Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом до суду звернулась [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . На день смерті [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] . Після їх смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] та земельні ділянки: площею 2,2732 гектари, належна на підставі державного акту серії ІІ-ЧН № 048494 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; площею 0,3056 гектари, площею 0,5040 га належні на підставі державного акту серії ІІ-ЧН № 002729 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарською виробництва; площею 0,2500 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯГ № 892729 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житловою будинку, господарських будівель і споруд; площею 0,4735 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯГ № 892731 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; площею 0,0307 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯГ № 892730 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном склавши заповіт посвідчений Підлісненською сільською радою від 20.12.2005 року за № 146, за яким все своє майно заповів [PERSON] . За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном склавши заповіт посвідчений Підлісненською сільською радою від 20.12.2005 року за № 147, за яким все своє майно заповіла [PERSON] . [PERSON] відмовився від даної спадщини після смерті батька та матері за заповітом та за законом. Трутень [PERSON] , прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , згідно довідки Кіптівської сільської ради, оскільки на день смерті проживала за однією адресою зі спадкодавцем, але заживо не оформила своїх спадкових прав. Позивач у справі, [PERSON] , являється спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців крім вищезазначеного немає. Наявність малолітніх дітей на день смерті спадкодавця є відсутньою. До виповнення шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] , позивач звернулася до нотаріальної контори та відповідно до ст. 1270 ЦК України прийняла її. Житловий будинок з надвірними будівлями був збудований і введений в експлуатацію в 1960 році і зареєстрований в погосподарській книзі за № 01-0514-1, що відповідало діючому на той час законодавству. Дане домоволодіння було збудовано спільно і відноситься до категорії колгоспного двору, є об`єктом права спільної сумісної власності. До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили батьки позивача [PERSON] та [PERSON] , тому вони удвох мали право на дане домоволодіння по 1/2 частині кожний. Для оформлення даної спадщини необхідний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, підтверджуючий, що житловий будинок по [ADDRESS] , належав [PERSON] та [PERSON] , який не був виданий їм за життя. Вищезгадані державні акти серії ІІ-ЧН № 048494, ІІ-ЧН № 002729, ЯГ № 892729, ЯГ № 892731, ЯГ № 892730 були втрачені ще за життя. На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлих не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності. Тому, позивач у справі, не може оформити дану спадщину в нотаріальній конторі та вимушена звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину майна матері [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, але попередньо надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача, Кіптівської сільської ради Чернігівської області Чернігівського району у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду письмову заяву у якій просить судовий розгляд справи провести без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 06 червня 2008 року виконкомом Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 17. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 10 листопада 2020 року виконавчим комітетом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 77. На день смерті [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] та земельні ділянки: площею 2,2732 гектари, належна на підставі державного акту серії ІІ-ЧН № 048494 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; площею 0,3056 гектари, площею 0,5040 га належні на підставі державного акту серії ІІ-ЧН № 002729 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарською виробництва; площею 0,2500 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯГ № 892729 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житловою будинку, господарських будівель і споруд; площею 0,4735 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯГ № 892731 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; площею 0,0307 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯГ № 892730 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Родинні відносини між [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та про реєстрацію шлюбу. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном склавши заповіт посвідчений Підлісненською сільською радою від 20.12.2005 року за № 146, за яким все своє майно заповів [PERSON] . За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном склавши заповіт посвідчений Підлісненською сільською радою від 20.12.2005 року за № 147, за яким все своє майно заповіла [PERSON] . [PERSON] відмовився від даної спадщини після смерті батька та матері за заповітом та за законом. Трутень [PERSON] , прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , згідно довідки Кіптівської сільської ради, оскільки на день смерті проживала за однією адресою зі спадкодавцем, але заживо не оформила своїх спадкових прав. Позивач у справі, [PERSON] , являється спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців крім вищезазначеного немає. Наявність малолітніх дітей на день смерті спадкодавця є відсутньою. До виповнення шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] , позивач звернулася до нотаріальної контори та відповідно до ст. 1270 ЦК України прийняла її. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа до майна померлого [INFO] гр. [PERSON] , не заводилась. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] завідувачем Козелецької державної нотаріальної контори Мотовиловець І., була заведена спадкова справа № 74/2021, згідно з якою: 30 квітня 2021 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої матері [INFO] [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Спадщину приймає за законом. 11 червня 2021 року [PERSON] звернувся із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом, заповітом чи заповідальним розпорядженням. На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлих не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності. Позивач у справі, [PERSON] , не може оформити дану спадщину в нотаріальній конторі та вимушена звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину майна матері [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 23 травня 2001 року на ім`я [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Підлісненської сільської Ради народних депутатів від 15 березня 2001 року № 17, було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 2,27 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Підлісненської сільської ради. Землю передано для товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 238. 18 червня 2002 року на ім`я [PERSON] , яка мешкає в с. Підлісне, на підставі рішення виконавчого комітету Вовчківської сільської Ради народних депутатів від 17 травня 2001 року № 26, було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,89 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Вовчківської сільської ради. Землю передано для товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 255. 04 липня 2008 року на ім`я [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення 5 сесії 5 скликання від 22 грудня 2006 року Підлісненської сільської ради, було виготовлено та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована в [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010885400082. 04 липня 2008 року на ім`я [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення 5 сесії 5 скликання від 22 грудня 2006 року Підлісненської сільської ради, було виготовлено та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0307 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована в [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010885400083. 04 липня 2008 року на ім`я [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення 5 сесії 5 скликання від 22 грудня 2006 року Підлісненської сільської ради, було виготовлено та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,4735 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована в с. Підлісне, Козелецького району Чернігівської області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010885400084. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельні ділянки (кадастрові номери: 7422088400:62:083:0357, 7422082100:24:031:0357, 7422082100:24:035:0357, 7422088401:62:040:0050, 7422088400:01:004:0049, 7422088400:01:004:0051) відомості про обмеження у використанні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення. Також суд вважає необхідним позов в частині визнання за законом права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS] , задовольнити з огляду на наступне. Житловий будинок з надвірними будівлями був збудований і введений в експлуатацію в 1960 році і зареєстрований в погосподарській книзі за № 01-0514-1, що відповідало діючому на той час законодавству. Дане домоволодіння було збудовано спільно і відноситься до категорії колгоспного двору, є об`єктом права спільної сумісної власності. До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили батьки позивача [PERSON] та [PERSON] , тому вони удвох мали право на дане домоволодіння по 1/2 частині кожний. Для оформлення даної спадщини необхідний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, підтверджуючий, що житловий будинок по [ADDRESS] , належав [PERSON] та [PERSON] , який не був виданий їм за життя. Згідно довідки ФОП [PERSON] № 109 від 22.06.2021 року право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , за даними про проведену технічну інвентаризацію, має такі характеристики. Право власності не зареєстровано. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як суспільна група «колгоспний двір» існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Так, зважаючи на те, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді, він може бути об`єктом спадкування. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцями не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного та

Outcome: approved