Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

В червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Романівської державної нотаріальної контори, в якому просить зняти обтяження (заборону) з житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований 10 квітня 2006 року Романівською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Колгоспу Дзержинського району імені Ілліча № 10 від 18 серпня 1984 року (реєстраційний номер обтяження 3084061), посилаючись на те, що вказана заборона перешкоджає йому (власнику майна) розпоряджатися цим нерухомим майном. В судове засідання учасники справи та представник позивача не з`явилися. Представником позивача подано до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач\~про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України). Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . Державна реєстрація права власності на вищезазначене нерухоме майно здійснена 04 січня 2005 року на підставі договору дарування від 27 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Романівського районного нотаріального округу Прогонним Є.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 738. Вказані обставини підтверджуються відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договором дарування житлового будинку та земельної ділянки. Згідно з відомостями з Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у складі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 261229680, існує обтяження - заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження - 3084061, зареєстровано - 10 квітня 2006 року Романівською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження - повідомлення Колгоспу Дзержинського району імені Ілліча; власник [PERSON] , об`єкт обтяження невизначене, адреса: [ADDRESS] ; дата виникнення 18 серпня 1984 року, номер реєстра 10. У повідомленні Романівської державної нотаріальної контори від 05 січня 2022 року міститься інформація про те, що 18 серпня 1984 року № 10 за повідомленням Колгоспу імені Ілліча Дзержинського (нині Житомирського) району Житомирської області накладена заборона на нерухоме майно [PERSON] , який проживав та на даний час проживає по [ADDRESS] . Майно, на яке накладено заборону було розташоване за місцем проживання боржника, а саме по [ADDRESS] . Вищезазначена юридична особа ліквідована, правонаступники відсутні. Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно статтей 316, 317, 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не має змоги, на час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, то порушене право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб. За змістом статті 141 ЦПК України суд\~ присуджує з\~ відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved