Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач в лютому 2022 року звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 06.10.2021 року отримав електронне повідомлення від банку про накладення арешту на картковий рахунок. Вивчивши обставини арешту банківського рахунку, позивач за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень отримав інформацію про активне виконавче провадження щодо примусового стягнення з нього боргу приватний виконавцем на користь відповідача. Було встановлено , що в провадженні приватного виконавця Кошарського О.В. знаходиться виконавче провадження № 67048369 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» суми боргу. 12.11.2021 року представник позивача, адвокат Науменко О.Г. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. В матеріалах виконавчого провадження міститься виконавчий документ, а саме оригінал виконавчого напису нотаріуса Остапенка Є.М. від 22.06.2021 зареєстрованого в реєстрі за № 203774, виписка з особового рахунку за кредитним договором № CCNG-630088225 від 04.02.2014 та копія анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції між позивачем та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, до якого приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. зроблений виконавчий напис від 22.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № 203774 про стягнення боргу в сумі 21 230,92 грн. на користь відповідача у зв`язку з укладенням Договору факторингу №18-05/2021 від 18.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС» та відповідачем. ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» відступило право вимоги до позивача на підставі договору факторингу № 2 від 17.05.2021 за кредитним договором № CCNG-630088225 від 04.02.2014 укладеним з АТ «АЛЬФА БАНК». В своєму позові посилається на те, що вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, при наявності заборгованості перед стягувачем та протягом 3-х років з моменту виникнення заборгованості. Однак жоден з цих критеріїв не дотриманий нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам закону та вчинений з порушеннями ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідач не надав нотаріусу доказів безспірності заборгованості та при відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору нотаріус не повинен був видавати виконавчий напис. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошарським О.В., що зареєстрований в реєстрі за № 203774 про стягнення боргу в сумі 21 230,92 грн. з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Також просив суд стягнути з відповідача судові витрати. Попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 16 488,60 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 11.02.2022 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 11.02.2022 року винесено ухвалу про забезпечення позову, якою зупинено стягнення на підставі спірного виконавчого напису. Відповідачу судом направлено ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву, однак повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній», що свідчить про належне повідомлення сторони. Третім особам також суд направляв ухвалу про відкриття провадження по справі та позовні заяви, однак вони правом подання письмових пояснень не скористалися. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору між сторонами є виконавчий напис вчинений 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., що зареєстрований в реєстрі за № 203774 про стягнення боргу в сумі 21230,92 грн. з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Як убачається з спірного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 18-05/2021 від 18.05.2021, якому АТ «Альфа -Банк», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 2 від 17.05.2021, за кредитним договором № CCNG-630088225 від 04.02.2014, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . У виконавчому написі нотаріус посилається на те, що строк платежу за кредитним договором № CCNG-630088225 від 04.02.2014 настав. Боржником допущено прострочення платежів, однак нотаріус у своєму виконавчому написі не вказує, коли саме настав строк платежу за кредитом. Запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягнути з [PERSON] за період з 18.05.2021 по 28.05.2021 включно , суму у розмірі : 17 556, 69 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3174, 23 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією. Загальна сума заборгованості 21 230, 92 грн. Вирішуючи питання про дотримання приватним нотаріусом Остапенко Є.М. законодавства при вчинення оспорюваного виконавчого напису від 22.06.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 203774, суд виходить з наступного. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В ході розгляду справи не установлено, що між сторонами укладався нотаріально посвідчений договір щоб давало підстави видавати нотаріусу виконавчий напис, як і не встановлено наявність безспірної вимоги за існуючим договором. На підставі зазначеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 992 грн.40 коп., витрати понесені за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved