Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що заявнику на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1998 року на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . Іншими співвласниками є син заявника [PERSON] та померлі батьки [PERSON] та [PERSON] . Після смерті батька заявник отримала спадщину відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що складається з ј частини вказаної квартири та житлового будинку по [ADDRESS] . Але у Свідоцтві про право власності на житло від 23.12.1998 року та у свідоцтві про право на спадщину за законом від 28.12.2004 року зазначено шлюбне прізвище заявника [PERSON] , так як після розірвання шлюбу та зміни прізвища на дівоче вона вчасно не змінила паспорт, тому вказані документи були оформлені по паспорту, який потрібно було замінити у зв`язку зі зміною прізвища. Через вказані розбіжності у документах заявник не має можливості здійснювати право власності на майно, у зв`язку з чим звертається до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1998 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2004 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2004 року. У судове засідання заявник та представник заявника не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах просять проводити розгляд справи в їх відсутність. Представник заінтересованої особи - Центрального міжрегіонального управління - у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про ден, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить проводити розгляд справи в його відсутність. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що заявнику [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1998 року, виданого відділом приватизації Ватутінської районної державної адміністрації, на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . Іншими співвласниками є син заявника [PERSON] та померлі батьки [PERSON] та [PERSON] . Після смерті батька заявник отримала спадщину відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що складається з ј частини вказаної квартири (свідоцтво про право на спадщину від 28.12.2004 року) та житлового будинку по [ADDRESS] (свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.12.2004 року). Але у Свідоцтві про право власності на житло від 23.12.1998 року та у свідоцтві про право на спадщину за законом від 28.12.2004 року зазначено шлюбне прізвище заявника [PERSON] , так як після розірвання шлюбу та зміни прізвища на дівоче вона вчасно не змінила паспорт, тому вказані документи були оформлені по паспорту, який потрібно було замінити у зв`язку зі зміною прізвища. Даний факт підтверджується наступними доказами. Згідно свідоцтва про народження від [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 09.07.1977 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Шлюб з [PERSON] було розірвано 10.06.1986 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, після чого прізвище заявника залишено [PERSON] . 20.09.1989 року заявником був укладений шлюб з [PERSON] . 12.08.1993 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано розірвання шлюбу між заявником та [PERSON] . Після розірвання шлюбу з [PERSON] заявник змінила прізвище з [PERSON] на дівоче [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові від 13.04.1995 року. Оскільки заявник не звернулася до відповідних органів для заміни паспорта у зв`язку із зміною прізвища, користувалася паспортом із прізвищем [PERSON] . На даний час у заявника виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу, та правовстановлюючими документами, що були видані на її ім`я, що унеможливлює розпорядження власністю. З приводу внесення відповідних виправлень до правовстановлюючих документів заявник зверталася до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, але в усній формі їй було повідомлено про необхідність звернення до суду для вирішення даного питання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Статтею 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме встановлення факту належності вказаного документу дає змогу реалізувати права на спадщину. Аналізуючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт належності заявнику правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1998 року, свідоцтва про право на спадщину від 28.12.2004 року та свідоцтва про право на спадщину від 28.12.2004 року. Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, встановлені у справі обставини, аналізуючи досліджені судом докази, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved