Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що наказом № 115-К від 11.06.2008 він був прийнятий в сталеливарний цех № 31 дефектоскопістом по ультразвуковому контролю ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». Наказом № 273-К від 01.11.2021 він був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу Законів про працю України. При звільненні ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» не виплатило йому заборгованість по заробітній платі, посилаючись на відсутність грошових коштів та не виплатив йому розрахункові кошти. Згідно розрахункових листів по заробітній платі загальна сума заборгованості на час його звільнення складає 81172,74 грн. (без урахування податків та зборів). Так як відповідач не виплатив йому заробітну плату, то є підстави стягнення його середнього заробітку за весь час затримки, тобто з 02.11.2021 по 22.02.2022. Згідно розрахункових листів по заробітній платі, за вересень 2021 року його заробітна плата складала 15995,32 грн., а за жовтень 2021 року - 12835,48 грн. враховано останні місяці перед звільненням, за якими здійснено повну виплату. Таким чином його середньоденна заробітна плата, враховуючи повну зайнятість, за останні два місяці роботи становить 686,44 грн. ((15995,32 + 12835,48 = 28830.80) : 42 роб. дні). Станом на 22.02.2022, тобто на день подання позовної заяви до суду, сума -середнього заробітку, який відповідач зобов`язаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку (тобто за період з 02.11.2021 по 22.02.2022) становить: 686,44 грн.*78 робочих днів = 53542,32 грн. У зв`язку з цим просить суд стягнути з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 81172,74 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, що складає 53542,32 грн. Представник відповідача - Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» надав суду довідку про заборгованість по заробітній платі [PERSON] за винятком утриманих ПДФО та Військового збору, яка складає 78111,27 грн., а також довідку про середню заробітну плату, що становить 606 грн. 53 коп. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з 11.06.2008 по 01.11.2021 (а.с. 9-14). З довідки від 11.07.2022 вбачається, що заборгованість по заробітній платі та розрахункових [PERSON] , за винятком утриманих ПДФО та Військового збору, становить 78111,27 грн. Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. За вимогами статей 115, 116 Кодексу Законів про працю України, статті 24 Закону України «Про оплату праці», - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу Законів про працю України, - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу Законів про працю України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки судом встановлено, що в день звільнення відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати, що також підтвердив відповідач, розмір якої становить 78111,27 грн., що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених статтею 115 Кодексу Законів про працю України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» та наявність заборгованості з виплати заробітної плати, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у вказаному розмірі. Відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України, - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до пункту 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок) основою для обчислення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. З довідки про середню заробітну плату (дохід) вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 606 грн. 53 коп. Середній заробіток\~позивача за\~затримку розрахунку\~при звільненні\~за період\~з 02.11.2021\~по 22.02.2022становить 47309,34 грн. (78 робочих днів х 606,53 грн.) Відтак, з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 78111,27 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 47309,34 грн., а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Позивачі - у справах про стягнення заробітної плати відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору. Зважаючи на викладене, на підставі частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 954,97 грн. (78111,27*992,40/81172,74) за вимогу про стягнення заробітної плати, та 876,87 грн. (47309,34*992,40/53542,32) на користь [PERSON] за вимогу про стягнення середнього заробітку.

Outcome: partial