Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.09.2021 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що 13.07.2012 року від спільного шлюбу з відповідачем народився син [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач не виконує своїх встановлених обов`язків по вихованню і утриманню своєї дитини, та ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. На підставі викладеного позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами позовного (загального) позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.01.2022 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, Служба у справах дітей Авдіївської військово-цивільної адміністрації, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника та зазначив, що не заперечує щодо позовних вимог. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Даний висновок ґрунтується на наступному. Згідно до копії рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2016 року у справі 235/5573/16-ц було розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області 26 листопада 2011 року, актовий запис № 296. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно до листа Відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області від 09.07.2021 року № 7144/305/01-202 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 2015 року знаходиться у розшуку Покровським районним управлінням поліції ГУНП в Донецькій області за вчинення кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 260 КК України. Відповідно до довідки № 122 від 22.06.2021 року Авдіївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 Авдіївської міської ради Донецької області учень 4-А класу [PERSON] регулярно відвідує заняття у школі, дитина охайна. Доглянута, мати дитини спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Батько, [PERSON] , контакту зі школою, де вчиться дитина, не підтримує, з вчителями не спілкується. Із розрахунку заборгованості по аліментам №17.23-23-2452 від 31.05.2021 року Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/235/2529/16 виданого 30.09.2016 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для кожної дитини відповідного віку починаючи з 30.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] . Загальна сума заборгованості по аліментам станом на 31.05.2021 рік складає 171070,00 грн. Згідно висновку № 0713/01-15 від 02 серпня 2021 року, Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З метою захисту найвищих інтересів дітей, для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач протягом тривалого часу не займається вихованням дитини, не цікавиться його життям та станом здоров`я, не спілкується з ними, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до вимог п.п. 2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved