Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх синів: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне), в якому просять стягнути з відповідача на їхню користь страхове відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Свої вимоги мотивують тим, що 26.06.2021 близько 18 год. 20 хв. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись у напрямку м. Козятина Вінницької області автодорогою М-21 сполученням «Виступовичі - Могилів-Подільський», поблизу кілометрового показника «256 км», неподалік с. Веселе Хмільницького району Вінницької області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, допустив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, де допустив дотичне зіткнення із автомобілем марки «Volvo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку по належній смузі руху. Після первинного контактування даних транспортних засобів відбулось їх відкидання і розвертання з одночасним зіткненням автомобілів марки «ВАЗ 2108», д.н.з. [NUMBER] , із автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку по належній смузі руху. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2108», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] від отриманих травм загинув на місці події. За вказаним вище фактом уповноваженими органами внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021020000000339 від 26.06.2021. Внаслідок загибелі [PERSON] його дружині [PERSON] , його малолітнім синам [PERSON] та [PERSON] , а також його матері [PERSON] , завдано шкоду. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 2108», д.н.з. [NUMBER] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) згідно полісу №AP9803781, то АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) як страховик, є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Дорожньо-транспортна пригода відбулася 26.06.2021, розмір мінімальної заробітної плати на цей момент становив 6000 грн. Оскільки у загиблого [PERSON] залишились батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] та син - [PERSON] , то позивачам належить 1/5 частина загального розміру страхового відшкодування (72000,00), а саме 14400,00 грн. Крім того, у загиблого [PERSON] на утриманні перебували малолітні сини: [PERSON] та [PERSON] , тому вони мають право на відшкодування шкоди у зв`язку у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 94000 грн. Отже, відповідач у відповідності до ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язаний відшкодувати позивачам шкоду, заподіяну смертю потерпілого [PERSON] . Представник відповідача надав суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Вказав, що оскільки кримінальне провадження №12021020000000339 не закінчено, тому позов до АТ «Страхова група «ТАС» (приватне)як до особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність водія [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, є передчасним. Також вказав, що для отримання страхового відшкодування позивачі у порядку, встановленому ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», із заявою про страхове відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю [PERSON] , до АТ «Страхова група «ТАС» (приватне)не зверталися. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 26.06.2021 близько 18 год. 20 хв. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись у напрямку м. Козятина Вінницької області автодорогою М-21 сполученням «Виступовичі - Могилів-Подільський», поблизу кілометрового показника «256 км», неподалік с. Веселе Хмільницького району Вінницької області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, допустив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, де допустив дотичне зіткнення із автомобілем марки «Volvo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку по належній смузі руху. Після первинного контактування даних транспортних засобів відбулось їх відкидання і розвертання з одночасним зіткненням автомобілів марки «ВАЗ 2108», д.н.з. [NUMBER] , із автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку по належній смузі руху. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2108», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] від отриманих травм загинув на місці події (а.с.29-30). Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ВАЗ 2108», д.н.з. [NUMBER] , за участю якого відбулась дорожньо-транспортна пригода, на час настання події була застрахована в Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) відповідно до полісу №AP9803781 (а.с.38). Особами першого ступеня споріднення по відношенню до загиблого є батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , син - [PERSON] (а с.33-37). Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом частин першої, другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України, згідно з яким, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. За змістом цієї норми обов`язок з відшкодування шкоди покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного з них, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця незалежно від його вини. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.09.2020 у справі №199/1100/19. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Доказів непереборної сили або умислу померлого під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи не містять. За фактом дорожньо-транспортної пригоди до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження №12021020000000339 від 26.06.2021 щодо [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України. У обвинувальному акті зазначено, що порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 12.1 ПДР України знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди у вигляді заподіяння смерті [PERSON] . Тобто вказані документи містять інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений. Відсутність вироку суду відносно [PERSON] не звільняє його від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Про це свідчить також і позиція МТСБ України, викладена у п. 1 протоколу Президії МТСБ України № 153 від 27.04.2006, згідно з яким постанова суду про накладення адміністративного стягнення не може розглядатися страховиком як єдиний і обов`язковий доказ існування підстав для притягнення особи, відповідальність якої застрахована, до цивільно-правової відповідальності. Цей документ суду має оцінюватися страховиком на рівні з іншими документальними доказами. Відсутність такого документа не може свідчити і про відсутність страхового випадку. На підставі зазначеного страховик має право прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування без наявності рішення суду про притягнення до адміністративної відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, відповідальність водія застрахована у АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до полісу №AP9803781, який діяв на момент ДТП станом на 26.06.2021. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відсутність у матеріалах справи обвинувального вироку не може свідчити про відсутність страхового випадку та відсутності підстав для відшкодування АТ «Страхова група «ТАС»завданої позивачам шкоди, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована цією страховою компанією. Крім того, відповідачем не подано жодного доказу на підтвердження відсутності своєї вини, яка презюмується, згідно із статтею1166 ЦК України. Щодо доводів відповідача про незвернення позивачів із заявами про страхове відшкодування шкоди до АТ «Страхова група «ТАС» (приватне), слід зазначити таке. Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них передбачена статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страховика за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страховика про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved