Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

24 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Ухвалою суду від 11 березня 2021 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач подав до суду зустрічний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] на підставі відсутності кровного споріднення між ним, як батьком, та [PERSON] , як сином, а також виклюдчити відомості про нього як батька [PERSON] із актового запису про народження останнього. Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. На виконання вказаного припису ЦПК України ухвалою суду від 20 квітня 2021 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідачем було подано до суду зустрічний позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] на підставі відсутності кровного споріднення між ним, як батьком, та [PERSON] , як сином, а також виключити відомості про нього як батька [PERSON] із актового запису №130 від 06.02.2013 року про народження останнього. Також відповідачем було заявлено клопотання про призначення у справі судово-генетичної експертизи щодо визначення наявності кровного споріднення між ним та [PERSON] . Ухвалою суду від 20 травня 2021 року було задоволено клопотання відповідача та призначено по справі судово-генетичну експертизу, яку доручено провести КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" Дніпропетровської обласної ради", провадження у справі зупинено на час проведення вказаної експертизи. Відповідно копії повідомлення КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" Дніпропетровської обласної ради" проведення вказаної експертизи було призначено на 29 червня 2021 року з 09:00 год до 12:00 год за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 14. Згідно розпискам сторін вони отримали копії запрошень на проведення медичної експертизи. Відповідно повідомленню КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" Дніпропетровської обласної ради" від 01.07.2021 року, у зв`язку із тим, що позивачка за первісним позовом разом з [PERSON] не з`явилися до місця проведення судово-генетичної експертизи, проведення останньої було перенесено на 26 липня 2021 року з 09:00 год до 12:00 год за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 14. Згідно повідомленню КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" Дніпропетровської обласної ради" від 27.07.2021 року ухвала суду про призначення судово-генетичної експертизи була повернута до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області без виконання у зв`язку із неявкою до місця її проведення позивачки за первісним позовом з дитиною. Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у справі №640/4304/17-ц, "суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що відповідачка неодноразово не з`явилася для забору біологічних зразків разом із дитиною для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК), що свідчить про її ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі, зробили правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову. Відповідачка не довела наявність поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом із дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини. Вказані дії та бездіяльність відповідачки, що призвели до неможливості проведення експертизи, надали суду можливість визнати факт, який відповідачкою заперечується, та задовольнити позовні вимоги [PERSON]. Нез`явлення відповідачки разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи без поважних причин свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про оспорювання батьківства. Судом першої інстанції вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідачки разом із дитиною у її проведенні". Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 277/836/16-ц (провадження № 61-48029св18). За фактичних обставин, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що нез`явлення позивачки за первісним позовом до місця проведення судово-генетичної експертизи свідчить про про її ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі. Також нею не доведено наявність поважних причин, які перешкоджали їй з`явитися разом із дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини. Вказані дії та бездіяльність позивачки за первісним позовом, що призвели до неможливості проведення експертизи, зумовлюють суд прийти до висновку про необхідінсть визнання факту відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] . На підставі всього вищевикладеного, беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи та підтверджуючі їх докази, суд вбачає за необхідне відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з позивачки за первісним позовом на користь позивача за зустрічним позовом судовий збір за подання зустрічного позову у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved