Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

31 грудня 2021 року заявник [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про визнання такими, що належать недієздатній особі [PERSON] , [INFO] , якого рішенням Роменського міського суду від 26 червня 2000 року у справі №2-440/200р., визнаного недієздатним на підставі паспорта старого зразку: - паспорта, серії [NUMBER] , виданого Шосткинським МРВ УМВС України в Сумській області 07 листопада 2002 року на ім`я [PERSON] , [INFO] ; - РНОКПП [NUMBER] [PERSON] ; - медичної картки [PERSON] ; - довідки №59 для направлення інваліда [PERSON] в будинок-інтернат від 23.07.2021. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що рішенням Роменського міського суду Сумської області ухваленого 26 червня 2000 року по справі №2-440/2000р. визнано недієздатним [PERSON] , 1950 року народження, мешканця міста Шостка Сумської області. В липні 2000 року шлюб між заявником [PERSON] та [PERSON] розірваний. На підставі судового рішення ухваленого Роменським міським судом Сумської області 26 червня 2000 року по справі №2-440/2000р., за заявою [PERSON] від 7 лютого 2001 року прийнято рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради №44 від 27 лютого 2001 року який призначено [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] , 1950 року народження, який сумісно з нею мешкає за адресою: [ADDRESS] . Заявник, на праві опікуна над недієздатним [PERSON] , звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради з переліком документів для оформлення недієздатного [PERSON] , який має інвалідність другої групи, до будинку-інтернату. [PERSON] , як опікуном [PERSON] , [INFO] отримано його паспорт, в якому його прізвище зазначено, як « [PERSON] », відповідно на підставі паспорта виданий ідентифікаційний код також на прізвище - « [PERSON] », медична картка, довідка №59 також видані на прізвище - « [PERSON] ». У зв`язку із розбіжностями в написанні прізвища недієздатного [PERSON] в зазначених вище документах стало причиною не прийняття [PERSON] в будинок-інтернат. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена, до суду надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримує повністю. (а.с. 25) Представник заінтересованої особи Шосткинської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином. Заяв та клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. (а.с. 24) Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із витягу з рішення ухваленого 26 червня 2000 року Роменським міським судом Сумської області у справі №2-440/2000р., вбачається, що [PERSON] , 1950 року народження, визнано недієздатним. В рішенні також вказано: «Копію рішення направити в орган опіки та піклування Роменського міськвиконкому для призначення над ним опіки». (а.с.5) Як вбачається із витягу з рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради прийнятого 27 січня 2001 року за №44, [PERSON] призначено опікуном над недієздатним [PERSON] , 1950 року народження, який сумісно з нею мешкає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.6) Відповідно до паспорта громадянина України, [NUMBER] , виданого 07 листопада 2002 року Шосткинським МРВ УМВС України в Сумській області, [PERSON] народився [INFO] в місті Борисоглебськ Воронізької області, Росія. (а.с. 10) З картки платника податків виданої 29 липня 2016 року, вбачається, що ідентифікаційний номер [NUMBER] присвоєно [PERSON] , [INFO] . (а.с. 10) В довідці виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області 11 червня 2021 року за №347 на ім`я [PERSON] , зазначено, що останній одержує пенсію, має інвалідність ІІ групи. (а.с.13) Із довідки №59 для направлення інваліда в будинок-інтернат виданої Комунальним некомерційним підприємством Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня», вбачається, що [PERSON] за станом здоров`я потребує стороннього догляду, побутового обслуговування, надання соціальної послуги стаціонарного догляду у психоневрологічному інтернаті. (а.с.16) Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Положеннями ч.3 ст.315 ЦПК України чітко встановлено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст.273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Тобто, заявлені заявником вимоги суперечать вказівкам ст. 315 ЦПК України. Таким чином, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають заяви про встановлення факту належності особі паспорта. Зазначене питання вирішується органом, який видав документ. Щодо інших заявлених вимог заявника, суд зазначає, що заява щодо встановлення факту належності правовстановлюючих документів - РНОКПП [NUMBER] [PERSON] , медичної картки [PERSON] , довідки №59 для направлення інваліда [PERSON] в будинок-інтернат від 23.07.2021, такими, що належать недієздатній особі [PERSON] , є похідними від позовної вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - паспорта, а тому в задоволенні цих позовних вимог заявнику також слід відмовити. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, слід відмовити.

Outcome: dismissed