Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на неї, в якому просить припинити право власності [PERSON] , правонаступниками якої є [PERSON] та [PERSON] , на частку у спільному майні, а саме на 49/150 часток житлового будинку з прибудовами, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, за [ADDRESS] ; визнати за ним (Позивачем) право власності на 49/150 часток житлового будинку з прибудовами, з відповідною часткою господарських будівель та споруд за [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що [PERSON] належить на праві власності 56/150 часток житлового будинку з прибудовами, з відповідною часткою господарських будівель та споруд за [ADDRESS] , загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., а саме 21/100 часток - на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького МНО Бєлою О.М. 05.02.2020 року за реєстровим №303, та 49/300 часток на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького МНО Майструк В.І. 13.11.2020 року за реєстровим №1254. [PERSON] (Третя особа) належить на праві власності 3/10 часток житлового будинку з прибудовами, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, за [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою 08.09.1988 року за реєстровим №2-3009. До складу зазначеного будинковолодіння входять: житловий будинок А, прибудова А1, ганок, погріб п/А1, сарай Ж, вбиральня Д, огорожа №3-4. Разом Позивачу та Третій особі спільно належить 101/150 часток. Решта 49/150 часток вказаного будинковолодіння належить на праві власності [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва №1268 про право особистої власності на будівлі, виданого 16.11.1979 року Вінницьким управлінням житлового господарства міськвиконкому на підставі рішення Ленінської районної ради народних депутатів №479 від 24.10.1979 року, зареєстрованого ВООБТІ 30.11.1979 року та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.05.2012 року. У витягу про державну реєстрацію прав [PERSON] на вказане майно №34165951 від 17.05.2012 року зазначено, що раніше номер будинку [ADDRESS] був №32. [PERSON] померла [INFO] , у зв`язку з чим припинилася її цивільна дієздатність. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли за законом та за заповітом її сини (спадкоємці): [PERSON] (і за заповітом і за законом), [PERSON] (за законом), [PERSON] (за законом), [PERSON] (за законом). Спадкові права [PERSON] і [PERSON] свого часу були оформлені належним чином. Наразі [PERSON] і [PERSON] померли, їх спадкоємці відчужили Позивачу відповідні частки будинковолодіння (21/100 та 49/300). Спадкові права [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] досі не оформлені жодним чином, свідоцтва про право на спадщину їм не видано. Спадщину [PERSON] і [PERSON] прийняли відповідно до п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, оскільки подали відповідні заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Однак [PERSON] і [PERSON] не оформили свої спадкові права на відповідні частки у будинковолодінні. Крім того вони ніколи не здійснювали догляд за будинком, не несли частину витрат на утримання будинку. Тягар утримання майна повністю ліг на плечі співвласників, які фактично користуються будинком (Позивача та Третьої особи). В результаті систематичного недогляду з боку спадкоємців [PERSON] будинок давно потребував ремонту і поступово руйнувався. Паркан навколо будинку фактично був зруйнований, земельна ділянка не оброблялася і заросла старими деревами, у лютому 2020 року частково провалився дах, внаслідок чого були зруйновані три стіни з південного боку будинку, а решта стін та конструктивних елементів даху опинилися в аварійному стані. У приміщеннях, якими користуються Позивач та Третя особа, потрібно було негайно здійснювати ремонтні роботи, фактично відбудовувати їх. Цей тягар також ліг на плечі співвласників, які фактично користуються будинком. Впродовж лютого-квітня 2020 року Позивач з Третьою особою спільно та в стислі строки відремонтували опірні конструкції даху та повністю перекрили його, відремонтували стіни, оштукатурили стіни, встановили тимчасовий паркан навколо всього будинку, розчистили сміття на місці зруйнованої частини будинку, впорядкували прилеглу земельну ділянку. Всі роботи проводилися коштом Позивача, оскільки сім`я [PERSON] не мала значних коштів, необхідних для робіт з відновлення. Позивач як співвласник будинковолодіння позбавлений можливості повноцінно реалізувати свої права на належне йому майно, оскільки частка у праві власності померлого співвласника ( [PERSON] ) не оформлена двома її спадкоємцями, які не проживають і ніколи не проживали у будинку, не цікавляться цим майном, не приймають участі в його утриманні. Позивач спільно з Третьою особою змушені