Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за первісним позовом [PERSON] в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, встановлення графіку побачень, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей служби у справах дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2022 року первісний позов [PERSON] задоволено частково: визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Зустрічний позов [PERSON] задоволено частково: визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шляхом надання йому можливості бачитися з дітьми в присутності матері [PERSON] та за бажанням дітей за місцем проживання (перебування) батька або за місцем проживання (перебування) дітей, в громадських місцях культурнорозважального характеру (парк, кінотеатр, та інших громадських місцях), що призначені для їх повноцінного відпочинку та відповідають віку та стану здоров`я дітей, у такі дні: кожного понеділка, середи та п`ятниці з 18.00 год. до 20.30 год.; кожні перші, треті вихідні місяця з 11.00 год. суботи до 20.00 год. неділі; спільний відпочинок та проведення часу з батьком [PERSON] відбувається за бажанням [PERSON] , [INFO] , без присутності матері протягом половини літніх, зимових шкільних канікул за місцем проживання (перебування) батька або місцем проживання (перебування) дитини; зобов`язано [PERSON] не перешкоджати батькові [PERSON] брати участь у вихованні дітей та спілкуванні з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 29 червня 2022 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано клопотання представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] , адвоката Дячук С. І. про приєднання доказів на підтвердження судових витрат та ухвалення додаткового судового рішення, в якому вона просила ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути із [PERSON] в користь [PERSON] судові витрати на надання професійної правової допомоги у розмірі 15 000 грн (клопотання надіслане на адресу суду поштовим відправленням 27 червня 2022 року). На підтвердження\~даних обставин\~представник відповідача-позивача\~вказала,\~що увідзиві на первісний позов [PERSON] зазначав, що у зв`язку із розглядом цієї справи у суді він очікує понести судові витрати із надання професійної правничої допомоги у розмірі 15 000 грн. Між відповідачем-позивачем та Адвокатським об`єднанням «Твій адвокат» в особі керуючого адвоката Боднар О. В. було укладено Договір про надання правової допомоги № 86 від 16 вересня 2022 року. Згідно із п.4.2 вказаного Договору клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 15 000 грн. На виконання вказаного пункту Договору та на підставі Рахунку від 17 вересня 2022 року [PERSON] здійснив оплату послуг адвоката: 24 вересня 2021 року він оплатив 15 000 грн, що підтверджується копією банківської квитанції від 24 вересня 2021 року. На підтвердження розміру правової допомоги та факту її оплати, до матеріалів справи приєднано Акт виконаних робіт від 27 червня 2022 року. У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] , адвокат Дячук С. І. клопотання про ухвалення додаткового рішення підтримала з підстав, у ньому наведених та просила задоволити. Представник позивачки за первісним позовом, відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] , адвокат Авдєєнко В. В. у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, покликаючись на підстави, викладені у заяві, надісланій на електронну пошту суду 01 липня 2022 року. У вказаній заяві він зазначив, що до закінчення судових дебатів [PERSON] чи його представником не було зроблено заяву про подання доказів щодо розміру витрат на оплату професійної правничої допомоги після оголошення судом рішення. Таким чином, обумовлене клопотання слід залишити без розгляду. Судовим рішенням від 22 червня 2022 року позов [PERSON] задоволено частково. Таким чином, клопотання про стягнення у повному обсязі з [PERSON] витрат на оплату послуг адвоката Рудька O. P. необґрунтоване. З огляду на ч. 3 ст. 141 ЦПК України, адвокат Авдєєнко В. В. просив врахувати, що розгляд справи затягувався самим [PERSON] , який неодноразово заявляв чисельні безпідставні клопотання та заявляв головуючій у справі судді відвід. Крім того, [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову в частині визначення графіку побачень [PERSON] з дітьми. [PERSON] заперечувала лише стосовно вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, оскільки заперечувала факт вчинення таких перешкод [PERSON] [PERSON] лише просила суд врахувати бажання дітей брати участь у побаченнях з батьком та здійснювати зустрічі батька з дітьми у присутності [PERSON] . Крім того, [PERSON] просила суд призначити побачення у будні дні (понеділок, середу та п`ятницю) в період з 18.30 до 20.30 з урахуванням графіку її роботи та навчання дітей. Суд відповідні побажання [PERSON] врахував, у зв`язку з чим позов [PERSON] було задоволено частково. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~141\~ЦПК України\~при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує:\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи;\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес;\~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. 16 вересня 2021 року між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Твій Адвокат» укладено договір № 86 про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1. Договору). Адвокатське об`єднання бере на себе виконання наступних дій з надання правничої допомоги: підготовка процесуальних документів у справі № 607/13888/21; представництво інтересів клієнта в судах України усіх інстанцій (першої, апеляційної, касаційної), державних органах, зокрема в органах державної реєстрації актів цивільного стану області, органах місцевого самоврядування, в підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, перед фізичними особами, у справі у справі № 607/13888/21; збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у справі № 607/13888/21; надання юридичних консультацій, роз`яснень з питань, що стосуються справи № 607/13888/21; виконання інших дій, передбачених законодавством. (п. 2.2. Договору). За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 15 000 грн (п. 4.2. Договору) Також згідно акту виконаних робіт (до Договору про надання правничої допомоги № 86 від 27 вересня 2021 року) адвокат Боднар О. В. виконала наступні роботи: консультації адвоката 1000 грн; підготовка відзиву на позов 16 вересня 2021 року 2\~000 грн; підготовка зустрічного позову 16 вересня 2021 року 2\~000 грн; підготовка додатків до відзиву, зустрічного позову: копіювання та завірення документів 16 вересня 2021 року 1\~000; підготовка заперечення 08 жовтня 2021 року 1\~000 грн; підготовка пояснення учасника справи 03 травня 2022 року 1\~000 грн; підготовка клопотання про приєднання доказів від 26 травня 2022 року 1\~000 грн; участь в судових засіданнях 5\~000 грн; всього 15\~000 грн. Рахунок № 17/09 від 17 вересня 2021 року та квитанція № 7 від 24 вересня 2021 року підтверджують оплату [PERSON] вказаних вище послуг. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву, поданому [PERSON] 20 вересня 2021 року останній вказав, що у зв`язку із розглядом цієї цивільної справи він очікує понести судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 15\~000 грн. Докази на підтвердження таких витрат будуть надані суду пізніше у встановлені процесуальним законом строки. Клопотання про приєднання доказів на підтвердження витрат на професійну допомогу та ухвалення додаткового судового рішення надіслано представником відповідачапозивача [PERSON] засобами поштового зв`язку 27 червня 2022 року, що стверджується відтиском датованого штампу АТ «Укрпошта» на конверті, а відтак подане до суду вчасно, із дотриманням процесуальних строків. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19 від 01 червня 2021 року, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. В питанні критеріїв також слід послатися на висновки Великої Палати Верхового Суду у справі № 755/9215/15ц, викладені у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 від 24 жовтня 2019 року та у справі № 922/2685/19 від 08 квітня 2020 року, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial