Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до Олевської міської ради, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , за яким рахувався житловий будинок в с. Замисловичі та приватизована земельна ділянка площею 2,3066 га, яка складається з двох наділів на території Олевської міської ради Житомирської області за кадастровим номером 1824482400:08:000:0015 та кадастровим номером 1824482400:08:000:0147. 20.04.2021 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Паламарчука І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки не знала про наявність у батька державного акту на земельну ділянку. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Посилається на те, що у встановлений законом строк позивачка не звернулась із заявою про прийняття спадщини, тому що про існування державного акту дізналась лише у січні 2021 року, коли знайшла державний акт в особистих речах батька та у зв`язку з карантинними обмеженнями через поширення на території України коронавірусу. На думку позивачки, запізніле виявлення документів та карантинні обмеження є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені обставини, позивачка вважає, що вказаний строк нею було пропущено через поважні причини, а тому просить задоволити її вимоги та визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці (шістдесят днів) з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] в с. Замисловичі Коростенського (Олевського) району Житомирської області, який на день смерті постійно проживав в с. Замисловичі, Олевської міської ради, Житомирської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Винару Л.В. Ухвалою суду від 28.10.2021 року зазначену позовну заяву залишено без руху та позивачці надано строк для усунення недоліків. 12.11.2021 року від позивачки на адресу суду надійшла уточнена позовна заява з додатками на виконання ухвали Олевського районного суду Житомирської області від 28.10.2021 року про залишення позовної заяви без руху.\~ \~23.11.2021 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 08.06.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, ведення справи доручає своєму представнику [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та без участі позивачки у зв`язку з перебуванням представника позивача на лікуванні, вимоги заявлені в позовній заяві підтримує у повному обсязі та просить задоволити, продовжити строк у два місяці (60 днів) для подачі заяви про прийняття спадщини з часу набрання рішенням суду законної сили. Представник відповідача Олевської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до наявної в матеріалах справи заяви представник відповідача просить справу розглядати без участі представника Олевської міської ради, відносно позовних вимог не заперечує та просить прийняти рішення за наявними матеріалами справи. Також додатково повідомляє, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельні ділянки за кадастровими номерами: 1824482400:08:000:0015 та 1824482400:08:000:0147, не відносяться до комунальної власності Олевської міської ради. Згідно частини 2\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва\~про смерть серії [NUMBER] від 12.05.2020 року, виданого Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складений відповідний актовий запис за № 218 (а.с 8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивачка є дочкою померлого [PERSON] (а.с. 7) Зміни прізвищ позивачки підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00027739560 (а.с. 36) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00027738746 (а.с. 35). Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). З Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 845578 від 18.04.2006 року, вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 2.3066 га, кадастровий номер 1824482400:08:000:0015 (0.4826 га) та кадастровий номер 1824482400:08:000:0147, (1.8240 га), яка розташована на території с. Замисловицької сільської ради Олевського району Житомирської області (а.с. 11). Згідно копії заповіту від 27.08.2013 року [PERSON] заповів своїй дочці [PERSON] свою земельну частку (пай) згідно державного акту серії ЯБ № 845578, розміром 2.3066 га (а.с. 79). Відповідно до довідки № 597 від 01.04.2021 року, виданої Олевською міською радою позивачці, яка проживає в м. Житомир, слідує, що [PERSON] , який помер [INFO] , актовий запис № 218 від 12.05.2020 року, на час смерті постійно проживав в с. Замисловичі, разом з ним на час смерті ніхто не проживав (а.с. 37). 20.04.2021 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Паламарчука І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька [PERSON] , а саме приватизовані земельні ділянки, розташовані на території Олевської міської ради Житомирської області за кадастровим номером 1824482400:08:000:0015 та кадастровим номером 1824482400:08:000:0147 (а.с.73). Постановою приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Поламарчука І.В.\~від 20.04.2021 № 01/02-31,\~позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з ненаданням документів , які встановлюють факт прийняття спадщини після смерті спадкодавця та пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с 10). З копії постанови приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Паламарчука І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії\~від 20.04.2021 № 01/02-31,\~вбачається, що приватним нотаріусом заведена 20.04.2021 року спадкова справа за № 158/2021. Заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом подана позивачкою, при цьому документи, які підтверджують факт прийняття спадщини відсутні. Відповідно до копії матеріалів спадкової справи № 158/2021 відкритої 20.04.2021 року після смерті [PERSON] , яка надана на запит суду вбачається, що інші спадкоємці, окрім позивачки, з будь-якими заявами до нотаріуса не звертались. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до \~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів. Згідно ч. 1 і ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до \~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до \~ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В\~статті 1269 ЦК України\~зазначається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1272\~ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Верховний Суд України 26 вересня 2012 року під час розгляду справи № 6-85цс12 дійшов правового висновку про те, що правила ч.3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3\~ст. 1272 ЦК України\~не застосовуються. У відповідності до правового висновку, зазначеного Верховним Судом у постанові від 23.04.2020 року у справі №755/21472/15-ц не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ч. 1 та ч. 5\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається з матеріалів справи позивачці було відомо про смерть спадкодавця \~ [PERSON] , який помер [INFO] , тому починаючи з дня смерті спадкодавця позивачка мала можливість подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу як особисто так і засобами поштового зв`язку, однак вказаних дій з метою прийняття спадщини вона не вчинила. При цьому лише 20.04.2021 року, тобто більше, ніж через десять місяців після смерті батька [PERSON] , позивачка звернулася до приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Паламарчука І.В. за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно за заповітом. Також посилання позивачки на те, що вона вчасно не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому що про існування державного акту дізналась лише у січні 2021 року, коли знайшла державний акт в особистих речах батька, можливі карантинні обмеження, на думку суду, не можливо визнати поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вказані обставини не є об`єктивними, непереборними, істотними перешкодами для подання позивачкою відповідної заяви до нотаріуса. Разом з тим, зазначені обставини не підтверджуються жодними доказами. З копії спадкової справи № 158/2021 до майна померлого [PERSON] вбачається, що вона заведена у зв`язку з подачею 20.04.2021 року заяви позивачки [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Поламарчука І.В. \~від 20.04.2021 № 01/02-31,\~позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] . В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачка зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] та позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом. При цьому у позовній заяві позивачка посилається на те, що їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці (шістдесят днів) з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] . Слід зазначити, що позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, оригіналів документів, копії яких додані до позовної заяви суду не надали, тому суд був позбавлений можливості дослідити оригінали документів, які зазначені у додатку до позовної заяви. Крім того, позивачка та представник позивачки будь-яких клопотань про витребування доказів під час розгляду справи не заявляли. Суд за власною ініціативою витребував у нотаріуса копії матеріалів спадкової справи за заявою позивачки [PERSON] від 20.04.2021 року про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом на майно померлого [PERSON] , які надані на запит суду. Дослідивши в судовому засіданні копії матеріалів спадкової справи суд встановив, що дані матеріали не підтверджують обставини, які зазначені у позові. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено обставин, на які вона посилалася, як на підставу своїх вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, не надано належних доказів поважності причин пропуску вказаного строку, які б підтверджували наявність обставин, що перешкодили їй своєчасно подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: dismissed