сплачувати вартість комунальних послуг та інших платежів за цілий будинок. Крім того Позивач позбавлений можливості провести капітальний ремонт комунікацій будинку, оскільки проведення такого ремонту потребує згоди та участі всіх співвласників майна. Окрім вказаного, Позивач змушений буде самостійно оплатити вартість таких робіт, що порушує його права. Спільне користування будинковолодінням неможливе, оскільки систематичне (впродовж багатьох років) невиконання ними обов`язків щодо утримання будинку наносить шкоду іншим співвласникам і наражає їх на додаткові витрати. Спадкоємці [PERSON] [PERSON] і [PERSON] більше 30 років проживають постійно в російській федерації і забезпечені житлом. В спірному будинку вони ніколи не проживали і не виявляли такого наміру. Припинення права власності [PERSON] на частку в будинку не порушить ні прав останньої оскільки вона є померлою, ні прав її спадкоємців та не завдасть їм будь-якої шкоди. Позивач, вважаючи спосіб захисту його прав ефективним, звернувся до суду з цим позовом, в якому також зазначив, що він готовий внести на депозитний рахунок суду суму відшкодування вартості частки майна (49/150 часток будинковолодіння) після проведення експертного дослідження такої вартості, який Позивач надасть суду в ході судового розгляду. В позасудовому порядку вирішити даний спір Позивач позбавлений можливості. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2021 року відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження; роз`яснено учасникам справи право на подання заяв по суті спору, третій особі пояснення по суті спору. (а.с. 52 т. 1). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2021 року витребувано від Першої\~вінницької державної\~нотаріальної контори\~належним чином\~засвідчені копії\~спадкових справ,\~заведених до:\~майна померлої\~ [INFO] [PERSON] ,\~майна померлого\~ [PERSON] ,\~майна померлої\~ [INFO] [PERSON] ,\~до майна\~померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 64 т. 1). 11.08.2021 року від Третьої особи [PERSON] до суду надійшли пояснення, в яких він зазначив, що з 1988 року він разом із сім`єю дійсно проживає в будинку [ADDRESS] та є власником 3/10 часток цього будинку. Вони з Позивачем постійно спільно користуються будинком, підтримують його в придатному для проживання стані, проводять необхідні ремонтні роботи, обслуговують, сплачують необхідні платежі, впорядковують земельну ділянку. [PERSON] на момент смерті проживала в спірному будинку сама, її сини [PERSON] та [PERSON] не проживали в будинку на момент смерті матері, після її смерті та не проживають більше 30 років. З часу її смерті належною померлій часткою будинковолодіння вони не користувалися, до будинку не з`являлися, не доглядали його, не приймали участь в його утриманні та обслуговуванні. Частина будинку постійно руйнувалася через систематичний недогляд, її ремонт не проводився, частина земельної ділянки була занедбана. У лютому 2020 року занедбана частина будинку зруйнувалася через аварійний стан, тому [PERSON] разом з [PERSON] , були змушені спільно відремонтувати будинок впродовж лютого-квітня 2020 року, розчистили та впорядкували земельну ділянку, встановили нові паркани від вулиці Шевченка та [PERSON] . [PERSON] вважає, що діями [PERSON] та [PERSON] порушуються і його права як співвласника будинковолодіння, задоволення позову [PERSON] відновить його порушені права, просив позов [PERSON] задовольнити (а.с.72 т.1). Правом на відзив на позов відповідачі не скористалися. 02.09.2021 року з Першої вінницької державної нотаріальної контори надійшли витребувані докази, а саме копії: спадкової справи №351/90 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.79-109 т.1), спадкової справи №538/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.110-162 т.1), спадкової справи №315/08 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.163-182 т.1), та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №66049726 від 17.08.2021 року, згідно якої в спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] (а.с.77 т.1). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2021 року витребувано з Державного нотаріального архіву Вінницької області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 753/1999, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.198-199 т.1). 04.11.2021 року з Державного нотаріального архіву Вінницької області до суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи № 753/1999, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.215-244 т.1). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2021 року ухвалено звернутись до компетентних судів російської федерації з судовим дорученням про вручення документів, збирання доказів та опитування відповідачів: [PERSON] [INFO] , який проживає за адресою:\~ [ADDRESS] (інші засоби зв`язку невідомі); [PERSON] [INFO] ,\~який проживає за адресою:\~ [ADDRESS] (інші засоби зв`язку невідомі); доручено компетентним судам російської федерації провести процесуальні дії у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] , про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на неї, зокрема, вручити\~ [PERSON] та [PERSON] \~копію позовної заяви з доданими до неї документами; допитати\~ [PERSON] та [PERSON] \~в якості відповідачів; провадження у справі №127/14277/21 зупинено до надходження відповідей від компетентних судів російської федерації на судове доручення (а.с.249-250 т.1). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2022 року провадження у справі №127/14277/21 поновлено у зв`язку з введенням воєнного стану на території України спричиненим триваючою повномасштабною збройною агресією рф проти України, чим порушено її суверенітет, а також з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, та з урахуванням повідомлених ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) обставин щодо припинення листування, що стосується співробітництва з установами юстиції рф та білорусі (а.с.11-12 т.ІІ). Виклик відповідачів вирішено здійснювати шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2022 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні по суті (а.с. 20 т. ІІ). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з тих же підстав, що наведено у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов до суду не подали, клопотань про відкладення розгляду чи розгляд справи у їх відсутність до суду не внесли, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій позов [PERSON] визнав та просив задовольнити, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалив проводити розгляд справи у його відсутність. Враховуючи наведене, суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність учасників справи, які до суду не з`явились, оскільки судом виконано вимоги процесуального закону щодо їх належного повідомлення. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 15\~ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, ст.15\~ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] , виданого 16.11.1979 року Вінницьким управлінням житлового господарства міськвиконкому, на момент смерті була власницею 7/10 часток будинковолодіння [ADDRESS] (а.с.99 т.І). 22.01.1987 року [PERSON] розпорядилася належним їй майном на випадок смерті, заповіла синам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 7/10 часток будинковолодінні, що знаходиться по [ADDRESS] , в рівних частках, 3/10 часток сину [PERSON] (а.с.97 т.І, а.с.123 лист ВМБТІ про зміну номеру будинку). 3/10 часток будинковолодіння 08.09.1988 року [PERSON] відчужила [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстром №2-3009 (а.с. 10-12, 99 т.І зворотній бік). Зазначеною часткою [PERSON] володіє досі. [INFO] [PERSON] померла (а.с.95 т.І). 22.05.1990 року діти [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори спільну заяву про прийняття спадщини після смерті матері у виді частки будинковолодіння [ADDRESS] та грошового вкладу, в якій просили видати свідоцтва про право на спадщину (а.с.80 т.І). 30.06.1990 року та 14.07.1990 року до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері звернувся [PERSON] (а.с.81-82 т.І). Підпис [PERSON] на заявах посвідчений не був. 14.07.1990 року [PERSON] видав довіреність на ім`я [PERSON] , якого уповноважив отримати свідоцтво про право на спадщину, яка залишилась після померлої [PERSON] , до складу якої входять житловий будинок [ADDRESS] та грошові кошти (а.с.92 т.І). 20.03.1991 року Перша вінницька державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №351/90 на грошові вклади, які належали померлій [PERSON] , згідно якого спадкове майно в рівних частках успадкували [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.93 т.І). 21.10.2005 року [PERSON] подав до Першої вінницької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в будинковолодінні по [ADDRESS] (а.с.94 т.І). 21.10.2005 року Перша вінницька державна нотаріальна контора видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/10 часток з 7/10 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с.108 т.І). Свідоцтво на 7/10 часток спадкового майна станом на 21.10.2005 року видано не було. [INFO] [PERSON] помер (а.с.168 т.І). Згідно матеріалів спадкової справи №315/08, заведеної до майна померлого [PERSON] , копія якої наявна в матеріалах справи, після його смерті 21/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого в [ADDRESS] , успадкувала дружина померлого [PERSON] , про що останній 15.04.2008 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий №6-589 (а.