Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

У провадженні Сокирянського районного суду Чернівецької області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16.06.2022 року, повний текст якого складено 27.06.2022 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні задоволено. Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в період з 2014 року по жовтень 2018 року. Визнано житловий будинок літ. «А», загальною площею 40,40 кв.м., житловою площею 16,80 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Визнано земельну ділянку, площею 0,1605 га, кадастровий номер 7324084500:01:002:0066, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,40 кв.м., житловою площею 16,80 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1605, кадастровий номер 7324084500:01:002:0066, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Припинено право спільної сумісної власності [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на житловий будинок літ. «А», загальною площею 40,40 кв.м., житловою площею 16,80 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,1605, кадастровий номер 7324084500:01:002:0066, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. Згідно ч.ч.1, 3 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. 16.06.2022 року представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, пов?язаних із розглядом справи. При цьому зазначив, що із врахуванням положень ч.8 ст.141 ЦПК України докази понесення позивачем судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення. 21.06.2022 року через «Електронний суд» представник позивача [PERSON] подав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн. та витрат на здійснення офіційного перекладу документів в сумі 4500 грн. разом із додатками, а саме: договір про надання правової допомоги від 17.08.2021 року; додаткова угода №1 від 17.06.2022 року до договору №12/21; акт виконаних робіт від 17.06.2022 року; розрахунок розміру компенсаційних витрат на правову допомогу. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що представником позивача у встановлений законом термін у рішенні суду не надано доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат. Заперечують розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не доведено їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Просили суд відмовити в задоволенні заяви представника позивача Гінгуляка О.М. про компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу, судове засідання провести без участі відповідача та представника. У судове засідання сторони не з`явилися, що відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59\~Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 2 ст.15\~ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст.\~26\~ЗУ «Про\~адвокатуру і\~адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. У пункті 4 ч.1 ст.1\~цього ж\~Закону визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої статті 8\~Конституції\~України гарантується. Статтею 19\~ЗУ «Про\~адвокатуру і\~адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Так, судом встановлено, що адвокат Гінгуляк О.М. здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ №000547, виданого 28.05.2021 року Радою адвокатів Чернівецької області. Відомості про адвоката Гінгуляка О.М. внесено до Єдиного реєстру адвокатів України, в якому відсутні будь-які відмітки про зупинення або заборону на зайняття адвокатською діяльністю за весь час, в тому числі в період надання правової допомоги позивачу. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та адвокатом Гінгуляком О.М. укладено договір про надання правової допомоги від 17.08.2021 року на представництво інтересів позивача. Актом виконаних робіт щодо надання юридичних послуг за переліком від 17.06.2022 року передбачено обсяг та вартість послуг адвоката: аналіз підтверджуючих документів 0,5 год., підготовка листа - пропозиції щодо поділу майна - 1 год., вивчення та аналіз судової практики з аналогічних правовідносин 4 год., отримання інформації з ЄДР прав власності та витяг з ДЗК про земельну ділянку 0,5 год., підготовка позовної заяви з додатками, в тому числі клопотання про витребування доказів 24 год., ознайомлення з відзивом на позовну заяву 1год., підготовка клопотання про долучення доказів та заяви про виклик свідків 1 год., підготовка пояснень до позову ( судові дебати) 4 год., представництво та участь в судових засіданнях 7,5 год., додатковий гонорар (премія), всього витраченого часу 43 год. 15000 грн. Клієнт до виконавця претензій щодо якості та обсягу наданих послуг немає. Згідно з наданої до суду квитанції до прибуткового ордера №3 від 09.03.2022 року, [PERSON] оплатила ППМК «Пріорітет» за послуги перекладача 4590 грн. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. \~ \~ \~ \~ Згідно з положеннями частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч.6 ст.137\~ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Представник відповідача заперечував щодо задоволення заяви на стягнення витрат на правову допомогу у зв`язку з тим, що представником позивача у встановлений законом термін у рішенні суду не надано доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат. Також, заперечують розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не доведено їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2022 року представник позивача у відповідності до зазначених вище вимог процесуального закону у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду, через «Електронний суд» направив докази витрат пов`язаних з розглядом справи. Отже, суд не бере до уваги заперечення представника відповідача в частині пропущеного строку для подачі доказів, оскільки представником позивача у встановлений законом термін у рішенні суду, було надано докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 17.08.2021 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що правнича допомога адвоката Гінгуляка О.М. полягала у аналізу підтверджуючих документів, підготовці листа - пропозиції щодо поділу майна, вивчення судової практики з аналогічних правовідносин, отримання інформації на запити, підготовці позовної заяви з додатками, в тому числі клопотання про витребування доказів, ознайомленні з відзивом на позовну заяву, підготовці клопотання про доручення доказів та заяви про виклик свідків, підготовці до виступу в судових дебатах, представництво та участь в судових засіданнях. Клієнт до виконавця претензій щодо якості та обсягу наданих послуг немає. Так, представником позивача Гінгуляком О.М. враховано в акті виконаних робіт, представництво інтересів позивача в суді та участь в судових засіданнях в розгляді справи в кількості 7-ми судових засідань, однак як вбачається із досліджених матеріалів справи, безпосередньо з участю представника [PERSON] проведено лише 3 судових засідання. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial