Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Нордфорс», в якому просить: трудові відносини [PERSON] з ТОВ «Нордфорс» (визнати припиненими з 11.06.2021 року у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора, за власним бажанням на підставі 38 КЗпП; зобов`язати Шевченківську районну у м. Києві державну адміністрацію внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань відомості стосово [PERSON] , як чинного керівника ТОВ «Нордфорс» шляхом внесення відомостей про припинення з 11.06.2020 року трудового договору між [PERSON] , у зв`язку зі звільненням з посади директора (керівника) ТОВ «Нордфорс» за власним бажанням з 11.06.2021 року, в порядку ч.1 ст. 38 КЗпП. Позов мотивований тим, що єдиним учасником ТОВ «Нордфорс» є [PERSON] . На даний час, учасник ТОВ «Нордфорс» не займається та не опікується підприємством, товариство має двох найманих працівників директора - позивача та учасника [PERSON] , який займає посад менеджера з продажів. Підприємством не виконуються поставлені економічні завдання. Як наслідок, позивач втратив матеріальну зацікавленість у перебуванні на посаді директора ТОВ «Нордфорс». Позивач бажає змінити місце роботи, але належного зв`язку з засновником не має. Позивач написав загальним зборам учасників ТОВ «Нордфорс» та єдиному учасниснику [PERSON] , заяву про звільнення та надіслав її за юридичною адресою товариства та за адресою реєстрацію учасників. Лист їз заявою про зввільнення станом на 08.06.2021 року ТОВ «Нордфорс» та [PERSON] , отримано не було. Таким чином, на думку позивача, його право на зввільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП було порушено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2021 провадження по справі відкрито та призначено судове засідання. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник ТОВ «Нордфорс» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] приступила до обов`язків директора ТОВ «Нордфорс» з 27.08.2020 року, підстава протокол (а.с. 5- копія наказу). Також відомості про позивача [PERSON] як директора ТОВ «Нордфорс» були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується вищевказаним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Нордфорс» (а.с. 6-11). 08.06.2021 року позивач надіслала загальним зборам засновників ТОВ «Нордфорс» та єдиному учаснику [PERSON] заяву про звільнення за власним бажанням з 11.06.2021 року (а.с. 13). Згідно копій листів із заявою про звільнення листи було повернуто за зворотньою адресою (а.с.16,17). Відповідно до наказу № 1/06 від 11.06.2021 року «Про звільнення [PERSON] », вбачається, що на підставі ст.38 КЗпП директор ТОВ «Нордфорс» [PERSON] склала обов`язки директора ТОВ «Нордфорс» з 11.06.2021 року (а.с. 18). Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Пунктом 1 ч.1ст.23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Відповідно до п.4 ч.1ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору також є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39). Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. За змістом положень ст.38 КЗпП праву позивача на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок загальних зборів засновників ТОВ «Клінг Україна» розглянути заяву директора про звільнення. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах, та/або районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору (ст. 221 Кодексу законів про працю). Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007, та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Уповноважений на звільнення директора ТОВ «Нордфорс» проігнорував заяву позивача про звільнення і не розглянув її по суті протягом передбачених законодавством строків. З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача, відповідачем були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що з 11.06.2021 року трудові відносини між сторонами припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана з вини учасників товариства. Отже, право позивача на звільнення з роботи за власним бажанням, передбачене ч. 1 ст. 38 КзПП, та право щодо вільного вибору праці є порушеним, таке порушення є триваючим та може бути захищене судом. Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Враховуючи також ті обставини, що представник відповідача відзив на позов не подав та відповідно доказів які б спростовували твердження позивача, позовні вимоги в частині про визнання припиненими трудових відносин позивача з товариством зв`язку зі звільненням позивача з посади директора за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.25 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання трудових відносин припиненими після набрання законної сили є підставою для внесення змін та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей стосовно [PERSON] , як чинного керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нордфорс» відповідним державним органом. З огляду на вищевикладене, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: dismissed