Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просив стягнути солідарно з останніх на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 1542рvі-06-05 від 07 червня 2005 року в сумі 570 440,59 грн та судові витрати. В обґрунтуванні позову представник позивача зазначив, що 07 червня 2005 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 1542pvi-06-05 із Додатковою угодою № 1 від 06.07.2005, Додатковою угодою № 2 від 18.02.2015. Відповідно умов якого банком надано в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 50 000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 11,5 процентів річних із строком погашення до 07.06.2020 для придбання трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Право вимоги за Кредитним договором в сумі 18 919,98 доларів США (за курсом НБУ 412 883,14 грн) відступлене Державній іпотечній установі на підставі Договору відступлення права вимоги № 17/4-В від 11 лютого 2015 року. Відповідач [PERSON] не виконувала своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином, у зв`язку з чим станом на 11.03.2021 утворилася заборгованість перед позивачем Державною іпотечною установою становить 570 440,59 грн, в тому числі: сума основного боргу - 412 883,14 грн, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 07.06.2017 по 07.06.2020 - 144 686,87 грн; 3% річних за порушення грошового зобов`язання за період з 07.06.2020 по 11.03.2021 - 12 870,58 грн. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 1542рvі-06-05 від 07.06.2005 між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] 25 липня 2005 року укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого виконання зобов`язання забезпечено заставою нерухомості (іпотека): трикімнатної квартири, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Також між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит», відповідачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] 07.06.2005 укладено Договір поруки № 1542/1, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] відповідає перед ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за Кредитним договором № 1542рvі-06-05 від 07.06.2005. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їхньому задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала письмовий відзив, у якому повідомила, що у лютому 2015 року вона внесла черговий платіж у розмірі еквівалентному 569 доларів США та позачерговий платіж з метою дострокового погашення кредиту в розмірі еквівалентному 2 500 доларів США. 18 лютого 2015 року між [PERSON] та Банком було підписано Додаткову угоду № 2, відповідно до якої позичальник зобов`язалась повернути кредитні ресурси повністю до 07.06.2020 шляхом щомісячного внесення ануітетного платежу, розмір якого з 01.03.2015 складав 412 доларів США на місяць. Проте, починаючи з березня-квітня 2015 року відповідач не могла вже здійснити погашення кредиту на розрахунковий рахунок банку. У жовтні 2015 року відповідач [PERSON] отримала лист від позивача про те, що банк віднесено до категорії неплатоспроможних та права вимоги по Кредитному договору передано до позивача Державної іпотечної установи. У листі також було зазначено, що банк як іпотекодержатель був зобов`язаний письмово повідомити [PERSON] про відступлення прав за Іпотечним договором та відступлення прав за Кредитним договором, однак до дня звернення до суду відповідач жодної інформації від банку щодо передачі прав вимоги до позивача не отримувала. У листі також було рекомендовано утриматися від оплати будь-яких коштів в погашення боргу, а також отримати від банку довідку щодо поточного стану заборгованості. Проте, банк не надав позичальнику жодної інформації щодо статусу Кредитного договору та передачі прав вимоги до позивача, а також розміру заборгованості. У своєму відзиві відповідач [PERSON] стверджує, що має намір сплатити кредитну заборгованість на користь позивача, проте до дня звернення до суду не була впевнена в тому, хто саме й правонаступником ТОВ Банк «Фінанси та Кредит». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 червня 2005 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 1542pvi-06-05 із Додатковою угодою № 1 від 06.07.2005, Додатковою угодою № 2 від 18.02.2015. Відповідно п. 2.1, 2.3, 3.2 Кредитного договору банком надано в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 50 000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 11,5 процентів річних із строком повернення до 07.06.2020 для придбання трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За умовами п. 3.2 Кредитного договору позичальник зобов`язується щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитним ресурсам в складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого становить з 01.03.2015 - 412 доларів США. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 1542рvі-06-05 від 07.06.2005 між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] 25 липня 2005 року укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого виконання зобов`язання забезпечено заставою нерухомості (іпотека): трикімнатної квартири, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Також між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит», відповідачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] 07.06.2005 укладено Договір поруки № 1542/1, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] відповідає перед ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за Кредитним договором № 1542рvі-06-05 від 07.06.2005. У випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором у зазначені у договорі строки, поручитель зобов`язується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його кредитором (письмового або телетрансмісійного) про невиконання боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити грошову суму, яку вимагає кредитор, шляхом її перерахування на рахунок кредитора будь-яким способом, вказаним кредитором. Відповідно до ст. 546 ЦК України договір поруки є видом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним усіх зобов`язань і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Право вимоги за Кредитним договором в сумі 18 919,98 доларів США (за курсом НБУ 412 883,14 грн) відступлене позивачу Державній іпотечній установі на підставі Договору відступлення права вимоги № 17/4-В від 11 лютого 2015 року. Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про відступлення права вимоги від 15.10.2015 № 7482/11/2 було направлено на адресу відповідача [PERSON] , що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів) від 21.10.2015 та списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів № 3930 від 22.10.2015, та отримано відповідачем [PERSON] 24.10.2015, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 01042 22526043. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не належним чином виконувала умови договору, внаслідок чого у неї станом на 11.03.2021 утворилася заборгованість перед позивачем Державною іпотечною установою у розмірі 570 440,59 грн, в тому числі: сума основного боргу - 412 883,14 грн, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 07.06.2017 по 07.06.2020 - 144 686,87 грн; 3% річних за порушення грошового зобов`язання за період з 07.06.2020 по 11.03.2021 - 12 870,58 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На спростування вищенаведеної заборгованості відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ч. 1 ст. 81 ЦПК України, а також свого контррозрахунку. Відповідно п. 5.1 Договору поруки порука припиняється із припиненням зобов`язання, що і забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором не заявив вимоги до поручителя. Пункт 5.1 Договору поруки відповідав нормам цивільного законодавства, які були чинними на момент укладання цього договору. Згідно Закону України № 2478-VІІ від 03.07.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» ч. 4 ст. 559 ЦК України викладена в наступній редакції: Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання" Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Закон набрав чинності з 04.11.2018, а введений в дію з 04.02.2019. Цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону. Таким чином, на момент звернення позивача до суду порука не припинилась. На підставі п. 3.1 Договору поруки позивач направив 31.03.2021 на адреси відповідачів вимогу про виконання зобов`язань за Кредитним договором, яка станом на день розгляду справи не виконана, а заборгованість не погашена. З урахуванням вищенаведеного суд вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в загальній сумі 570 440,59 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вбачає можливим стягнути на користь позивача судовий збір з кожного з відповідачів у розмірі 4 278,31 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 526, 546, 553, 554, 610, 625, 1049, 1050 та 1054, 1077 ЦК України, та

Outcome: approved