON] , яка народи\-лася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 19 серпня 2021 року. Фактично, однією сім`єю позивач разом із відповідачем не проживає з грудня 2017 року. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що донька буде проживати з позивачем. На теперішній час дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомі\-сячно, але не менше, 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів на 01 листопада 2021 року складає 67 032 (шістдесят сім тисяч тридцять дві) гривні 26 копійок. Відповідач не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. З грудня 2017 року [PERSON] жодного разу не відвідував свою доньку [PERSON] , враховуючи те, що він не був позбавлений інформації стосовно міста перебування дитини та з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з батьком та прийманні участі батька в вихованні. Тому , посилаючись на ст.141, ст. 150, ч. 4 ст.ст. 155, 164, 165, 191 СК України, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] , адвокат Третяк І.П., до початку проведення судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи орган опіки та піклування Синельниківської міської ради в судове засідання не з`явився, але до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи служби у справах дітей Раївської сільської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Згідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19 серпня 2021 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), підтверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі (а.с.7). Згідно з розрахунком по аліментам № 31642, виданим 01.11.2021 року Синельниківським відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Дніпро) вбачається, що [PERSON] станом на 01.11.2021 рік має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 67032,26 грн. Згідно довідки наданої головою квартального комітету № 30 [PERSON] позивач [PERSON] зареєстрована разом із своєю донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 19.10.2021 року № 36/12-11, виданої завідувачем ДНЗ №3 «Сонечко» Гулевською Л., вбачається, що [PERSON] , [INFO] відвідує ДНЗ №3 «Сонечко» з 12.08.2019 року. З першого дня відвідування закладу батько дитини в дитячому садку не з`являвся, участі в житті дитини в ДНЗ не приймав. Згідно акту обстеження умов проживання, який складено 25 березня 2022 року головними начальником ССД Сітало Н.М. а головним спеціалістом ССД Колінько В.В. за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] проживає за вищевказаною адресою разом із своєю матір`ю - [PERSON] , дідусем - [PERSON] , бабусею - [PERSON] , молодшим братом матері - [PERSON] . Дитина [PERSON] забезпечена усім необхідним для розвитку та виховання: є місця для сну, навчання та відпочинку, іграшки, одяг, взуття, навчальний матеріал. Батько дитини [PERSON] , з дитиною [PERSON] не спілкується, матеріально не допомагає. Згідно висновку органу опіки та піклування Синельниківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , вбачається, що останній має значну заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] . Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу № 3 від 19.10.2021 малолітня [PERSON] є вихованкою даного закладу. З першого дня відвідування закладу батько дитини в дитячому садочку не з`являвся, участі у житті дівчинки не приймав. Відповідно до акту обстеження умов проживання служби у справах дітей міської ради від 22.04.2022 дитина забезпечена усім необхідним для розвитку та виховання: є місце для сну, навчання та відпочинку, в наявності, одяг, взуття, навчальний матеріал. Дитина повністю перебуває на утриманні матері [PERSON] . При спілкуванні з дитиною було встановлено, що [PERSON] не спілкується з батьком, він не приїздить до неї, не вітає з днем народження, не телефонує їй. Відповідно до заяви [PERSON] від 04.07.2022 встановлено, що він не проти того, щоб його позбавили батьківських прав відносно [PERSON] . Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради дійшов висновку, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання своєї дитини [PERSON] , [INFO] , її життям та здоров`ям не цікавиться, вихованням та утриманням дитини не займається. Також в матеріалах даної цивільної справи міститься заява відповідача про визнання позовних вимог, щодо позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В зв`язку із чим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, з огляду вищевикладене, а також досліджені, встановлені обставини у справі, які є належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 496,20 грн., та у відповідності до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача іншу частину витрат по сплаті судового збору в розмірі 496,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved