Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що директором закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Веселка" загального типу м.Хорол Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (далі - ЗДО) [PERSON] було незаконно звільнено її згідно наказу від 30 березня 2022 року № 19 «Про звільнення [PERSON] » за прогул 16.03.2022 року тренінгу по володінню зброєю та наданню першої медичної допомоги при пораненні. Позивач вважає його незаконним, оскільки 16.03.2022 року вона була вихідною згідно графіку чергування, встановленого директором даного ЗДО, і вказівок про обов`язковість явки на вищевказаний тренінг не було. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати оспорюваний наказ; поновити її на посаді помічника вихователя ЗДО; стягнути з ЗДО на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2022 року по дату ухвалення рішення; рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та здійснення виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу - виконати негайно. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 13.04.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін,призначено до розгляду та витребувано докази. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Павелко Р.С. позов підтримали повністю та просили задоволити з наведених у ньому підстав. У судовому засіданні представник відповідача - Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Веселка" загального типу м. Хорол Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області - директор Івахненко А.М., [PERSON] є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов, та вказала, що позивача звільнено правомірно за прогул, допущений 16.03.2022 року. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Відділу освіти, молоді та спорту Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Полтавець В.Д. позов підтримав в повному обсязі, він вважає оспорюваний наказ таким, що виданий незаконно. У відзиві на позов (а.с.38-49) відповідач зазначає, що позов є безпідставним, так як позивач сама в ньому вказує, що 16.03.2022 року вона не була на вищевказаному тренінгу, доказів поважності причин неявки на тренінг не надала. Тому просила у задоволенні позовних вимог позивача відмовити. Суд, заслухавши позиції сторін та представників третіх осіб, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працювала тимчасово у закладі дошкільної освіти (ясла-садок) "Веселка" загального типу м. Хорол Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області з 01.09.1998 року (наказ №195 від 08.09.1998 року) на посаді помічника вихователя, а із 02.10.2001 року (наказ №113 від 02.10.2001 року) її було переведено на постійну роботу - помічником вихователя, що доводиться копією трудової книжки позивача (а.с.10). У зв`язку з оголошенням в державі військового стану всім працівникам ЗДО згідно наказу №01-02/16 від 28.02.2022 року (а.с.53) було видано на руки трудові книжки, що підтверджено і позивачем в судовому засіданні. Крім того, наказом ЗДО №01-02/17 від 28.02.2022 року (а.с. 54) всіх працівників було переведено на особливий режим роботи для забезпечення ефективної охорони державного майна та вказано вихователю-методисту [PERSON] та завгоспу [PERSON] скласти графік цілодобового чергування вихователів, помічників вихователів та обслуговуючого персоналу. Судом встановлено, що починаючи із 24.02.2022 року і на час звільнення позивачки з роботи - дітей у цьому дошкільному закладі не було. Згідно ч.ч.1,2 ст.33 КЗпП України тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, допускається лише за його згодою. Роботодавець має право перевести працівника строком до одного місяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди, якщо вона не протипоказана працівникові за станом здоров`я лише для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, з оплатою праці за виконану роботу, але не нижчою, ніж середній заробіток за попередньою роботою. В судовому засіданні встановлено, що вищевказаний наказ ЗДО №01-02/17 від 28.02.2022 року про переведення працівників на особливий режим роботи є протиправним відповідно до ст. 33 КЗпП України, яка не містить безумовної норми перевести працівника без його згоди під час військового стану. Наказ № 17 від 28.02.22 року видано з перевищенням повноважень керівника ЗДО, оскільки повноваження встановлювати (посилювати) охорону об`єктів критичної інфраструктури відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» надано військовому командуванню разом із військовими адміністраціями та ОМС, а не керівнику ЗДО. Керівник ЗДО не має таких повноважень відповідно до норми закону та посадових обов`язків, а ЗДО відповідно до положень Закону України «Про критичну інфраструктуру» не віднесено до об`єктів критичної інфраструктури. Переведення, тобто зміна істотних умов праці працівника, є грубим порушенням трудового договору, укладеного з працівником і в його обов`язки не входить здійснення охорони об`єкту. Відповідно до штатного розпису у ЗДО (ясла-садок) "Веселка" є дві з половиною штатних одиниці охоронників ЗДО, а на території Хорольської об`єднаної територіальної громади є рота охорони Першого відділу Лубенського районного ТЦК та СП та загін територіальної оборони. Згідно ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою. У період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Так, ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачає переведення та зміну істотних умов праці працівників в умовах воєнного часу. Цей закон прийнятий та підписаний 15.03.2022 року, але він набув чинності лише 24.03.2022 року, тобто вже після видання 28.02.2022 року оспорюваного наказу ЗДО № 01-02/17, отже є незаконним та таким, що грубо порушує законні права працівників ЗДО. Суд враховує, що починаючи із 24.02.2022 року дітей у ЗДО (ясла-садок) "Веселка" не було. В судовому засіданні встановлено, що позивач виконувала іншу роботу, не обумовлену трудовим договором та посадовою інструкцією помічника вихователя ЗДО я/с «Веселка» (а.с.75, 76),- вона здійснювала чергування 05.03.2022 року, 17.03.2022 року, 29.03.2022 року в ЗДО, згідно графіку чергування вихователів, помічників вихователів, працівників ЗДО я/с «Веселка» на березень 2022 року (а.с.56-61), складеного на виконання оспореного наказу ЗДО № 01-02/17 від 28.02.2022 року. 15.03.2022 року в групі телефонного мессенджера «Viber», створеній для працівників закладу, [PERSON] було розміщено повідомлення- оголошення про необхідність явки 16.03.3022 року на 10:00 год. в приміщення «міської школи №1» - згідно скріншоту повідомлення (повна назва Хорольська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №1 Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області)на тренінг по наданню медичної допомоги, без вказівки про обов`язкову явку. Отже повідомлення носило рекомендаційний характер. Рекомендаційний характер даного тренінгу підтвердив і представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Відділу освіти, молоді та спорту Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Полтавець В.Д., оскільки обов`язковість явки на тренінг не була встановлена жодним документом відділу освіти. В судовому засіданні встановлено, що оскільки позивача було, без її згоди, переведено на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, а саме - чергування згідно графіку, а 16.03.2022 року вона була вихідною згідно вищевказаного графіку і вказаний тренінг не був внесений до графіку чергувань, остання на нього не прийшла. В зв`язку з вищевказаною неявкою на тренінг директором ЗДО 30.03.2022 року видано наказ № 19 «Про звільнення [PERSON] » (а.с.68) на підставі п.п. 2, 4 ст.40 КЗпП України та п.5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Згідно п.п. 2, 4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках: 2) виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці; 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Протиправним є посилання в наказі про звільнення на п.5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», так як такого пункту не існує та даний закон не може бути застосований до події, яка була 16.03.2022 року, так як не має зворотної сили у часі, а набув чинності лише із 24.03.22 року. Посилання в наказі про звільнення на два випадки розірвання трудового договоруі п. 2 і п. 4 ст.40 КЗпП України є протиправним, але в судовому засіданні представник відповідача роз`яснила, що позивача звільнено саме за прогул 16.03.2022 року. Для звільнення працівника на підставі п.4 ч. 1 ст.40 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня без поважних причин. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року в справі № 278/1232/18 (провадження № 61-19574св19) вказано, що «при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника. Отже, судом встановлено, що 16.03.2022 року позивач була вихідною згідно вищевказаного цілодобового графіку чергування вихователів, помічників вихователів, працівників ЗДО я/с «Веселка» на березень 2022 року при тому що дітей у цьому ЗДО не було; та не з`явилася на вищевказаний тренінг через нездужання. Відповідачем не надано до суду будь-яких належних, допустимих, достатніх доказів законності прийняття наказу від 30 березня 2022 року № 19 «Про звільнення [PERSON] ». Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Суд бере до уваги пояснюючу записку позивачки [PERSON] про те, що вона не змогла прийти на тренінг 16.03.2022 року через нездужання (а.с.63). При цьому суд враховує, що згідно Карти повітряних тривог України вніч на 16.03.2022 року була повітряна тривога по Полтавській області із загрозою ракетного нападу загалом близько 4 годин. А всього за добу 16.03.2022 року двічі по Полтавській області було оголошено повітряну тривогу із загрозою ракетного нападу. Позивачка [PERSON] має на утриманні неповнолітню дитину. У суду не виникає сумнівів у тому, що після проведеної безсонної ночі під час повітряної тривоги, разом із неповнолітньою дитиною, у позивачки [PERSON] вранці 16.03.2022 року було нездужання. Отже, неприбуття позивачки 16.03.2022 року на роботу і, зокрема на тренінг, суд визнає з поважної причини, що не може бути прогулом. Суд звертає увагу на те, що згідно розпорядження Голови Полтавської обласної військової адміністрації проведення всіх масових заходів слід погоджувати із ним не менше як за 10 днів до їх проведення. Про намір проведення тренінгу 16.03.2022 року такого погодження із Головою Полтавської ОВА не було. Суд враховує, що приміщення, де було проведено тренінг, не має належно облаштованого укриття. В судовому засідані встановлено, що позивачка [PERSON] є невійськовозобов"язаною, тому вона, працюючи помічником вихователя, не має відношення до поводження зі зброєю, а тренінг був саме на цю тему. Таким чином, суд приходить до твердого переконання, що оспорюваний наказ слід визнати незаконним і скасувати його та поновити позивача на посаді помічника вихователя закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Веселка" загального типу м. Хорол Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області. Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з п.5 Постанови КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.1995, зі змінами, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Відповідно до п.8 вищезазначеної Постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів(годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Враховуючи, що звільнення позивача було 30.03.2022 року, середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих за попередні два місяці роботи, а саме за січень і лютий 2022 року. В січні 2022 року було 19 робочих днів, у лютому 2022 року 20 робочих днів, всього 39 робочих дні. Заробітна плата позивача за січень-лютий 2022 року становить 13 419, 50 грн. (січень 2022 року 6 500, 00 грн + лютий 2022 року 6 919, 50 грн.) за 39 робочих дні. Розмір середньоденної заробітної плати позивача складає: 13 419, 50 грн./ 39 днів = 344, 09 грн. В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу за період, який просить позивачка з 01.04.2022 року по 14.07.2022року (день винесення рішення судом) з розрахунку 344, 09 грн. за кожний робочий день затримки. На час звернення позивача з даним позовом до суду затримка виплати складає 75 робочих дні та сума складає 25 806, 75 грн. (344, 09 грн. х 75 дні = 25 806, 75 ? грн.). Відповідно до ст. 235 ч.5 КЗпП України та п.2, 4 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 гривень, оскільки позивача звільнено від його сплати при зверненні до суду з позовною вимогою - про стягнення заробітної плати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992, 40 грн. (за одну позовну вимогу - скасування наказу так як вимога про поновлення на роботі є похідною від неї) та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10 000, 00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved