Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 20 вересня 2021 року [PERSON] (далі -позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття, щомісячно в розмірі 3500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову, та стягнути аліменти з відповідача на утримання позивача у розмірі 4000 грн., як матері малолітньої дитини, яка перебуває у декретній відпустці. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 12 квітня 2019 року. В період шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є відсутність почуття любові, поваги, взаєморозуміння, та застосування відповідачем до позивача фізичного насилля. Подружні стосунки сторони не підтримують тривалий час. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині, участі у її вихованні не приймає. Позивач не має змоги працювати, оскільки донечці два роки та вона постійно потребує догляду позивача. У зв`язку з викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. 3. Адвокат Чижов Віталій Андрійович, який діє в інтересах відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме просив суд: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , та відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошові кошти на її утримання у зв`язку з перебуванням в декретній відпустці у сумі 4000 грн. В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідач позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти їх задоволення. З позовними вимогами про розмір аліментів 3500 грн. на утримання дитини, відповідач не погоджується частково. В матеріалах справи, наявна довідка виконкому Дачненської сільської ради № 1581 від 17 вересня 2021 року, яку сама позивач надає на підтвердження того, що відповідач не працює з 05 жовтня 2010 року. Таким чином, позивач не надав доказів, що відповідач спроможний сплачувати аліменти більш ніж визначено законодавством його мінімальний розмір, а саме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому представник відповідача вважає об`єктивним розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі - 1500 грн. Крім того, відповідач спроможний та буде надавати додаткову матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, належним чином забезпечувати її увагою та батьківським піклуванням. З позовними вимогами щодо стягнення аліментів у сумі 4000 грн. на утримання позивача, відповідач у цій частині категорично не погоджується. Доказів того, що відповідач має дохід, а також - про розмір такого доходу, чи наявність у власності відповідача нерухомості чи іншого цінного майна, що могло бути взято судом до уваги при встановленні стягнення 4000 грн. з відповідача на користь дружини, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, позивачем суду не надано. У матеріалах справи відсутні докази про наявність у відповідача доходів, будь - якого матеріального активу, як джерела виплати аліментів на утримання дружини. Тому, немає прав для висновку про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Так як, утримання неповнолітньої дитини є обов`язком відповідача як особи, яка вказана батьком дитини у свідоцтві про народження останньої, а виплата допомоги дружині за змістом норми ст. 84 СК України - пов`язана з наявністю у нього можливості як у чоловіка позивача - надавати таку допомогу позивачеві, проте підстави для стягнення аліментів на утримання позивача відсутні. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає можливим позов задовольнити частково, а саме розірвати шлюб між позивачем та відповідачем та визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі - 1500 грн. щомісячно. В решті позову - відмовити. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 25) 5. Відповідач у судове засідання не з`явився, але представник відповідача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. (а.с. 64) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2021 року, цивільну справу № 496/4320/21, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 8. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18 лютого 2022 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені судом. 9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 24 березня 2022 року було прийнято заяву адвоката Чижова Віталія Андрійовича, який діє в інтересах [PERSON] про перегляд заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 лютого 2022 року. 10. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2022 року заяву адвоката Чижова Віталія Андрійовича, який діє в інтересах [PERSON] про перегляд заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 лютого 2022 року задоволено, скасовано заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 лютого 2022 року по цивільній справі № 496/4320/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 31 травня 2022 року на 14-00 год. 11. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27 червня 2022 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 13 липня 2022 року. 12. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 13. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в шлюбі, який зареєстровано 12 квітня 2019 року виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 08, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . (а.с. 6) 14. В період шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . (а.с. 9) 15. Згідно довідки № 1581 від 17 вересня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, [PERSON] не працює з 05 жовтня 2010 року. (а.с. 10) 16. Згідно довідки № 1587 від 17 вересня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, [PERSON] проживає за адресою реєстрації разом з донькою [PERSON] , яка знаходиться на її утриманні. (а.с. 11) 17. Згідно диплому про перепідготовку 12 ДСК № 141756, [PERSON] закінчив факультет Національний університет «Львівська політехніка» за спеціальністю «Геодезія», присвоєно кваліфікацію інженер-геодезист, отримав диплом спеціаліста. (а.с. 12) 18. Згідно диплому молодшого спеціаліста [NUMBER] , [PERSON] у 2019 році закінчив Одеський морехідний коледж рибної промисловості ім.. О. Соляника та здобув освітньо-кваліфікаційний рівень молодший спеціаліст, спеціальність «Експлуатація суднових енергетичних установок», професійна кваліфікація «Механіка (суднового)». (а.с. 13) 19. Згідно диплому спеціаліста [NUMBER] , [PERSON] закінчив у 2006 році Одеський державний аграрний університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Механізація сільського господарства» та здобув кваліфікацію інженера-механіка. (а.с. 14) V. Оцінка Суду. 20. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 21. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. 22.Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. 23. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. 24. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 25. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 26. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. 27. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. 28. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. 29. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. 30. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини та позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. 31. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 32. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 33. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 34. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 35. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 36. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 37. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 38. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 39. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 40. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 41.Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 42. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. 43. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 44. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON] і відповідно до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини. 45. Утім, в матеріалах справи наявна довідка Дачненської сільсько ради Одеського району Одеської області № 1581 від 17.09.2021 року, надана позивачем, з якої вбачається, що відповідач не працює з 05 жовтня 2010 року, виходячи з чого, можливо дійти висновку, що він не отримує стабільний дохід. 46. Тому, суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача у сумі 3500 грн. буде для нього непомірно великою сумою, що призведе до скрутного матеріального становища. 47. Враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину та прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає можливим та достатнім стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини аліменти у сумі 1500 грн. 48. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У даному випадку позов подано до суду 20 вересня 2021 року. 49. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. 50.\~Відповідно до\~ст.\~76\~СК України,\~розірвання шлюбу\~не припиняє\~права особи\~на утримання,\~яке виникло\~у неї\~за час\~шлюбу.\~Після розірвання\~шлюбу особа\~має право\~на утримання,\~якщо вона\~стала непрацездатною\~до розірвання\~шлюбу або\~протягом одного\~року від\~дня розірвання\~шлюбу і\~потребує матеріальної\~допомоги і\~якщо її\~колишній чоловік,\~колишня дружина\~може надавати\~матеріальну допомогу.Якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. 51.\~Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~77\~СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. 52. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. 53. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. 54. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. 55. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. 56. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. 57. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. 58.В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. 59. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. 60. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. 61. Спроможність батька дитини надавати допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров`я є однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. 62. В матеріалах справи наявні докази того, що відповідач не працює з 2010 року та позивачем не надано суду доказів того, що у відповідача є стабільний дохід, а тому він має матеріальну змогу сплачувати грошові кошти на її утримання у сумі 4000 грн. до досягнення дитиною 3-х років. Стороною позивача не надано доказів, а судом не встановлено, що відповідач працевлаштований, має інші джерела доходів, є працездатним, може надавати матеріальну допомогу дружині. 63. Враховуючи, що необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка - батька дитини надавати матеріальну допомогу, та враховуючи той факт, що відповідач не має постійного доходу, а також те, що судом задоволено позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, що потребуватиме також витрат, тому виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини. Також, слід звернути увагу, що позивач, звертаючись з позовом про стягнення коштів на своє утримання аліментів у розмірі 4000 грн., не обґрунтувала заявлений розмір аліментів, їх достатність та співрозмірність з огляду на життєві потреби. 64. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 65. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 66. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 67. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~ VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 68. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 69. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial