Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

02.06.2022 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою повноліття, а також просила стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на лікування дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду та до повного одужання дочки. Свої вимоги мотивувала тим, що за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.03.2022 року відповідача визнано батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Як до рішення суду так і після відповідач не спілкувався з дитиною, не намагався налагодити стосунки з дочкою. На протязі всього життя [PERSON] жодного разу не поцікавився життям та здоров`ям дитини, ні разу не провідав дитину, не надавав ніякої допомоги. Позивач вказує, що з дочкою проживає у власному будинку, не працює, так як в зв`язку з воєнними діями, підприємство на якому вона працювала, не діє, знайти іншу роботу не вдалося. Дочка [PERSON] знаходиться на Д обліку в лікарні, потребує тривалого медикаментозного лікування, на що потрібні значні кошти. Відповідач має працездатний вік, є фізичною особою-підприємцем, займається транспортним перевезенням, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки. Донька повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. З метою захисту майнових прав своєї дитини змушена звернутись до суду. 30.06.2022 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач визнав позов частково. Згоден сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу). Щодо стягнення додаткових витрат на дитину, вважає дану вимогу безпідставною, оскільки жодних належних доказів позивачем не надано. Також вказує, що у зв`язку з воєнними діями має мізерний заробіток, який по мінімуму дозволяє йому забезпечити свою сім`ю. Має на утриманні ще малолітнього сина [PERSON] , 2016 року народження. У відповіді на відзив позивач наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Долучила докази про призначене дочці лікування, квитанцію про оплату ліків. Заперечень від [PERSON] до суду не надійшло. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити частково згідно висловленої позиції у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, зясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. За рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1711/21 від 28.03.2022 року відповідач визнаний батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади Центру надання адміністративних послуг від 26.05.2022 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Положеннями статті 180 СК України встановлено, що [PERSON] , як батько, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дочки до досягнення нею повноліття. Відповідно роз`яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 183 СК України позивач визначає розмір аліментів у частці. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2022 року - 2100 грн., з 01.07.2022 року 2201 грн., з 01.12.2022 року 2272 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2022 року 2618 грн., з 01.07.2022 року 2744 грн., з 01.12.2022 року 2833 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При постановленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, має на утриманні ще одного малолітнього сина, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі, то судом встановлені наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , згідно довідки КНП «ЦПМСД «Новоград-Волинської МР» від 18.07.2022 року має невротичне заїкання та знаходиться з 7-ми річного віку на [PERSON] обліку. Дитина потребує довготривалого амбулаторного лікування та проведення занять з логопедом (а.с. 67). Зокрема, 27.05.2022 року [PERSON] , 2009 року народження, була на прийомі у лікаря психіатра та ним призначено лікування на один місяць: прийом таблеток Біфрен 1 табл. 2 рази в день та Анантаваті 1 табл. 2 рази в день (а.с. 16 зв.б.). Також 12.07.2022 року [PERSON] , 2009 року народження, був виданий консультативний висновок спеціаліста у зв`язку з постановленим діагнозом невротичне заїкання та надано рекомендації на прийом препаратів на один місяць: Ноофен по 1 табл. 2 рази в день; Ново-Пассіт по 1 табл. три рази в день. Рекомендовано логопедичну корекцію, ВВЛ: електроферез на комірцеву зону, масаж комірцевої зони, дихальна гімнастика. Позивачем до матеріалів справи долучено фіскальний чек про вартість препаратів: Ново-Пассит 194,70 грн, Ноофен 756 грн. (а.с. 70). Відповідно до\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які одержуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч.2\~ст.185 СК України). Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить також до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (абз.2 ч.2\~ст.185 СК України). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Проаналізувавши викладене, суд приходить до переконання, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Судом встановлено, що дочка сторін [PERSON] , 2009 року народження, з 2016 року має невротичне заїкання, з приводу чого неодноразово проходила лікування та медичні обстеження. Згідно висновку спеціаліста неповнолітній [PERSON] призначено препаратів на один місяць на загальну вартість 2852,10 грн (три упаковки Ново-Пассит за ціною 584,10 грн та три упаковки Ноофен 2268 грн), а також логопедична корекція та ВВЛ: електроферез, масаж, дихальна гімнастика)(вартість процедур позивачем не доведена). З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що витрати позивача на лікування дочки є додатковими витратами та не відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок отриманих аліментів, оскільки останні викликані особливими обставинами - хворобою дитини. Зважаючи на доведені позивачем витрати на лікування доньки на один місяць, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на лікування доньки у розмірі 1000 грн щомісячно до одужання доньки. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 02.06.2022 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved