Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з позовом до [PERSON] , про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат. Позов обґрунтований наступними обставинами. На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебувала [PERSON] , [INFO] , якій з 14.02.1988 було призначено пенсію по інвалідності, яку за неї отримував її опікун [PERSON] , через відділення поштового зв`язку № 65074. Як вказав позивач, [INFO] [PERSON] померла, та 26.02.2020 року [PERSON] звернувся до Головного управління із заявою про отримання допомоги на поховання, яку було виплачено разовим дорученням № 345/8, від 02.03.2020 року. Представник позивача стверджує, що з 01.03.2020 року виплату пенсії [PERSON] було припинено, але в подальшому Головним управлінням з реєстру невиплачених пенсій та допомоги за березень 2020 року по ВНЗ № 65074 було встановлено, що відсутні дані про невиплату пенсії [PERSON] . Представник стверджує, що у зв`язку з наведеним, Головне управління звернулось до Одеської дирекції АТ «Укрпошта» з листом № 1500-0414-8/76839, від 07.10.2020 року, про повернення нарахованої пенсії [PERSON] за березень 2020 року у зв`язку зі смертю пенсіонера, але відповідь на адресу позивача не надійшла. Також, як вказав позивач, через встановлені карантинні обмеження лише 09.04.2021 року Головним управлінням було здійснено позапланову перевірку відділення поштового зв`язку № 65074 м. Одеси Одеської дирекції АТ «Укрпошта» з питання дотримання вимог законодавства щодо виплати пенсії в березні 2020 року, в ході якої було встановлено, що пенсію [PERSON] за березень 2020 року було отримано її опікуном [PERSON] 19.03.2020 року, але про смерть [PERSON] працівників відділення поштового зв`язку опікун не повідомив. Враховуючи вищевикладене, ГУ ПФ України в Одеській області просить суд стягнути з [PERSON] безпідставно виплачену суму пенсійних виплат у загальному розмірі 2062,01 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити (а. с. 51). Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі (а. с. 56). Крім того, від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказав, що будь-яких грошових коштів від позивача 19.03.2020 року він не отримував. Відповідач стверджує, що в матеріалах справи та в позовній заяві відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази отримання відповідачем вказаної суми 19.03.2020 року, зокрема, поштова відомість чи особиста розписка із підписом, яка б засвідчувала факт передання/отримання вказаної грошової суми. Враховуючи наведене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , було призначено пенсію по інвалідності, яку за неї отримував її опікун [PERSON] , що сторонами не оспорюється та не спростовується. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.04.2007 року, було задоволено заяву [PERSON] про призначення опікуном, та призначено [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] (а. с. 8 9). Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , від 21.02.2020 року, [PERSON] померла [INFO] (а. с. 11). Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області № 15, від 21.09.2020 року, було встановлено факт переплати пенсії після смерті [PERSON] за період з 01.03.2020 року по 31.03.2020 року, у розмірі 2062,01 грн. (а. с. 10). 07.10.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області звернулось до Одеської дирекції АТ «Укрпошта» з листом № 1500-0414-8/76839, про повернення нарахованої пенсії [PERSON] за березень 2020 року у зв`язку зі смертю пенсіонера [PERSON] (а. с. 15). Згідно до Акту № 43, від 09.04.2021 року, ГУ ПФУ в Одеській області було здійснено позапланову перевірку відділення поштового зв`язку № 65074 м. Одеси Одеської дирекції АТ «Укрпошта» з питання дотримання вимог законодавства щодо виплати пенсії в березні 2020 року, в ході якої було встановлено, що пенсію [PERSON] за березень 2020 року було отримано її опікуном [PERSON] 19.03.2020 року. Про смерть [PERSON] працівників відділення поштового зв`язку опікун не повідомив (а. с. 17 18). Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Згідно з приписами ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Тобто, саме на Пенсійний фонд покладено обов`язок щодо здійснення виплат пенсій з урахуванням вимог пенсійного законодавства, а також щодо контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, що виключає можливість виплати пенсій, виплата яких не передбачена чинним законодавством, навіть за умови подальшого відшкодування відповідних витрат Пенсійного фонду сторонніми особами. Процедура стягнення врегульована Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695. Згідно з п. 3 Порядку № 6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1). У відповідності до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Таким чином, підставами для утримання відповідачем зайво сплачених сум пенсії можуть бути лише зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] отримання 19.03.2020 року вказаної грошової\~ суми\~пенсії у\~розмірі 2062,01\~грн., заперечує. В матеріалів справи відсутні будь-які докази щодо отримання 19.03.2020 року саме опікуном [PERSON] гр. [PERSON] пенсії у розмірі 2062,01 грн. Суд не може прийняти до уваги долучений позивачем до позову Акт № 43, від 09.04.2021 року, як належний та достатній доказ, оскільки до нього не долучено доказів, на підставі яких такий акт було складено. Сам Акт № 43, від 09.04.2021 року, не є безумовним доказом отримання 19.03.2020 року відповідачем [PERSON] грошових сум пенсії у розмірі 2062,01 грн.. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин, встановлених судом, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, при зверненні до суду не було сплачено судовий збір, а тому, з огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судовий збір у розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved