Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги, після смерті [PERSON] є позивач, його мати [PERSON] та баба [PERSON] . Кожен з них у межах шестимісячного строку звернувся до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Його мати [PERSON] відмовилася від прийняття своєї частки спадщини на користь [PERSON] . Відтак, позивачем успадковано 2/3 частки майна в зазначеній вище квартирі, а відповідачем 1/3 частки. Позивач зазначає, що неодноразово пропонував відповідачу виплатити грошима вартість її частки в нерухомому майні, виходячи з того, що частка відповідача є меншою від його частки і не може бути виділеною в натурі, так як квартира згідно висновку інженерно-технічної експертизи є неподільною. Крім цього, відповідач не оформила своє право власності на належну їй частку в квартирі, не проживає в успадкованій квартирі, не сплачує комунальні платежі, натомість там проживає її син [PERSON] , який як зазначає позивач перешкоджає йому користуватися квартирою. Спільне проживання позивача та відповідача з її сином у спірній квартирі на його думку є неможливим, оскільки вона складається з однієї житлової кімнати площею 14,7 кв.м. Вказує, що припинення права власності на 1/3 частку вищевказаної квартири не завдасть відповідачу істотної шкоди як співвласнику, у зв`язку з чим, позивач вніс на депозитний рахунок суду суму вартості вказаної частки спірного житлового приміщення, визначену висновком судової інженерно-технічної експертизи. Посилаючись на викладене, позивач просить суд, припинити право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка зареєстрована за померлим [PERSON] та прийнята у спадщину [PERSON] , визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка зареєстрована за померлим [PERSON] та прийнята у спадщину сторонами. Стягнути [PERSON] , грошову компенсацію за 1/3 частину квартири [ADDRESS] в сумі 34024,00 грн., що знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА у Волинській області. Ухвалою судді від 16.09.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі. Відзиву від відповідача в установлений ухвалою строк на адресу суду не надходило. 07.12.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі. До початку розгляду справи представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, зазначив, що заявлений позов вони підтримують та просять задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення на адресу суд не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. 06.09.2021 [PERSON] на депозитний рахунок ТУ ДСА у Волинській області було внесено грошові кошти в сумі 34021,00 грн., як вартість 1/3 частки відповідача у спірній квартирі. Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Судом встановлено, що в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2021 отримав 2/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.11). Із позовної заяви вбачається, що 1/3 частка квартири [ADDRESS] , належить відповідачу [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину у межах визначеного законом шестимісячного строку, однак в установленому законом порядку право власності на належну їй частку у спірному майні не оформила. Слід зазначити, що положення статті 365 ЦК України регулюють випадки припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою позивача - співвласника майна, який домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів у справі, та визначають умови такого виділу. Виплата компенсації у цьому випадку допускається за наявності умов, визначених пунктами 1 - 4 частини першої зазначеної статті, та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. За приписами пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.). Правовомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.). Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: dismissed