Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , у розмірі 700,00 грн. Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 травня 2018 року збільшено розмір аліментів та стягнуто аліменти у розмірі 1000,00 грн, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Оскільки позивач має мінімальний дохід, прожитковий мінімуму для дитини збільшився та розмір стягуваних аліментів не забезпечує належне утримання дитини, дитина потребує належного утримання, а стягувана сума аліментів у розмірі 1000,00 грн є нижчою від половини встановленого законом прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, позивач просила змінити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04 травня 2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з розміру твердої грошової суми 1000,00 грн на розмір ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача надав відзив, за яким просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач не надала належних та допустимих доказів щодо можливості відповідача сплачувати більший розмір аліментів та отримання нею мінімального доходу. Зазначав, що на утриманні відповідача перебувають непрацездатні особи: малолітня донька - [PERSON] , дружина [PERSON] , та непрацездатний батько - [PERSON] , які потребують значних коштів на проходження лікування від захворювань. Також, сім`я відповідача несе значні витрати, у тому числі за надані комунальні послуги щодо електропостачання, газопостачання. Отже, відповідач не має можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Разом з тим, представник відповідача вказував, що позивач невірно сформувала предмет позову зміна розміру аліментів, замість вірного зміна порядку і способу стягнення аліментів, що свідчить про наявність підстав для ухвалення відмови у задоволенні позову. Тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі або задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача, відповідач у судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 08.06.2011 (а.с.8). Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова №751/1764/17 від 03.05.2017, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , у розмірі 700,00 грн (а.с.13). Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова №751/1407/18 від 30.05.2017, збільшено розмір аліментів, який підлягає стягненню за Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова №751/1764/17 від 03.05.2017. а саме із 700,00 (семисот) гривень щомісячно на 1000,00 (однієї тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення нею повноліття (а.с.14-17). Відповідач, заперечуючи щодо позовних вимог, до відзиву додав: - свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, за яким [PERSON] уклав шлюбу з [PERSON] (а.с.64); - посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серія [NUMBER] від 02.12.2021, за яким [PERSON] має інвалідність (а.с.66); - свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.06.2019, видане Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, за яким відповідач має дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.65); - довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №372709 (а.с.68), консультативний висновок спеціаліста від 21.04.2022 (а.с.69); виписний епікриз №3619 (а.с.70); результат огляду №26506155 від 11.05.2021 (а.с.71); результат огляду №26506087 від 11.05.2021 (а.с.72); консультативний висновок спеціаліста від 24.09.2021 (а.с.73-74); квитанції сплати за медичні послуги (а.с.75,83-86); патогістологічне дослідження від 29.07.2021 (а.с.76); виписку з історії хвороби №2218 від 13.09.2021 (а.с.77-79); виписку з історії хвороби №1846 від 02.08.2021 (а.с.80); за якими [PERSON] , [PERSON] проходять медичні огляди; - квитанції про сплату оферти [PERSON] (а.с.81-82); - розрахункову книжку для розрахунків за електроенергію на 2021-2022 роки (а. с.87-111); - квитанції про сплату за споживчу електроенергію (а. с. 112-113, 116, 118); - квитанцію за вивіз побутових відходів (а. с. 114); - квитанції за абонентське обслуговування за водопостачання (а. с. 115, 119); - квитанції за розподіл природного газу (а. с. 117, 120). Надаючи оцінку вказаним доказам, суд дійшов висновку, що витрати відповідача за комунальні послуги (споживчу електроенергію, вивіз побутових відходів, абонентське обслуговування за водопостачання, розподіл природного газу) є платою за господарську діяльність, спрямовану на забезпечення умов проживання та перебування його у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. За суттю та призначенням, такі витрати не відносяться до індивідуальних (вибіркових) витрат окремих осіб, є гарантією забезпечення нормальних умов існування платників послуг, тому відповідач є платником їх вартості на рівні усіх користувачів з урахуванням соціальних, економічних, природно-кліматичних та інших умов регіонів та населених пунктів. Тому такі витрати не можуть відноситися до додаткових витрат, які несе відповідач на час розгляду справи. При вирішення вказаного спору, суд бере до уваги наявність у відповідача на утриманні іншої дитини, з урахуванням того, що така обставина не звільняє батька від обов`язку забезпечувати належне утримання своєї неповнолітньої дитини та сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом. Щодо доданих документів про стан здоров`я дружини відповідача та медичного обстеження відповідача, суд враховує вказані обставини при визначенні розміру аліментів, заявлених у позовній заяві. Так, позивач ставить вимогу про збільшення розміру аліментів у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення нею повноліття, обґрунтовуючи вимоги збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та потребою дитини у належному матеріальному забезпеченні. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд зазначає, що аналіз змісту\~ст.\~192\~СК України\~свідчить,\~що зміна\~законодавцем мінімального\~розміру аліментів,\~які підлягають\~стягненню з\~платника аліментів\~на одну\~дитину,\~не є\~самостійною підставою\~для зміни\~розміру аліментів\~відповідно до\~ст.\~192\~СК України. Разом з тим, суд враховував, що за ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Аналіз норм ЦПК України, свідчить, що вимоги про стягнення аліментів: у розмірі на одну дитину - однієї чверті від доходу батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину ( п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України); або у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України) вважаються безспірними і підлягають автоматичному задоволенню у наказному провадженні.\~Тобто розмір аліментів одна чверть від доходу батька або 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, законодавець визначив, як мінімальну гарантію виконання одного з батьків обов`язку забезпечувати дитину. Тому, враховуючи наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини, дружини, яка є особою з інвалідністю; виходячи з дотриманням принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини; беручи до уваги, що стягнення аліментів у розмірі однієї чверті від доходу батька або 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку окремо\~є безспірними\~вимогами,\~а їхнє\~поєднання у\~позовній заяві\~не становитиме\~надмірного тягаря\~для платника\~аліментів,\~натомість забезпечить рівень життя дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; а стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн не досягає половини розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Щодо твердження представника відповідача про необґрунтованість заявлених вимог щодо зміни розміру аліментів без зазначення зміни порядку і способу стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів, а відсутність прописаного, проте обґрунтованого у позові шляху зміни розміру їх присудження, не можуть бути підставою для відмови в позові з урахуванням основних засад СК України (щодо інституту стягнення аліментів), ЦПК України (щодо вибору способу захисту прав). Також, відповідно до ст. ст.\~133,\~141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн, у зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом.

Outcome: approved