Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Фортечного ВДВС у місті Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро) в якому просив зняти арешт із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] є власником вказаного будинку та 25.05.2022 дізнався, що на будинок накладено арешт постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ №б/н від 13.06.2007, реєстраційний номер обтяження 8000619. За відомостями відповідача відносно [PERSON] виконавчі провадження на виконанні не перебували, відкритих проваджень не має. Позивач вважає, що арешт на нерухоме майно накладено помилково. Наведені обставини порушують право власності позивача, оскільки відсутні підстави арешту, проте останній не знято, що позбавляє позивача права вільного розпорядження належним майном, а тому позивач звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив задовольнити, а розгляд справи провести без його участі. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, проте надали суду клопотання про проведення розгляду справи без участі їх представника та вирішення позову залишила на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог статей 321 та 391 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Закон України "Про виконавче провадження", який діє на даний час, набрав чинності 05.10.2016 року, а тому на правовідносини, що виникли при накладенні арешту державним виконавцем не поширюється, а застосовується Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року. Згідно ч.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Статтею 50 частиною 1 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 05.04.1999, який зареєстрований за номером 201, на підставі ст.15 Закону України "Про товарну біржу" та не підлягає нотаріальному посвідченню, [PERSON] від імені [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно пункту 6 вказаного договору продавець засвідчив (завірив), що будь-небудь прав третіх осіб, як у межах, так і за межами України на даний житловий будинок немає, а також продавець гарантує, що зазначений житловий будинок до моменту укладення цього договору нікому раніше не проданий, не подарований, іншим способом не відчужений, не заставлений, під забороною (арештом) не перебуває, судового спору щодо нього не ведеться та знаходиться у стані, який є повністю придатним для використання його за цільовим призначенням, а також прихованих недоліків чи інших дефектів жилий будинок не має (а.с.7-8). Довідка Кіровоградського технічного інвентаризаційного бюро від 30.06.1999, свідчить, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу №201 від 05.04.1999 (а.с.9). Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 14.04.1989, свідчить, що проведено технічну інвентаризацію будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якого 30.06.1999 Кіровоградським ООБТІ зазначено [PERSON] (а.с.10-15). Інформаційна довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №301513658 від 25.05.2022, свідчить, що інформація щодо речових прав на нерухоме майно та прав власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , відсутня, а згідно даних з реєстру заборон відчуження: 01.10.2008 року за №8000619 зареєстровано арешт нерухомого майна на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі постанови №б/н від 13.06.2007 винесеної Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ, вик.Москалець, а власник будинку зазначений [PERSON] , заявник: Кіровський ВДВС м. Кіровоград (а.с.5-6). Листом Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №21886 від 06.06.2022, повідомлено [PERSON] , що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження, Електронного архіву та ВП-спецрозділ у відділі на виконанні не перебували виконавчі провадження відносно [PERSON] , ІПН [NUMBER] . Строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, отже необхідно звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту (а.с.4). Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки на даний час виконавчі провадження у зв`язку з якими накладався арешт відсутні, отже підстави для накладення арешту відсутні, проте арешт не знято, що порушує права позивача, як власника, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном, а зняття арешту у позасудовому порядку не можливо.

Outcome: approved