Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

Позивач 01.06.2022 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що [INFO] у с.Лісний Хлібичин Коломийського району, зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за № 26. В шлюбі народились: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем різні характери та погляди на життя, що спричинило повне непорозуміння між сторонами та часті конфлікти. За весь час перебування у шлюбі з відповідачем періодично разом не проживали. На даний час спільних інтересів не має, шлюб носить формальний характер, подружні відносини припинились 06.01.2019 та з цього часу спільного господарства сторони не ведуть. За наведених обставин просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву у якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 16 листопада 2002 року (а.с.10) сторони зареєстрували шлюб 16 листопада 2002 року у с.Лісний Хлібичин Коломийського району, про що складено відповідний актовий запис №26. В шлюбі народилися донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 листопада 2004 року (а.с.11) та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 квітня 2006 року (а.с.12). За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач підтвердила поданою заявою, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, миритись не бажає, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved