Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , згідно якого прохали суд виселити малолітню [PERSON] , [INFO] , із житлової квартири за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказав, що заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.05.2017 року у цивільній справі № 537/15/17 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення із займаного приміщення. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2018 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги [PERSON] та залишено без змін рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.05.2017 року. Після винесення Крюківським районним судом рішення по справі № 537/15/17, Банком були отримані виконавчі листи та передані на виконання до Крюківського та Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці, про що відкриті відповідні виконавчі провадження. В ході проведення виконавчих дій по виселенню боржників із житлового приміщення за адресою [ADDRESS] з`ясувалося, що за вищевказаною адресою прописана малолітня [PERSON] 2013 р.н. 03.08.2021 року державним виконавцем Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Перцевою В.Ю. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника та складені акти про виселення мешканців із житлового приміщення за адресою [ADDRESS] . Станом на 19.10.2021 року житлове приміщення, що є предметом іпотеки, фактично звільнене, зняті з реєстрації [PERSON] та [PERSON] , але в ньому прописана неповнолітня дитина, що перешкоджає виконанню рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.05.2017 року. Ні на момент видачі кредиту 19.10.2007 року, ні на момент винесення 10.05.2017 року Крюківським районним судом рішення по даній справі, малолітні та неповнолітні діти в житловому приміщенні по [ADDRESS] прописані не були. Це також підтверджується наданою на ухвалу Крюківського районного суду від 24.02.2017 року довідкою з виконавчого комітету Кременчуцької міської ради за вих. № 0913/01-27 від 06.03.2017 року, де визначено, що за адресою іпотеки прописана [PERSON] та [PERSON] . Крім того, з довідки № 5855 від 17.06.2017 року чітко вбачається, що неповнолітня [PERSON] 2013 р.н. прописана за вищевказаною адресою з 17.06.2017 року, тобто майже через два місяці з дати ухвалення судом заочного рішення. Таким чином, відповідач порушив умови іпотечного договору від 19.10.2007 року, а саме п. 3.10, відповідно до якого повинен був повідомити в 30-деннний строк Банк про реєстрацію інших осіб за адресою місцезнаходження Предмету іпотеки. В зв`язку з тим, що станом на 19.10.2021 року законний представник малолітньої [PERSON] - її мати [PERSON] фактично не проживає та знята з реєстрації з житлової квартири [ADDRESS] , то дитина не має права бути зареєстрованою у вищевказаній квартирі та підлягає виселенню з неї. Отже, для проведення виконавчих дій по реалізації предмету іпотеки Банк змушений звернутися до суду з проханням про виселення малолітньої [PERSON] , [INFO] із житлової квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13.12.2021 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. 11.05.2022 року проведено підготовче судове засідання справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник АТ «Ощадбанк» - Кравченко Н.О. не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та прохає задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в справі мається заява про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його часті, вказавши, що Орган опіки та піклування заперечує щодо виселення малолітньої заперечує та прохає відмовити у задоволенні даної вимоги. Враховуючи наявні заяви, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.05.2017 року у цивільній справі № 537/15/17 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ Ощадбанк до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення із займаного приміщення. Згідно тексту даного рішення, судом було встановлено, що 19.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі в.о. керуючого філією-Міським відділенням № 62 м. Кременчук ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] (зміна прізвища підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ) був укладений договір про іпотечний кредит №6198, відповідно до якого останній надано кредит в сумі 25 000,00 доларів США на придбання квартири зі сплатою 12% річних з терміном повернення не пізніше 18.10.2022 року. Одночасно між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір поруки № 1, згідно якого остання зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 6198 від 19.10.2007 року. З метою належного виконання зобов`язання з [PERSON] був укладений іпотечний договір від 19.10.2007 року, згідно з яким в іпотеку ВАТ «Державний ощадний банк України» була надана нерухомість, а саме трикімнатна житлова квартира [ADDRESS] . Свої зобов`язання за договором про іпотечний кредит відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконували. Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2016 року по цивільній справі № 537/919/16-ц позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк Україна» в особі філії - Полтавського обласного управління АТ «Державний Ощадний банк Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, процентах та пені задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» заборгованість за договором кредиту № 6198 від 19.10.2007 року в розмірі 12 932, 49 доларів США. Рішення суду набрало законної сили 21.06.2016 року. У вказаному судовому рішенні боргові зобов`язання відповідачів зазначені станом на 22.03.2016 року. На виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2016 року, яке набрало законної сили 21.06.2016 року, було відкрито виконавчі провадження, однак до теперішнього часу борг з осіб, вказаних у судовому рішенні, органами державної виконавчої служби не стягнутий, про що свідчить лист №39824 від 10.05.2017 року з Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області та лист №17802 від 05.05.2017 року з Крюківського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області. Крім того утворилась заборгованість за період з 23.03.2016 року по 10.04.2017 рік в розмірі 1 797,64 доларів США, в тому числі 1250,57 доларів США - прострочена заборгованість по відсотках, 323,17 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, 66,52 доларів США - відшкодування 3% річних, 157,38 доларів США - штраф 10% від вартості невиконання зобов`язання, відповідно до п. 2.2 іпотечного кредиту від 19.10.2007 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. В квартирі, яка є предметом іпотеки за іпотечним договором від 19.10.2007 року зареєстровані та мешкають [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить інформація з Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 06.03.2017 року за №0913/01-27 та адресна картка. Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.04.2017 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . При цьому позивачем 01.11.2016 року за № 5269 було направлено відповідачу [PERSON] вимогу про звільнення житлового приміщення. Таким чином, в зв`язку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] порушили зобов`язання за Договором про іпотечний кредит № 6198 від 19.10.2007 року, в результаті чого утворилася заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 1 797 64 доларів США, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача суму боргу за період з 23.03.2016 року по 10.04.2017 рік в розмірі 1 797, 64 доларів США, яка неохоплена рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2016 року; в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором про іпотечний кредит № 6198 від 19.10.2007 року в сумі 14 127,08 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним 19.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Міського відділення № 62 м. Кременчука та [PERSON] , а саме на нерухоме майно: трикімнатну житлову квартиру [ADDRESS] , оціночною вартістю 179 002,00 грн., що належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» зі встановленням початкової ціни предмета іпотеки для подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності та виселити відповідачів [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2018 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги [PERSON] та залишено без змін рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.05.2017 року. Після винесення Крюківським районним судом рішення по справі № 537/15/17 Банком були отримані виконавчі листи та пред`явлені до виконання. 03.08.2021 року державним виконавцем Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Перцевою В.Ю. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника та складені акти про виселення мешканців із житлового приміщення за адресою [ADDRESS] . При цьому, в ході проведення виконавчих дій по виселенню боржників із житлового приміщення за адресою [ADDRESS] з`ясувалося, що за вищевказаною адресою прописана малолітня [PERSON] 2013 р.н. Станом на 19.10.2021 року житлове приміщення, що є предметом іпотеки, фактично звільнене, зняті з реєстрації [PERSON] та [PERSON] , але в ньому зареєстрована неповнолітня дитина, що перешкоджає виконанню рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.05.2017 року. Судом встановлено, що згідно довідки про реєстрацію місця проживання №5855 від 17.06.2017 року, неповнолітня [PERSON] 2013 р.н. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 17.06.2017 року, тобто після ухвалення судом заочного рішення. Ні на момент видачі кредиту 19.10.2007 року, ні на момент ухвалення 10.05.2017 року Крюківським районним судом рішення по справі, малолітні та неповнолітні діти в житловому приміщенні по [ADDRESS] зареєстровані не були. При цьому, з викладених вище обставин вбачається, що малолітня [PERSON] наразі фактично у спірній квартирі не проживає так як її матір згідно акту державного виконавця Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Перцевої В.Ю. від 03.08.2021 року виселена. Місце фактичного проживання [PERSON] та її малолітньої дитини [PERSON] , суду не повідомлені відповідачем, однак згідно заяви відповідача наявної в матеріалах справи, остання вказала адресу місця проживання: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово . У відповідності до ч.1, ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до положень ч.1 ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Постановою Касаційного цивільного суду ВС від 06.02.2019 року в справі № 570/3689/16-ц визначено, що оскільки неповнолітня особа були зареєстровані в будинку після того, як набрало законної сили рішення суду про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки, в порушення умов договору іпотеки, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачі підлягають виселенню, оскільки їх реєстрація в будинку, в тому числі реєстрація неповнолітньої дитини, була спрямована лише на те, щоб уникнути реалізації майна, на яке звернено стягнення заборгованості за кредитним договором. Постанова ВСУ від 18 грудня 2018 року по справі № 355/689/16-ц наголошує, що відповідно до ст.ст. 17,18 закону «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання; держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Судом встановлено, що відповідач, будучи обізнаною про наявне судове рішення щодо її виселення, вчинила дії щодо реєстрації своєї малолітньої дитини у приміщення з якого вона підлягала виселенню. Заперечення органу опіки та піклування, зокрема посилання на п.1, п.2 стаття 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» відповідно до яких: держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна; неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень, суд не бере до уваги, оскільки судом було встановлено, що на час реєстрації дитини вже існувало судове рішення щодо виселення її матері із займаного приміщення, тож мати свідомо з метою створення перешкоди у виконанні судового рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (жила) і виселення, здійснила реєстрацію дитини у цьому житлі поки рішення переглядалося апеляційною інстанцією, не повідомляючи про це Банк. Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки на момент реєстрації дитини, мати за рішенням суду підлягала виселенню, при цьому реєстрацію дитини здійснила без повідомлення Банку з метою ускладнення виконання рішення про її виселення, а тому суд вважає, виселення малолітньої дитини не порушує прав дитини, при цьому забезпечить виконання наявного судового рішення по справі № 537/15/17. Таким чином, позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , про виселення з житлового приміщення - обґрунтований та підставний, а тому підлягає до задоволення. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож, згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved