Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

В червні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає із позивачкою та навчається в Одеському національному медичному університеті державної форми власності на денній формі навчання за контрактом на стоматологічному факультеті та потребує матеріальної допомоги. Позивач до суду не з`явилася, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду письмову заяву щодо розгляду справи без її участі в порядку спрощеного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст.5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеської області. Відповідно до Договору №656 про надання освітніх послуг фізичній особі, укладеного між Одеським національним медичним університетом державної форми власності, підпорядкованому Міністерству охорони здоров`я України в особі ректора [PERSON] та [PERSON] , остання навчається на денній формі навчання. Згідно п. 6 вказаного Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 119\~900,00грн. Оплата послуг вважається здійсненою належним чином у день фактичного зарахування коштів на поточний рахунок виконавця. Відповідно до наданих квитанцій, позивачем сплачено оплату в повному обсязі за договором № 656 про надання освітніх послуг фізичній особі. Згідно довідки Одеського національного медичного університету №2148 від 31.08.2020 року [PERSON] є студентом IV курсу VІІ семестру денної контрактної форми навчання стоматологічного факультету Одеського національного медичного університету IV рівня акредитації з передбачуваним терміном закінчення навчання 30.06.2022 рік. Відповідно до ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату. В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. В судовому засіданні судом перевірено та встановлено наявність вказаних юридичних фактів. Враховуючи викладене, суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] користь позивачки витрати на оплату контракту за навчання дочки [PERSON] у розмірі 59\~950,00 грн.

Outcome: approved