Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. В позові зазначила, що вона перебувала у\~зареєстрованому шлюбі\~з [PERSON] з 24 лютого 2002 року. 12 листопада 2021 року шлюб було розірвано Ладижинським міським судом Вінницької області. Від даного шлюбу є двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 24 грудня 2021 року вона вдруге вийшла заміж, після державної реєстрації шлюбу її було присвоєно прізвище « [PERSON] ». За час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, вона постійно працювала та щомісячно отримувала заробітну плату. За спільно нажиті кошти у шлюбі вони разом з відповідачем придбали квартиру, а саме: 14 квітня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу придбано однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 35,5 кв.м, житлова площа 21,2 кв.м. Право власності зареєстроване на її колишнього чоловіка [PERSON] .. Відповідач відмовляється вирішити спір у досудовому порядку, тому позивач просила поділити квартиру, та визнати за нею право власності за нею на половину квартири, а половину за відповідачем. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Бодачевський Р.В. в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явився,\~подав до\~суду заяву\~в якій\~просив розгляд\~справи проводити\~у його\~відсутність,\~позовні вимоги [PERSON] визнає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24\~постанови від\~12\~червня 2009\~року №\~2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд встановив, що\~за час спільного проживання у шлюбі однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] набули наступне майно: однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 35,5 кв.м., житлова площа 21,2 кв.м.. Дана квартира набута у шлюбі, що підтверджується копією договору купівлі-продажу № 868, посвідченого 14.04.2008 року приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вінницької області Вихватнюк Л. А.\~та Витягом\~з Державного\~реєстру правочинів\~№5778891\~від 14.04.2008\~року. Право власності зареєстроване на [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 5778891 від 14.04.2008 року та довідкою №1064 від 16 грудня 2021 року виданою КП «Тульчинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації». Загальна вартість майна, що було набуто подружжям за час спільного проживання однією сім`єю в шлюбі складає за проведеною позивачем оцінкою становить 400000 грн, згідно звіту про експертну оцінку від 08.06.2022 року. Відповідач не заперечує щодо позову та проведеної позивачем оцінки вартості майна чи його складу. Крім того, наявність нажитого подружжям майна підтверджена дослідженими судом письмовими доказами. З копії рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.11.2021 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 24.02.2002 року, було розірвано. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». \~ Згідно ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України , майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). \~\~ Згідно ч.2 ст.60 Сімейного кодексу України , вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~\~ Згідно ч.1 ст.61 Сімейного кодексу України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. \~\~ Згідно ч.1 ст.68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. \~\~ Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. \~\~ Згідно ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~Згідно ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, відповідно до вимог\~ст.141\~ЦПК\~України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 4000 грн в дохід держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved