Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 08 червня 2019 року у Хотинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, за актовим записом № 75. Від шлюбних відносин в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає в [ADDRESS] і знаходиться на його вихованні та утриманні. Зазначив, що спору про місце проживання доньки немає, оскільки її мати проживає за межами області, у зв`язку з цим донька проживає весь час біля нього і надалі залишається проживати біля нього. Проте, спільне життя з відповідачкою не склалось, а саме: проживши майже 2 роки сімейним життям вони зрозуміли, що є різні за характерами люди, відповідачка не бере участі в утриманні та вихованні доньки. На грунті цього у них постійно виникали непорозуміння та сварки, під час яких відповідачка неодноразово принижувала його гідність. У зв`язку з чим, починаючи з січня 2022 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, відповідачка виїхала за межі області і місце її перебування на даний час йому невідоме. Тому, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Підтримуючи вищевикладене, просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. До суду від позивача [PERSON] , 11.07.2022 року надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, розгляд справи просив проводити без його участі, просив після розірвання шлюбу залишити малолітню доньку [PERSON] , [INFO] проживати разом з ним, на його вихованні. Відповідач [PERSON] , 11.07.2022 року також подала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначила, що строку для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 178 ЦПК України непотрібно, не заперечувала проти того, щоб після розірвання шлюбу малолітня донька [PERSON] , [INFO] залишилась проживати з батьком [PERSON] , [INFO] , та знаходилась на його вихованні, слухання по даній справі просила проводити без її участі. Згідно ст. 279 ЦПК України розгляд справи слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши заяви\~сторін,\~письмові докази,\~наявні у\~матеріалах справи,\~всебічно перевіривши\~обставини,\~на яких\~вони ґрунтуються\~у відповідності\~з нормами\~матеріального права,\~що підлягають\~застосуванню до\~даних правовідносин,\~встановив наступні\~обставини та\~дійшов до\~наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 08 червня 2019 року у Хотинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, за актовим записом № 75, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 червня 2019 року. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Як встановлено судом, від шлюбних відносин в сторін є малолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати біля батька [PERSON] , на його вихованні. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками, суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме, до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Більш того, відповідачка подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти того, щоб малолітня донька проживала разом з батьком, та залишилась на його вихованні. У зв`язку із вказаним, суд вважає, що після розірвання шлюбу малолітню доньку [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати з позивачем [PERSON] . Враховуючи спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а малолітню доньку [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати біля батька [PERSON] , [INFO] , на його вихованні. За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved