Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа:\~\~ Орган опіки і піклування Снятинської міської ради, про визначення місця проживання дітей із матір`ю та визначення участі батька у вихованні дітей. Свої вимоги мотивувала тим, що з 09.09.2006 по 25.02.2021 вона з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Снятинського районного суду від 25.02.2021. Від спільного перебуванні у шлюбі у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] вважає, що в інтересах дітей проживати саме з матір`ю, оскільки вона здорова, працездатна молода жінка, офіційно працевлаштована, має стабільний високий дохід, алкогольними напоями не зловживає, не палить, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, при цьому добре та з усією відповідальністю ставиться до дітей, забезпечує їх усім необхідним, піклується про моральний, фізичний та культурний розвиток своїх дітей, діти добре навчаються в школі, вона возить дітей на відпочинок. Однак відповідач зловживав своїми батьківськими правами та здійснював їх всупереч інтересам дітей, а саме, без узгодження із матір`ю, забирав сина [PERSON] з навчального закладу, під час уроків, порушуючи учбовий процес і добровільно не повертав дитину протягом багатьох днів, відключав телефон дитини і не відповідав сам не телефонні дзвінки матері, чим неабияк, психологічно травмував дитину і її матір. Із-за чергових таких дій, у серпні 2020 року, молодший син [PERSON] , не поїхав з мамою і старшим братом відпочинок у м. Одесу, який було заплановано [PERSON] заздалегідь і дитина дуже чекала на цю поїздку. [PERSON] зазначає, що вона зверталася до Органу опіки і піклування із скаргою на дії відповідача, і питання участі у вихованні дітей їхнього батька, було розглянуто 07.12.2020 та\~ було прийнято розпорядження, яким визначено порядок участі у вихованні дітей [PERSON] , у якому чітко зазначено, що зустрічі повинні відбуватись «за попередньою домовленістю із матір`ю», проте [PERSON] навмисне, без попередження, з`являвся з вимогою забрати дітей і щоразу влаштовував скандали, що нерідко закінчувались викликом патрульної поліції. На думку [PERSON] зазначені дії відповідача здійснюються всупереч інтересам дітей та травмують їх психологічно, а тому позивачка просила визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] біля матері [PERSON] за місцем її проживання по [ADDRESS] та визначити участь батька [PERSON] шляхом надання йому можливості бачитись та спілкуватися із дітьми в наступному порядку: побачення з понеділка по п`ятницю під час робочого дня за місцем навчання дітей; спільний відпочинок у вихідні дні з 12:00 год. до 16:00 год., попередньо повідомивши мати дітей, не роз`єднуючи рідних братів; необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між ними. У свою чергу [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської міської ради про визначення місця проживання дітей із батьком та визначення участі матері у вихованні дітей. Свої вимоги мотивував тим, що він, [PERSON] з 09.09.2006 проживав із [PERSON] в зареєстрованому шлюбі по 25.02.2021, який було розірвано рішенням Снятинського районного суду від 25.02.2021 за ініціативи [PERSON] , а фактичною причиною розірвання шлюбу є подружні зради з сторони самої [PERSON] , які він терпів заради неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та з метою збереження сім`ї. [PERSON] зазначає, що твердження [PERSON] про те, що він зловживав своїми батьківськими правами всупереч інтересам молодшого сина [PERSON] , якого він забирав без згоди дружини і це психологічно травмувало дитину спростовується тим, що йому довелося забрати дитину до себе, оскільки [PERSON] чинила перешкоди йому у спілкуванні із молодшим сином, однак це ніким чином не травмувало дитину, оскільки [PERSON] хотів спілкуватися із батьком. Також [PERSON] вказує, що після отримання на руки розпорядження РДА на руки, він неодноразово намагався взяти дітей до себе в село Шевченкове, де він постійно проживає, однак [PERSON] продовжувала постійно перешкоджати йому у спілкуванні із дітьми. [PERSON] також вказує, що виклики поліції були взаємними, так-як він теж вважав, що [PERSON] чинила неправомірні дії відносно нього, забороняючи йому бачитись та спілкуватись з їхніми дітьми, про що свідчить те, що останні рази по п`ятницях та суботах він приходив на зустріч з дітьми, проте [PERSON] чинила перешкоди і він змушений був викликати працівників поліції, які згідно закону ці факти зафіксували. На підставі наведеного [PERSON] у своєму зустрічному позові повністю заперечив позовні вимоги [PERSON] та просив визначити місце проживання неповнолітніх сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] за місцем проживання батька [PERSON] в [ADDRESS] та визначити участь матері [PERSON] у вихованні дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] шляхом надання їй можливості бачитись та спілкуватися з дітьми в наступному порядку: а) побачення з понеділка по п`ятницю на протязі робочого дня за місцем навчання дітей; б) побачення та спілкування за попередньою домовленістю в телефонному режимі з дітьми з 17 годин по п`ятницях до 17 годин неділі за місцем проживання матері за бажанням кожної дитини окремо; в) необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між ними. Ухвалою від 05.05.2021 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської міської ради, про визначення місця проживання дітей біля матері та визначення участі батька у вихованні дітей об`єднано із зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком та визначення участі матері у вихованні дітей. Представник [PERSON] , адвокат Мацегора М.В. заявила клопотання про призначення судової психологічної експертизи та клопотання про допит свідків. Представник [PERSON] , адвокат Петричка О.Є. проти зазначених клопотань заперечив, вказавши, що справа вже перебуває у розгляді по суті, всіх свідків було допитано, та було допитано дітей, отже потреби у проведенні судової психологічної експертизи та допиті додаткових свідків немає. Суд відмовив у задоволенні клопотань про призначення судової психологічної експертизи та про допит свідків. Під час судового засідання позивачка за первісним позовом [PERSON] підтримала свій позов а зустрічний позов [PERSON] не визнала, зазначила, що вона здорова, працездатна молода жінка, офіційно працевлаштована, має стабільний високий дохід, алкогольними напоями не зловживає, не палить, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, при цьому добре та з усією відповідальністю ставиться до дітей, забезпечує їх усім необхідним, піклується про моральний, фізичний та культурний розвиток своїх дітей, діти добре навчаються в школі, вона возить дітей на відпочинок, а відповідач за первісним позовом [PERSON] зловживав своїми батьківськими правами та здійснював їх всупереч інтересам дітей. Представник [PERSON] , адвокат Петричка О.Є., посилаючись на положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікованої Україною 27.02.1991, яка набула чинності для України 27.09.1991), яким передбачено: «В Усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини», та положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, де зазначено: «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини», та беручи до уваги правовий висновок ВСУ у справі №6-2445цс16, де вказано, що дитина завжди залишається з матір`ю, тільки якщо батько не доведе у суді виняткових обставин неможливості цього та визначення місця проживання дитини разом з ним, зазначив, що [PERSON] не довів виняткових обставин неможливості проживання дітей із матір`ю та визначення місця проживання дітей разом з ним, а тому є всі підстави для визначення місця проживання дітей із матір`ю [PERSON] . Позивачка за первісним позовом [PERSON] та її представник, адвокат Петричка О.Є. у судовому засіданні повністю підтримали висновок Органу опіки і піклування та просили визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] біля матері [PERSON] за місцем її проживання по [ADDRESS] та визначити участь батька [PERSON] шляхом надання йому можливості бачитись та спілкуватися із дітьми в наступному порядку: побачення з понеділка по п`ятницю під час робочого дня за місцем навчання дітей; побачення та спілкування за попередньою домовленістю в телефонному режимі з дітьми з 10 години суботи до 17 години неділі за місцем проживання батька за бажанням кожної дитини окремо; необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між ними. При цьому у задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити у повному обсязі. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] , адвокат Мацегора М.В. у судовому засіданні проти первісного позову [PERSON] повністю заперечила, зустрічний позов [PERSON] повністю підтримала, просила у задоволенні первісного позову [PERSON] відмовити, а зустрічний позов [PERSON] повністю задоволити. Третя особа Орган опіки і піклування надіслав до суду висновок про визначення місця проживання дітей [PERSON] і [PERSON] та визначення участі батьків у їх вихованні, однак їх представник у судове засідання не з`явився, за згодою сторін суд вирішив розглядати справу без участі представника третьої особи. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд встановив: - згідно із Рішенням Снятинського районного суду від 25.02.2021 між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, який було зареєстровано 09.09.2006 у виконкомі Стецівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, актовий зпис №20, від якого у сторін є двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , актовий запис №6 (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №37 (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ); - відповідно до Розпорядження Снятинської РДА №275 від 07.12.2020 визначено участь батька [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] шляхом надання йому можливості бачитись та спілкуватись із дітьми у такому порядку: щотижня за попередньою домовленістю із матір`ю [PERSON] , а також із п`ятниці 16:00 год до неділі 16:00 год. за місцем проживання батька [PERSON] ; графік побачень може бути змінено за спільною згодою та домовленістю батьків; при цьому батькам вказано, що при виконанні графіку побачень із дітьми рідні брати не можуть бути роз`єднані, та батьків [PERSON] і [PERSON] було попереджено, що за невиконання рішення органу опіки і піклування щодо визначення способів участі у вихованні дітей та спілкуванні із ними батька несуть відповідальність у порядку визначеному чинним законодавством; - із довідки Снятинського ліцею «Інтелект» №92 від 18.09.2020 вбачається, що [PERSON] навчається в Снятинському ліцеї «Інтелект» з 14 січня 2020 року, документів щодо переходу [PERSON] на навчання до іншого навчального закладу не надходило, заяви батьків з проханням передати його особову справу до ліцею не надходило, та від початку 2020-2021 н.р. [PERSON] не відвідував начальний заклад 9 днів без поважної причини; - згідно із Повідомленням Снятинського ВП ГУНП у Івано-Франківській області від 30.09.2020 уважно розглянуто заяву [PERSON] з приводу неправомірних дій відносно [PERSON] зі сторони [PERSON] , [PERSON] було рекомендовано звернутися з захистом своїх прав до Снятинського районного суду; - із Акту обстеження матеріально-побутових умов №247 від 23.04.2021 сім`ї [PERSON] вбачається, що він проживає у [ADDRESS] разом із своїми батьками [PERSON] та [PERSON] , умови для проживання сім`ї зразкові; - відповідно до Характеристики Заболотівської селищної ради №43 від 23.04.2021 [PERSON] характеризується позитивно, є приватним підприємцем, працює стоматологом у с. Стецева, алкогольні напої не вживає, шкідливих звичок не має; - згідно із довідками Інспектора ювенальної превенції від 05.04.2021, від 06.04.2021 та від 06.04.2021 виданих за повідомленнями на спец-лінію «102» [PERSON] щодо неправомірних дій його колишньої дружини [PERSON] з приводу ненадання можливості [PERSON] бачитись із дітьми, встановлено, що в діях [PERSON] не містяться факти про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину чи адміністративного правопорушення, при цьому [PERSON] пояснила, що старший син не бажає бачитися із батьком, а тому щоб не роз`єднувати дітей вона не може надати батькові дозвіл бачитися із молодшим сином. Відповідно до висновку Органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Снятинської міської ради №182-11/2021 від 30.07.2021, Орган опіки і піклування, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] біля матері [PERSON] за місцем її проживання по [ADDRESS] , а також визначити участь батька [PERSON] шляхом надання йому можливості бачитись та спілкуватися із дітьми в наступному порядку: побачення з понеділка по п`ятницю під час робочого дня за місцем навчання дітей; побачення та спілкування за попередньою домовленістю в телефонному режимі з дітьми з 10 години суботи до 17 години неділі за місцем проживання батька за бажанням кожної дитини окремо; необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між ними. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Суд звертає увагу, що у усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. При цьому під час визначення місця проживання малолітньої дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, бесіду з останньою має проводити психолог, головним завданням якого є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та отримання думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків. Проте суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "М.С. проти України" (рішення від 11 липня 2017 року, заява N 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", заява №10383/09). Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Як зазначено у Постанові ВС від 21.07.2021 року у справі №404/3499/17 «питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Таким чином, при вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку». Вирішуючи спір суд, врахувавши інтереси малолітніх дітей, їх психологічний стан, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дітей, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання дітей згідно висновку органу опіки і піклування, із матір`ю, визначивши при цьому участь батька у вихованні дітей, оскільки це відповідає найкращому забезпеченню інтересів дітей, так як вони тривали час проживають разом з батьком, мають за місцем свого проживання стійкі соціальні зв`язки, навчають в школі. Ухвалюючи рішення, суд враховує однакове добре ставлення батьків до своїх дітей, однак вказує на негативне ставлення старшого сина до батька, та зазначає, що проживання дітей з батьком у вказаній ситуації може негативно вплинути на подальший розвиток дітей. Однак суд, вважає за необхідне зазначити, що визначення місця проживання дітей з матір`ю не може впливати на рівні права батька щодо своїх дітей, та наголошує на неприпустимість з боку матері чинити перешкоди у його спілкуванні та відвідуванні дітей. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом [PERSON] та відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON] .

Outcome: dismissed