с.180 т.І). [PERSON] померла [INFO] (а.с.117 т.І). Згідно матеріалів спадкової справи №538/2017, заведеної до майна померлої [PERSON] , копія якої наявна в матеріалах справи, після її смерті 21/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого в [ADDRESS] , успадкував син померлої [PERSON] , про що останньому 03.04.2019 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий №2-634 (а.с.158 т.І). [PERSON] відчужив належну йому 21/100 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого в [ADDRESS] , [PERSON] (Позивачу), що вбачається з копії договору дарування 21/100 частки житлового будинку, посвідченого 05.02.2020 року приватним нотаріусом Вінницького МНО Бєлою О.М. за реєстровим №303 (а.с.5-6 т.І). [PERSON] помер [INFO] (а.с.228 т.І). За життя [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] у виді частки у будинковолодінні, розташованому в [ADDRESS] , однак не оформив своїх спадкових прав. Згідно матеріалів спадкової справи №753/99, заведеної до майна померлого [PERSON] , копія якої наявна в матеріалах справи, після його смерті 49/300 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого в [ADDRESS] , які належали померлій [PERSON] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] та який не оформив свої спадкові права, успадкувала дружина останнього [PERSON] , про що останній 13.11.2020 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий №3-1258 (а.с.243 т.І). 13.11.2020 року [PERSON] набув право власності на ці 49/300 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького МНО Майструк В.І. за реєстровим №1254 (а.с.7-9 т.І). [PERSON] є власником 56/150 (21/100+49/300) часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого в [ADDRESS] . Інший співвласник вказаного будинковолодіння - [PERSON] володіє 45/150 (3/10) частками такого будковолодіння. Тобто сумарно [PERSON] та [PERSON] володіють 101/150 частками цього будинковолодіння. Право власності на решту 49/150 часток будинковолодіння досі зареєстровано за померлою [PERSON] , спадкоємці якої: [PERSON] та [PERSON] прийнявши у встановленому законом порядку спадщину, не оформили свої спадкові права на це майно (кожен з них успадкував право на 49/300) в спірному будинковолодінні. Відповідно до статті 549\~ЦК УРСР (в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій у визначений законом строк. Спадкоємці померлої [PERSON] відповідачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері подавши до нотаріальної контори відповідні заяви у визначений законом строк, а неотримання ними свідоцтв про право на спадщину за законом чи заповітом не породжує правових наслідків у вигляді неможливості прийняття спадщини на майно після її смерті. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду\~від 18 вересня 2019 року у справі № 226/1396/16-ц (провадження № 61-2199св18),від 30 жовтня 2019 року у справі № 289/1818/16-ц (провадження № 61 - 17763св18), від 15 січня 2021 року в справі № 691/619/18 (провадження №\~61 - 2138св19). Як було встановлено статтею 548 ЦК УРСР ( в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином закон, який існував станом на час відкриття спадщини, не зобов`язував спадкоємців оформлювати своє право на спадщину, вона (спадщина) вважалась належною спадкоємцю, з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв. (постанова Верховного Суду\~від 18 вересня 2019 року у справі № 226/1396/16-ц). Таким чином, після смерті [PERSON] її спадкоємці, які прийняли спадщину - з поміж інших також відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно успадкували належну спадкодавцю на праві спільної часткової власності (в рівних частках кожен - по 49/300) часток спірного будинку [ADDRESS] . Позивач, пред`являючи позовні вимоги до спадкоємців власника, які прийняли спадщину [PERSON] та [PERSON] , про припинення права власності [PERSON] на 49/150 часток житлового будинку з прибудовами та відповідною часткою господарських будівель та споруд [ADDRESS] , та визнання за ним права власності на спірну частку будинковолодіння посилається на те, що відповідачі, прийнявши спадщину, більше 30 років не оформили своє право на спадщину на відповідні частки у будинковолодіння, в будинку не проживали ні до смерті матері ні після, за будинком та прибудинковою земельною ділянкою не доглядали та не доглядають, житловий стан не підтримували, не приїжджали, не цікавилися майном, що призвело до занедбання частини житлового будинку, часткового руйнування будинку (провалився дах, зруйнувалися опорні конструкції). Позивач та третя особа [PERSON] як співвласники будинку, які користуються ним, несуть значні витрати по відновленню та ремонту всього будинку, зокрема, частини, яку успадкували відповідачі, по розчищенню всієї земельної ділянки, по обнесенню всієї земельної ділянки парканом, по виплаті комунальних платежів, сплати податків тощо. В разі, якщо [PERSON] та [PERSON] залишать частку будинку, успадковану відповідачами, без догляду, ремонту та відновлення руйнівні процеси поширяться на решту будинку, якими користуються (та є співвласниками) Позивач та Третя особа. Позивач вважає достатніми правові підстави для припинення права власності померлої [PERSON] на 49/150 часток будинковолодіння (а відповідно і права її спадкоємців [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно) та визнання на ним права власності на цю частку, оскільки подальше перебування позивача з відповідачами в статусі співвласників житлового будинку є неможливим через наведені вище обставини, та внаслідок бездіяльності відповідачів з утримання будинку. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами першою, другою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). У відповідності до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Тлумачення пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку може відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення порушення прав інтересів співвласника, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку (постанова Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 750/11178/17, провадження № 61-42000св18). У постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження №12-180гс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України («таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники фізичні особи. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року в справі № 754/16751/18 (провадження № 61-10039св21) зроблено висновок, що: «аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але\~за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України («таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники - фізичні особи». Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] понад 30 років проживають в російській федерації, а отже мають інше житло, відомостей про те, що відповідачі з 1990 року виявляли будь-який інтерес до успадкованого майна, матеріали справи не містять. Відповідачі будинком не цікавляться, його не обслуговують, обов`язок з утримання майна не виконують, що призвело до втрати житловим будинком (в частині успадкованого відповідачами майна) придатності до проживання, руйнування даху, опірних конструкцій, занедбання прибудинкової земельної ділянки, що порушує інтереси позивача. Крім того суд дійшов висновку, що частка в житловому будинку, яка зареєстрована за померлою [PERSON] та успадкована [PERSON] та [PERSON] , з огляду на загальну площу та характеристики будинку, є незначною, оскільки на кожного з наведених двох спадкоємців (відповідачів по справі) припадає по шостій його (будинковолодіння) частині (49/300), а тому суд приходить до висновку, що припинення права власності на таку частку не завдасть істотної шкоди співвласникам (відповідачам). Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та припинення права власності [PERSON] на спірне майно, спадкоємцями якої є відповідачі [PERSON] та [PERSON] з підстав визначених в сукупності пунктами 1 та 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України (частка є незначною і не може бути виділена в натурі; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Обставини для такого припинення, які регламентовані вказаними нормами права судом достовірно встановлені. Згідно зі звітом (висновком) про визначення вартості 49/300 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , виконаного ТОВ «Експертсервіс.юа» в 2020 році, становить 84\~750 гривень (а.с.14). Відповідно вартість 49/150 часток спірного будинковолодіння складає подвійну суму - в розмірі 169\~500 гривень, яка внесена позивачем [PERSON] на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України, що підтверджується квитанцією № 4803-1866-6983-5904 від 11.07.2022 АТ «А-Банк». (а.с. 25 (зворот) т. 2 справи). Юридичний факт надходження на депозитний рахунок суду (ТУ ДСА України у Вінницькій області) коштів в сумі 169\~500 грн., внесених [PERSON] в якості компенсації вартості частки майна [PERSON] підтверджується довідкою ТУ ДСА України в Вінницькій області від 18.07.2022 № 04-28/1395. (а.с. 29 30 т. 2 справи). Вказана сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідачів, в рівних частках, в якості компенсації за припинення їх права на успадковане майно у виді 49/300 часток спірного будинковолодіння кожного з них. Таким чином з позивача на користь кожного з відповідачів підлягає стягненню по 84\~750 грн. Розподіл судових витрат суд не проводить, оскільки позивач просив залишити судові витрати за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved