Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилалась на те, що вона є власницею земельної ділянки площею 2,86 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського товариства, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київ-ській області №РВ-3201687992019 від 1 березня 2019 року позивачу було відмовлено у внесенні відомостей про його земельну ділянку до Державного земельного кадастру у зв`язку з тим, що межі земельної ділянки, що належить [PERSON] , перетинаються з межами земельних ділянок з кадастровими номерами 3220884000:02:001:0109 та 3220884 000:02:001:0110 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господар-ства, розташованих на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. Ці земельні ділянки належать [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право власності № [NUMBER] та № [NUMBER] від 7 травня 2013 року, виданих на підставі наказів ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:001/00000018 та №КИ/3220884 000:02:001/00000025 від 25 квітня 2015 року про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність відповідачів. Приватизація [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок була здійснена з порушенням земельного законодавства та порушує право позивача на землю. 1.2. Тому [PERSON] просила суд визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держземагентства у Київській області про надання [PERSON] та [PERSON] дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в їх власність; визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:001/00000018 та №КИ/3220884 000:02:001/00000025 від 25 квітня 2015 року про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у влас-ність відповідачів; визнати незаконними та скасувати свідоцтва про право власності № [NUMBER] та № [NUMBER] від 7 травня 2013 року; визнати незаконними та скасувати рішення РС Бориспільського МРУЮ Київської області №2152645 та №2153057 від 7 травня 2013 року про державну реєстрацію за [PERSON] та [PERSON] права власності на земельні ділянки площею по 2,000 га з кадастровими номерами 3220884000:02:001:0109 та 3220884000:02:001:0110 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Іванківської сільської ради Бориспільського району; а також скасувати відповідні записи про земельні ділянки в поземельних книгах. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2019 року (а.с.37 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 2 липня 2019 року (а.с.44-46) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 січня 2021 року (а.с.131-132 т.1) позивачу був встановлений строк для усунення допущених недоліків: а саме, для надання підтвердження того, що [PERSON] не пред`явила іншого позову до [PERSON] з тим самим предметом та з тих самих підстав; а також для зазначення в клопотанні про звільнення від сплати судового збору дату його складення та підписання цього процесуального документа. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 лютого 2021 року (а.с.153-154 т.1) було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про залишення позову без розгляду. 2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 лютого 2021 року (а.с.167-168 т.1) було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі. 2.6. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 26 травня 2021 року (а.с.192-193 т.1) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. 2.7. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 травня 2022 року (а.с.37-38 т.2) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення судової земельно-технічної експертизи. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та наполягав на його задоволенні. 3.2. [PERSON] та [PERSON] не з`явились у судове засідання. Зі змісту довідок форми №20 (а.с.42, 49, 51 т.2) вбачається, що відповідачі були відсутні за зареєстрованими місцями проживання. Ця обставина унеможливила вручення їм судових повісток. Тому на підставі ч.11 ст.128 ЦПК України [PERSON] та [PERSON] були повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.56, 57 т.2). 3.3. Представник відповідача [PERSON] не визнав позов та категорично заперечував проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на відсутність в матеріалах цивільної справи допустимих доказів на підтвердження накладення меж земельних ділянок, адже ця обставина може бути підтверджена виключно висновком судової земельно-технічної експертизи. Крім того, представник відповідача [PERSON] подав заяву про застосування строку позовної давності (а.с.209-211 т.1), зі змісту якої вбачається, що про порушення свого права позивач дізнався ще в лютому 2016 року. [PERSON] пред`явила позов лише в травні 2019 року. Ці обставини свідчать про те, що вона пропустила трирічний строк позовної давності. Тому представник відповідача [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позову не тільки у зв`язку з його безпідставністю, а також у зв`язку з закінченням строку позовної давності. 3.4. Представник ГУ Держгеокадастру у Київській області також не з`явився у судове засідання. Він був у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому судової повістки (а.с.53 т.2). 4. Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 10 липня 2001 року [PERSON] одержала державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №108203 (а.с.15 т.1), зі змісту якого вбачається, що позивач набув право власності на земельну ділянку площею 2,86 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. 4.2. 23 квітня 2013 року наказом ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220 884000:02:001/00000018 (а.с.29 т.1) був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,000 га з кадастровим номером 3220884000:02:001:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. 4.3. В той же день наказом ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220 884000:02:001/00000025 (а.с.9 т.1) був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,000 га з кадастровим номером 3220884000:02:001:0110 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. 4.4. 7 травня 2013 року рішенням РС Бориспільського МРУЮ №2152645 за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером 3220884000:02:001:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. Ця обставина підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №65610727 від 11 серпня 2016 року (а.с.31 т.1), зі змісту якої вбачається, що підставою для виникнення у [PERSON] права власності на означену земельну ділянку є свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 7 травня 2013 року. 4.5. В той же день рішенням РС Бориспільського МРУЮ №2153057 за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером 3220884000:02:001:0110 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспіль-ського району. Ця обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №3239428 від 7 травня 2013 року (а.с.28 т.1), зі змісту якої вбачається, що підставою для виникнення у [PERSON] права власності на означену земельну ділянку є свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 7 травня 2013 року. 4.6. 1 березня 2019 року рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області №РВ-3201687992019 (а.с.19 т.1) [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей про її земельну ділянку до Державного земельного кадастру у зв`язку з тим, що межі земельної ділянки, що належить позивачу, перетинаються з межами земельних ділянок з кадастровими номерами 3220884 000:02:001:0109 та 3220884000:02:001:0110 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. 4.7. Спірні правовідносини регулюються главою 19 «Набуття права на землю громадя-нами та юридичними особами» розділу IV «Набуття і реалізація права на землю» та главою 23 «Захист прав на землю» розділу V «Гарантії прав на землю» ЗК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. 5.1. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або земле-користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 5.2. Згідно з п.«г» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. 5.3. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. 5.4. Згідно з ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. 5.5. Відповідно до ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки. 5.6. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. б. норми процесуального права. 5.7. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.8. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5.9. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 5.10. Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо підстав для часткового задоволення пред`явленого позову. 6.1. Встановлено, що перевірка накладення меж земельних ділянок потребує спеціаль-них знань в галузі землевпорядкування. Тому на підставі ч.2 ст.102 ЦПК України вказана обставина може бути підтверджена або, навпаки, спростована висновком експерта. Зі змісту висновку експерта за результатом проведення судової земельно-технічної експертизи №25142/20-41 від 18 лютого 2021 року (а.с.27-32 т.2) вбачається, що межі земельних ділянок з кадастровими номерами 3220884000:02:001:0109 та 3220884000:02:001:0110 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Іванківської сільської ради Бориспільського району, накладаються на межі земельної ділянки позивача площею 2,86 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. [PERSON] набула право власності на земельну ділянку значно раніше, ніж відповідачі приватизували земельні ділянки. Ці обставини свідчать про те, що приватизація [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок відбулась не тільки з порушенням ч.5 ст.116 ЗК України, а також порушує право позивача на землю. 6.2. [PERSON] дізналась про накладення земельних ділянок лише 1 березня 2019 року, тобто в день, коли їй було відмовлено у внесенні відомостей про її земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Починаючи з 1 березня 2019 року розпочався трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку підлягав закінченню 1 березня 2022 року. Зі штампу, розміщеному на титульній сторінці позовної заяви (а.с.1 т.1) вбачається, що позивач звернувся до суду ще 30 травня 2019 року, тобто задовго до закінчення строку позовної давності. Тому суд критично оцінює посилання представника відповідача [PERSON] на пропуск [PERSON] строку позовної давності. Цей довід не відповідає дійсності. 6.3. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача на землю належить визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:001/00000018 та №КИ/3220884000:02:001/00000025 від 25 квітня 2015 року про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність відповідачів; визнати незаконними та скасувати свідоцтва про право власності № [NUMBER] та № [NUMBER] від 7 травня 2013 року; а також визнати незаконними та скасувати рішення РС Бориспільського МРУЮ Київської області №2152645 та №2153057 від 7 травня 2013 року про державну реєстрацію за [PERSON] та [PERSON] права власності на земельні ділянки площею по 2,000 га з кадастровими номерами 3220884000:02:001:0109 та 3220884000:02:001:0110 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. б. щодо підстав для відмови у задоволенні інших позовних вимог. 6.4. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні копії наказів ГУ Держземагент-ства у Київській області про надання [PERSON] та [PERSON] дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в їх власність. У зв`язку з тим, що вжиття цього заходу є лише первинною стадією приватизації земельних ділянок, надання дозволу на розроблення проектів землеустрою не передбачає гарантованого набуття відповідачами права власності на земельні ділянки та не порушує право позивача на землю. Ці обставини свідчать про відсутність підстав для визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держземагентства у Київській області про надання [PERSON] та [PERSON] дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в їх власність. Крім того, системний аналіз змісту ч.1 ст.2 та ч.1 ст.25 Закону України «Про Державний земельний кадастр України» свідчить про те, що поземельна книга є документом, створеним лише для інформаційного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб. На відміну від записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, записи в поземельній книзі не мають речово-правового характеру. Тому їх зміст також не порушує право [PERSON] на землю. Ці обставини свідчать про відсутність підстав для скасування в судовому порядку записів про земельні ділянки в поземельних книгах. 6.5. З огляду на це суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позову в частині вимог про визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держземагентства у Київській області про надання [PERSON] та [PERSON] дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в їх власність; а також для скасування відповідних записів про земельні ділянки в поземельних книгах.

Outcome: partial