Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, у якому у них [INFO] народився син - [PERSON] . 25.08.2019 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області шлюб між нею та [PERSON] - розірвано. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2020 року малолітню дитину - [PERSON] залишено проживати з нею, з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 25.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте виключно вона піклується про їхню дитину, займається її вихованням та утриманням. Батько дитини з сином не спілкується, його життям не цікавиться, не піклується про його розвиток та виховання, від утримання дитини ухиляється. Відповідно до розрахунку Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 308/13506/19 від 12.05.2020 року станом на 01.07.2021 року становить 38400,00 грн. Тобто, жодних аліментів відповідач не сплачує. З 10.09.2020 року по 15.06.2021 року [PERSON] відвідував заняття у Центрі розвитку дітей «Я СЯМ». За період навчання дитини батько дитини не вдвідував центр та не здійснював оплати за навчання. У зв`язку з наявністю підстав для позбавлення відповідача батьківських прав позивач звернулася до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, як органу опіки і піклування із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, на що органом опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Окрім того, позивач зазначає, що [PERSON] , [INFO] , для гармонійного розвитку відвідує центр розвитку дітей «Я СЯМ», вартість послуг по догляду за дитиною за період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року складає 42717 грн, яку оплачує вона. Відповідач не бере участі в оплаті вищевказаних додаткових витрат на сина. А тому на підставі вищенаведеного просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені додаткові витрати на диину в розмірі 42717 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Пояснила, що відповідач повністю самоусунувся від участі у вихованні сина та надання допомоги на його утримання. Востаннє бачив сина у вересні 2020 року. Не телефонує ні їй, ні через знайомих не цікавиться життям сина. Зазначила, що дитина ходить у приватний дитячий садок вартість навчання у якому становить 7000 грн. на місяць. Участі у вказаних витратах як і у будь-яких інших відповідач не бере. Додала, що відповідач неодноразово судимий. Просила суд заадовольнити позов у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. У матеріалах срави наявне клопотання про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, за наявними матеріалами справи. У якому представник позивача зазначає, що орган опіки та піклування підтримує позовні вимоги позивача, в межах наданого висновку. Відповідач в судове засідання не з"явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області встановлено, що батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Також встановлено, що 22.11.2018 року в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2019 року у справі № 308/7227/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2020 року у справі № 308/13506/19 малолітньго - [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю - [PERSON] , з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 25.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач стверджує, що батько дитини самоусунувся від участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, життям сина взагалі не цікавиться. Згідно висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 04.06.2021 року № 426/23/1-19, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Як убачається з вказаного висновку, [PERSON] посилалася на те, що батько малолітнього не займається його вихованням з 2019 року, здоров`ям його не цікавиться, аліментів не сплачує, теперішнє фактичне місце його проживання невідоме. Органом опіки та піклування в ході підготовки вказаного висновку встановлено, що що станом на 23.05.2019 року [PERSON] перебуває у розшуку, аліментів не платить і станом на 30.04.2021 року заборгованість [PERSON] за аліментами становить 34400 грн., ухилення [PERSON] від виховання дитини підтверджується письмовими свідченнями працівників центру «Я СЯМ» [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] від 22.04.2021 року. Також органом опіки та піклування [PERSON] був запрошений на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Однак на засідання комісії не з`явився. В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2021 року у справі № 308/9091/21 [PERSON] засуджений за ч.2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі, зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік. Також згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2021 року у справі № 308/7230/21 [PERSON] засуджений за ч.4 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. Також встановлено, що на розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 120210781700000026 від 12.02.2021 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, а також кримінальне провадження №12020070170000233 від 22.02.2020 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на розгляд яких [PERSON] не з`являється та відносно нього неодноразово був застосований привід. Як убачається з розрахунку заборгованості по аліментах відносно [PERSON] по виконавчому листу № 308/13506/19 від 12.05.2020 року, станом на 01.07.2021 року заборгованість [PERSON] становить 34800 грн., за весь період [PERSON] жодного разу не сплатив аліменти. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 04.06.2021 року № 426/23/1-19 при розгляді питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] було також проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] та встановлено, що мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично разом з сином проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою працівниками служби у справах дітей проведено обстеження умов проживання та встановлено, що умови проживання дитини на відмінному рівні. Будинок обладнано всіма необхідними комунальними зручностями, облаштовано сучасними меблями та побутовою технікою. Для дитини є окрема кімната в якій є спальне місце та платяна шафа. Окремо є кімната з іграшками та ігровою зоною. За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, свого народу, своєї Батьківщини. Зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у справі «Ілля Ляпін проти Росії» зазначив, що якщо батько не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав, і в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя своєї малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , повністю ухилився від участі у вихованні та розвитку дитини, її матеріального забезпечення, а тому суд приходить до переконання, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. При цьому, суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Що стосується заявленої вимоги про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дитину в розмірі 42717,00 грн. суд приходить до наступного. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення . Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, і яка в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Отже, при вирішенні питання про стягнення додаткових витрат на дитину суд повинен з`ясувати наявність особливих обставин, що зумовлюють обов`язок батьків брати участь в додаткових витратах на дитину, зокрема необхідність в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачкою не доведено, що відвідування дитиною приватного дитячого садка викликано особливими обставинами. А тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення додаткових витрат на дитину.

Outcome: partial