Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 22 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 116. У шлюбі в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що після одруження виявилося, що у позивача та відповідачки різна характери, погляди на життя та сімейні стосунки. Позивач фактично проживає з дітьми у своєї матері в с. Кліпець Дубенського району, а відповідачки в м. Дубно. Спроби налагодити стосунки не дали жодних результатів, вони обоє бажають розірвати шлюб. З наведених підстав просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з ним. Ухвалою суду від 06.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка згідно поданої заяви від 01.06.2022 (а.с. 17) позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з батьком, а розгляд справи провести без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 22 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 116, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області (а.с. 6). [PERSON] , народився [INFO] , [PERSON] , народився [INFO] їхніми батьками зазначені сторони по справі: [PERSON] до [PERSON] що підтверджується свідоцтвами про народження: серії [NUMBER] , виданого 18.01.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області та серії [NUMBER] , виданого 03.12.2019 Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відповідно (а.с. 7, 8). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати їх з позивачем, що кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved