Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

11.10.2021 року Концерн «МТМ» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води у розмірі 32861,21 гривень та судові витрати у розмірі 2270 гривні. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Варнавській Л.О. Ухвалою суду від 29.06.2021 року зазначену позовну заяву було залишено без руху оскільки остання не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позивачу надано строк для усунення недоліків. 15.07.2021 року представником позивача [PERSON] на виконання ухвали суду від 29.06.2021 року усунено недоліки та надано уточнену позовну заяву. Відповідно до уточненої позовної заяви позивач в обґрунтування позову вказав, що Концерн «МТМ» являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Позивач в період з 01.10.2014 року по 31.05.2021 рік надав [PERSON] послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Проте [PERSON] свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконувала, у зв`язку з чим унеможливлює своєчасні розрахунки Концерном «МТМ» за спожитий природний газ, що в свою чергу ставить під загрозу безперервність надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою від 27.07.2021 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до\~ст. 274 ЦПК України\~вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. 23.10.2021 року представником [PERSON] адвокатом Шаповаловою С.Г. надано заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача, за наявними письмовими доказами. 25.10.2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Шаповаловою С.Г. надано клопотання про поновлення процесуального строку для подачі та долучення письмових доказів, також надано письмові заперечення відповідно до яких просить зобов`язати позивача здійснити перерахування заборгованості з урахуванням строків позовної давності та вже сплачених сум [PERSON] . Згідно письмових заперечень адвокатом зазначено про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] є власником чи співвласником квартири або користувачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються за вказаною адресою, тому вважають ці докази недоведеними. Крім того зазначає про позовну давність, яка установлюється тривалістю три роки. Посилаючись на вимоги ст.ст. 257,261,264 зазначає, що до дій що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалось частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Розрахунок заборгованості наданий до позовної заяви містить відомості щодо нарахування заборгованості з жовтня 2014 року (за сім років). У зв`язку з чим просять суд застосувати строки позовної давності в цій частині, та зобов`язати позивача здійснити перерахунок за останні 3 роки. Крім того представник відповідача зазначає про те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що [PERSON] було здійснено 2 оплати, 27.09.2021 року у розмірі 1863,71 грн., та 1586,36 грн. Цей факт повинен бути також врахований позивачем в частині перерахунку заборгованості. Крім того зазначають, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2012 року. 25.10.2021 року представником позивача [PERSON] надано клопотання про заміну відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] з тих підстав, що [PERSON] є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Власником іншої Ѕ частини квартири є [PERSON] . Власники квартири мають різні розрахункові рахунки, особовий рахунок № [NUMBER] , який долучений до матеріалів справи у якості доказу заборгованості за надані послуги, відкритий на ім?я [PERSON] 19.11.2021 року представником позивача [PERSON] надано уточнену позовну заяву про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 32861,21 грн. за період з 01.10.2014 року по 31.05.2021 рік по особовому рахунку № [NUMBER] , з тих підстав, що відповідачем [PERSON] не виконуються обов`язки щодо оплати за надані послуги. 23.11.2021 року ухвалою суду у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості, замінити відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . 11.10.2021 року до суду надійшов позов Концерну «МТМ» до [PERSON] про стягнення боргу за надані комунальні послуги у квартиру [ADDRESS] у розмірі 29403,72 грн. за період з 01.10.2013 року по 31.08.2021 рік по особовому рахунку [NUMBER] . Ухвалою суду від 19.10.2021 року відкрито провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження 23.11.2021 року ухвалою суду об`єднано справу № 333/7045/21 за позовом Концерну «Міські\~теплові мережі»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості зі\~справою №\~333/4208/21\~за позовом\~Концерну «Міські\~теплові мережі»\~до [PERSON] про\~стягнення заборгованості в одне провадження. Об`єднаній цивільній справі присвоїти № 333/4208/21. 15.02.2022 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Ведмедовською Г.О. надано пояснення по справі відповідно до яких зазначено, що дійсно з 19.09.1995 р. по 03.05.2017 р. [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 03.05.2017 р. по теперішній час [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (замісцем знаходження КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР). Відповідно до п.3.3.4. Положення «Про КУ «Любомирівський психоневрологічний Інтернат» ЗОР» передбачено, що інтернат забезпечує підопічних захистом прав та підтримкою, інформування щодо прав та представництва їхніх інтересів. Враховуючи вищевикладене повідомляє, що [PERSON] не є споживачем житлово-комунальних послуг Коннцерну «МТМ». Адвокатом Ведмедовською Г.О. було неодноразово направлено запит до ОСББ по [ADDRESS] , яка прохала надати їй інформацію щодо осіб, які проживають у даній квартирі. Проте, відповіді не надходило. За таких обставин, вважає, що за період з квітня 2017 р. по 31.05.2021 р. дані послуги мають сплачувати особи, якім надавалися дані послуги, а не Відповідачкою. До того ж повідомляємо суд, що згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не вбачається, що власницею даної квартири є саме [PERSON] . Щодо стягнення заборгованості за період з 01.10.2014 р. по квітень 2017 р. просимо суд відмовити у стягненні заборгованості у зв`язку зі спливом строків позовної давності. У зв`язку з чим просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 15.02.2022 року представником позивача [PERSON] надано пояснення по справі відповідно до яких зазначено, що відповідно до кожного особового рахунку на підставі заяви власника або наймача було розподілено опалювальну площу квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою було відкрито два особових рахунки: так по о/р № [NUMBER] на ім`я [PERSON] нарахування за послугу централізованого опалення здійснюється на опалювальну площу - 21,23 кв.м.; по о/р № 602413390 на ім`я [PERSON] нарахування за послугу централізованого опалення здійснюється на опалювальну площу - 22,07 кв.м. Особовий рахунок - це «ідентифікатор» («умови») доставки рахунку на здійснення виплат за комунальними послугами. При розрахунку вказується конкретний платник, до якого (при несвоєчасному здійсненні виплат) буде пред`явлена позовна заява з боку підприємства, яке надає вказану житлову послугу. Заведення\\розподіл\\зміна особових рахунків здійснюється на підставі заяви власника або наймача житлового приміщення. Отже, при розподілі у 2009 році особових рахунків за вказаною адресою Відповідачами були надані відомості щодо опалювальної площі на загальну площу 43,30 кв.м. Щодо нарахувань гарячої води, то в квартирі не встановлений лічильник, а тому розрахунок проведений як із споживачами, приміщення яких не обладнані засобами обліку, тобто нарахування за послугу з постачання гарячої води здійснене у відповідності до норм споживання та кількості осіб, що проживають у квартирі. Пунктом 11 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету України від 21.07.2005 р. № 630 передбачено у разі відсутності будинкового та квартирного засобів гарячої води плата за послуги централізованого гарячого водопостачання нараховується за нормативами (нормами) споживання. Згідно п.2 Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради №142 від 24.03.2017р. «У разі відсутності споживача та не відключення від послуг централізованого постачання холодної та/або гарячої води, централізованого водовідведення, не опломбування запірних вентилів на воді в квартиру та відсутності приладів обліку, здійснювати нарахування за послуги згідно зі встановленою нормою використання води з розрахунку на одного мешканця.» Пунктом 8 додатку до рішення Виконавчого комітету міської ради №768 від 01.12.2017р. затвердження питомих норм споживання питної води у м. Запоріжжя» визначені норми споживання для підігріву на добу у розмірі 0.14 м3 на особу. Щомісяця Відповідачі отримують від Позивача за своєю адресою рахунки за надані в звітному періоді (місяці) послуги, в яких відображається структура наданих послуг та нарахування окремо по кожній складовій послуги. Тож, Відповідачі мають вичерпну інформацію з приводу кількості наданих послуг, їх структури вартості та наявної заборгованості, а також діючих на момент проведення розрахунків тарифів на відповідні послуги. Відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , кв. споживачами послуг, які надаються позивачем за вищезазначеною адресою. Факт надання Відповідачам послуг підтверджується відкритими особовими рахунки! відповідно до яких Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до вищезазначеної квартири. \~ \~ \~ \~ Посилаючись на вимоги ст.ст. 322,317 ЦК України представник позивача зазначає, що непроживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг (постанова Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц (проваджена» Д 61-2066св19). Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справ Д 757/29813/17-ц Щодо клопотання представника відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності стосовно заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] щодо стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 29 403,72 грн. Позивач не погоджується з вищевикладеним оскільки в силу прийнятих обмежень законодавчими актами України в реалізації власних прав як фізичними особами, так і юридичними, а саме визначених пунктом 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» - Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р. 40-44, ст. 356) доповненими пунктами 12-14 такого змісту: \~ \~ \~ \~Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігали поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. В Україні Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 з 12 березня 2020 року встановлено карантин. На даний час карантин в Україні діє, Постанова КМУ №211 є чинною. В свою чергу через тимчасові карантинні обмеження стосовно перебування частини працівників на віддаленій роботі, що ускладнювало повноцінне виконання роботи, через що позивач зміг звернутися до суду з позовною вимогою про стягнення залишку несплаченого боргу 12.02.2021 року, тобто після закінчення дії обмежувальних заходів та відновленням на підприємстві повноцінного режиму роботи з забезпеченням на робочому місці повного складу працівників. Виходячи з вищевказаного, прошу задовольнити позовні вимоги КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримала та наполягала на позовних вимогах, просила суд стягнути суму заборгованості та судові витрати з відповідача. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] та представник позивача адвокат Шаповалова С.Г. у судове засідання не з?явились, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином, причини неявки невідомі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Ведмедовська Г.О. у судове засідання не з?явились, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином, причини неявки невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини. Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п.2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови №99р від 08.04.2013 року, основною метою діяльності концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг. За адресою: [ADDRESS] , відкрито два особових рахунки: -о/р № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; -о/р № [NUMBER] на ім`я [PERSON] Згідно матеріалів справи позивач просить суд стягнути з [PERSON] (о/р № [NUMBER] ) суму заборгованості за надані комунальні послуги у розмірі 29403,72 грн. за період з 01.10.2013 року по 31.08.2021 рік. Згідно відповіді Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг ЗМР [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 08.06.2017 року по 26.05.2021 рік (а.с.12). На підтвердження вартості надання послуг та отримання таких споживачем, Концерн «МТМ» надало довідку про нарахування наданої послуги по особовому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] згідно якої відповідачу нараховано заборгованість з оплати за послуги теплопостачання та постачання гарячої води в сумі 29103,72 грн. за період 01.10.2013 року по 31.08.2021 рік (а.с. 4-6, зворот). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (1/2 частка) на підставі свідоцтва про право власності, 129 від 02.11.2011 року. Таким чином твердження представника відповідача [PERSON] - адвоката Шаповалової С.Г., щодо того, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] є власником чи співвласником квартири або користувачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються за вказаною адресою, не знайшли свого підтвердження та спростовані доказами наданими до матеріалів справи. Судом встановлено, що по о/р № [NUMBER] на ім`я [PERSON] нарахування за послугу централізованого опалення здійснюється на опалювальну площу - 21,23 кв.м. Згідно з ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 18 вище вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Споживач зобов`язаний\~оплачувати житлово-комунальні\~послуги у\~строки,\~встановлені договором\~або законом\~(пункт\~5\~частини третьої\~статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~24\~червня 2004\~року).\~Плата\~за житлово-комунальні\~послуги нараховується\~щомісячно (частина\~перша статті\~32\~Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» від\~24\~червня 2004\~року).\~Споживач\~здійснює оплату\~за спожиті\~житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630).\~Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року). Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Суд вважає за необхідне зазначити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття\~\~257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Представник відповідач [PERSON] адвокат Шаповалова С.Г. у своїй заяві просить застосувати строк позовної давності. Представник позивача [PERSON] заперечує з приводу застосування строків позовної давності посилаючись на переривання строку позовної давності, а саме частковою сплатою відповідачем боргу та строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжені на строк дії карантину. В Україні Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року встановлено карантин. На даний час карантин в Україні діє, Постанова КМУ №211 є чинною. В свою чергу через тимчасові карантинні обмеження стосовно перебування частини працівників на віддаленій роботі, що ускладнювало повноцінне виконання роботи, через що позивач зміг звернутися до суду з позовною вимогою про стягнення залишку несплаченого боргу 12.02.2021 року, тобто після закінчення дії обмежувальних заходів та відновленням на підприємстві повноцінного режиму роботи з забезпеченням на робочому місці повного складу працівників. З цього приводу суд зазначає наступне. Дійсно, на підставі постанови №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 року КМУ з 31 жовтня 2020 року на усій території України карантин. Проте, заборгованість у відповідача перед позивачем виникла починаючи з 01.10.2013 року, позивачем подано позовну заяву до суду 11.10.2021 року, а тому доводи представника позивача стосовно того, що запровадження карантину в Україні стало причиною невчасного подання до суду позовної заяви є безпідставними. Крім того, як вбачається з інформації розміщеної у комп`ютерній програмі документообігу суду (Д-3) та Єдиному державному реєстрі судових рішень, представниками Концерну «МТМ» здійснювалась активна діяльність щодо подання позовних заяв та заяв по видачу судових наказів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Таким чином, посилання представника позивача про неповноціну роботу підприємства є недоречними та спростовані інформацією, яка є доступною з офіційних сайтів. Позивач звернувся із позовом 11.10.2021 р., заборгованість виникла з 01.10.2013 року. Отже, загальний строк позовної давності для стягнення заборгованості за вказаний період повинний розраховуватись з вересня 2019 року (оскільки оплати за вересень 2019 року повинна проводитись до 20 жовтня 2019 року). Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем [PERSON] жодних оплат\~за надані\~послуги до\~вересня 2019\~рокуздійснено не було. Отже, загальний строк для стягнення заборгованості за вказаний період повинний розраховуватись з вересня 2019 року. За період з вересня 2019 року по серпень 2021 року особовому рахунку [NUMBER] на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] відповідачу нараховано заборгованість з оплати за послуги теплопостачання та постачання гарячої води в сумі 11657,47 грн. Наданий розрахунок не містить жодних відомостей щодо оплати відповідачем [PERSON] за надані послуги. Проте, згідно наданих квитанцій адвокатом Шаповаловою С.Г. вбачається, що [PERSON] здійснила сплату за надані комунальні послуги 27.09.2021 року на суму 1586,36 грн. та 1863,71 грн. із зазначенням призначення платежу «період оплати за 01.01.2021 рік по 30.06.2021 рік», що вказує на визнання заборгованості за період з січня 2021 року по червень 2021 року (а.с. 48,49). Таким чином сума заборгованості за послуги теплопостачання та постачання гарячої води яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, за період з вересня 2019 року по 31.08.2021 рік, з урахуванням часткової оплати, становить 8207,40 грн. Щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги з відповідача [PERSON] суд зазначає наступне. З 03.05.2017 р. по теперішній час [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (за місцем знаходження КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР). Відповідно до п.3.3.4. Положення «Про КУ «Любомирівський психоневрологічний Інтернат» ЗОР» передбачено, що інтернат забезпечує підопічних захистом прав та підтримкою, інформування щодо прав та представництва їхніх інтересів, зазначене підтверджується листом № 266 від 27.04.2017 року (а.с.97). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 093485 серія 12 ААВ встановлено, що [PERSON] має 2 групу інвалідності через захворювання (а.с.98-99). Згідно путівки № 447 від 19.04.2017 року [PERSON] влаштована до КУ «Любомирівський геріатричний пансіонат, психоневрологічний інтернат (а.с.100-101). Таким чином [PERSON] з 03.05.2017 року не є споживачем житлово-комунальних послуг Коннцерну «МТМ». Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що відповідач [PERSON] є власником квартири, на яку відповідно до вимог ст.ст. 319,322 ЦК України покладається обов`язок утримувати майно, що йому належить. У разі коли житлове приміщення належить одній особі на праві приватної власності, а інші особи мають тільки право користування, то належним відповідачем за позовами про стягненню заборгованості за комунальні послуги є власник житлового приміщення. Відповідно до ухвали ВССУ від 20.11.2013 р. по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, про відмову у задоволені вимог Концерну МТМ» про стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 03.05.2017 року по 30.06.2021 рік (особовий рахунок [NUMBER] ). Щодо стягнення заборгованості за період 01.10.2014 по 03.05.2017 рік суд зазначає наступне. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Ведмедовською Г.О. підтверджується той факт, що з 19.09.1995 р. по 03.05.2017 р. [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , отже відповідач була користувачем комунальних послуг, які надавав позивач у квартиру відповідачу, від їх надання та використання [PERSON] не відмовлялась. Згідно п. 6 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги Відповідно дост. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Згідно розрахунку заборгованості наданого представником Концерн «МТМ» у період до 03.05.2017 року наявна заборгованість за надані комунальні послуги. Згідно розрахунку заборгованості за період з 01.10.2014 року по 30.04.2017 року за особовим рахунком [NUMBER] відкритим на ім?я [PERSON] за послуги з централізованого опалення та гарячого постачання води було нараховано 9824,46 грн. Представник відповідача [PERSON] адвокат Ведмедовська Г.О. просить застосувати строк позовної давності оскільки позов поданий до суду 24.06.2021 р. Відповідно до вимог ст.ст. 253, 256, 257, 261 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Так, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позивач звернувся із позовом 24.06.2021 р., а відтак з саме з цієї дати розпочався перебіг позовної давності. Заборгованість [PERSON] виникла у період з 01.10.2014 року по 03.05.2017 року. Загальний строк позовної давності для стягнення заборгованості за вказаний період повинен розраховуватись з червня 2018 року. Отже, термін позовної давності сплив, тому відсутні підстави для стягнення вказаної заборгованості. З урахуванням сукупності встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов до [PERSON] задоволено частково, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають пропорційному стягненню з відповідачів. Позивачем за первісним позовом Концерном «МТМ» при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 2270 грн., оскільки позов задоволений частково, стягненню підлягає судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 633 грн.56 коп.

Outcome: partial