Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 19.06.2020 року, стягнення аліментів на утримання дітей, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що з 2006 року по 2009 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб було розірвано на підставі рішення суду. 19 червня 2020 року повторно зареєструвала шлюб\~ з відповідачем в Конотопському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 82. Від сумісного життя мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем про місце проживання дітей, на момент звернення до суду з позовом, не має. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що вона просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем, також вимушена просити стягнути аліменти на дітей, які проживають разом з нею та аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Належний рівень життя для дітей вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює в м. Києві та має постійний дохід більше 10000 грн. Інших осіб на утриманні відповідач не має, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. У зв`язку з доглядом за сином - [PERSON] , [INFO] , якому менше трьох років, вона не має змоги працювати і утримувати себе. На підставі вищевикладеного вона і звернулася до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] , в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі,\~ просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Відповідач згоден розірвати шлюб та сплачувати аліменти на дітей. Проти позовних вимог про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку заперечував. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Галяна С.В. від 21.06.2022 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено\~ судове засідання (а.с.23). Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 червня 2020 року у Конотопському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 82 (а.с. 19). Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження яких сторони записані батьками (а.с. 20,21). Сторони не живуть сімейним життям, втрачено почуття поваги і любові один до одного, відсутнє взаєморозуміння. За таких обставин збереження сім`ї протирічило б їх інтересам, а також інтересам\~ неповнолітніх дітей, а тому шлюб сторін слід розірвати. Неповнолітні діти зареєстровані та проживають з матір`ю [PERSON] (а.с. 16,17), потребують матеріальної допомоги, а відповідач працездатний, і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~\~ стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~ доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд враховує, що відповідачем не надано суду доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, не надано доказів стану здоров`я, який би перешкоджав відповідачу виконувати свої обов`язки по утриманню дітей. Суд вважає, що позивач довела, що батько неповнолітніх дітей зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на дітей. Таким чином, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] \~ в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно із ч. 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~\~\~\~\~\~\~ Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, позивач має право на утримання аліментів від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, має хронічне захворювання (а.с. 29), відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/10\~ частини від усіх видів заробітку щомісячно. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку щомісячно. У відповідності ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: partial