Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

29.12.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] і просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 гривень на кожну дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що 09.02.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , діти перебувають на повному утриманні позивача, оскільки відповідач у добровільному порядку і на належному рівні коштів на утримання дітей не надає. Позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає, що сім`я розпалась та збереженню не підлягає У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.01.2022 року прийнято позов до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Призначено судове засідання. В подальшому ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.02.2022 позовні вимоги [PERSON] в частині вимог щодо стягнення аліментів залишені без руху. На виконання ухвали суду 19.07.2022 року через канцелярію суду позивачкою подано заяву про усунення недоліків, в якій уточнивши вимоги просить стягнути аліменти по 3000 грн. на кожну дитину. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи згідно\~вимог ст.\~128\~ЦПК України\~відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.07.2022 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 09.02.2013 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 29 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.02.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 5). У позивача та відповідача народилися діти [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 29 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.07.2013 року, та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №49 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.12.2016 року. Батьками дітей зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-11). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, неповнолітньої дитини. Відповідачем не надано відзиву на позов із зазначенням заперечень та доказів на підтвердження можливості збереження сім`ї. Отже суд вважає недоцільним надання сторонам строку для примирення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, враховуючи надані позивачем докази і встановлені судом обставини, а також відсутність відзиву і відповідних підтверджених доказами заперечень з боку відповідача [PERSON] з посиланням на відповідні докази стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню. У зв`язку з наведеним суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дітей в межах позовних вимог, однак з дотриманням чинних положень закону, стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Задовольняючи позов в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена. У зв`язку із задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с.1). Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved