Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий. 08 квітня 2022 року [PERSON] (далі - також позивач, баба) подала до суду позовну заяву до [PERSON] (далі - також відповідач, мати) в якій просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] (далі - також дитина, донька, сестра), призначити її опікуном дитини, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття (далі - також позовна заява). У позовній заяві позивач зазначає таке: її син [PERSON] (далі - також [PERSON] , син, батько) перебував у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем; [INFO] у них народилася дитина; коли дитині виповнилося 1 рік 4 місяці відповідач залишила дитину її сину; дитина проживає разом з нею та дідом [PERSON] (далі - також дід) у квартирі [ADDRESS] та перебуває на їх утриманні; син помер [INFO] ; з березня 2012 року відповідач участі у вихованні дитини та утриманні не приймає, не цікавиться її життям, здоров`ям та успіхами у навчанні, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; вона є кровною родичкою дитини, створила та має необхідні житлово-побутові умови для проживання дитини, а тому має переважне право встановити опіку над дитиною; до кримінальної відповідальності не притягувалася; протипоказань за станом здоров`я щодо призначення її опікуном не має; вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав, призначити її опікуном дитини та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. 30 травня 2022 року відповідач подала до суду відзив проти позову у формі заперечення, в якому зазначає таке: після народження дитини [PERSON] не допомагав їй; вживав наркотичні засоби; коли дитині виповнилося дев`ять місяців вона перестала підтримувати стосунки з [PERSON] та на протязі року проживала разом з дітьми у місті Ананьїв, Подільського району Одеської області; згодом, коли вона повернулася до села Знам`янка, Березівського району, Одеської області[PERSON] почав погрожувати їй та силоміць забрав дитину; [PERSON] не дозволяв їй бачити дитину та казав, щоб вона платила гроші за можливість перебування дитини з нею; після того, як вона вийшла заміж, [PERSON] взагалі заборонив їй бачити дитину; в 2017 році їй зателефонувала позивач та попросила допомогти для підготовки дитина до першого класу, на що вона погодилася в обмін на дозвіл бачитися з дитиною; з того часу вона кожен місяць для дитини надавала позивачу 1000 гривень, купувала подарунки, одяг тощо; періодично забирала дитину до себе; після смерті [PERSON] позивач запропонувала їй відмовитися від дитини, через що позивач зможе отримувати більше грошей на дитину від держави; вона не може сплачувати аліменти, оскільки на її утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей. Позивач не подала до суду відповідь на відзив. 2. Учасники судового провадження висловили таке. Позивач у судовому засіданні підтвердила обставини зазначені у позовній заяві, просила її задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав, призначити її опікуном дитини, оскільки відповідач не приймає участі в їх вихованні та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі однієї половини доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні підтвердила обставини зазначені у відзиві та додатково пояснила, що: дитина дійсно проживає з позивачем, оскільки, натепер так буде краще для інтересів доньки, яка того хоче; не бажає примушувати доньку проживати разом з нею й нашкодити дитині; можливо згодом дитина змінить свою думку, коли подорослішає та зрозуміє дійсні обставини; вона по можливості надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини; не відмовляється сплачувати аліменти, як вирішить суд, проте може сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень; працює не офіційно та отримує державну допомогу; натепер оформлює земельну ділянку в порядку спадкування. Представник служби у справах дітей Знамянської сільської ради Березівського району Одеської області (далі - також служба) Лахно О.Я. (далі - також представник служби) у судовому засіданні зазначила, що: служба вважає не доцільним позбавити відповідача батьківських прав та призначити позивача опікуном дитини; натепер дитині краще проживати з позивачем; дитина бажає проживати разом з позивачем; за життя [PERSON] дійсно створював відповідачу перешкоди у спілкуванні з донькою; позивач має право спілкуватися з донькою й не звільняється від сплати аліментів. Дитина в судовому засіданні показала таке: проживає разом з бабою і дідом; іноді спілкувалася з братом [PERSON] , який проживає з мамою; мати з нею спілкується не часто; мати придбавала їй речі; бажає проживати з бабою і дідом, оскільки їй так більш комфортно; має своя окрему кімнату; позбавлення матері батьківських прав потрібне, як їй розповіли, щоб отримувати допомогу від держави та пільги. [PERSON] , син відповідача, в судовому засіданні показав таке: проживає з мамою та іншими дітьми; раніше був свідком, як [PERSON] неодноразово ображав його мати та силоміць забрав сестру до місця свого проживання; з сестрою спілкується не часто; мати по можливості намагається допомагати сестрі. 4. Процесуальні рішення та дії у справі такі. 18 квітня 2022 року постановлена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження,й визначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання для розгляду справи. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 16 травня 2022 року. постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання позивача та витребувано документи. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 08 червня 2022 року підготовче провадження закрите та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 22 червня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву в розгляді справи для виклику свідка. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 29 червня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву в розгляді справи для подання сторонами доказів. 5. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі. За свідоцтвом про народження дитина народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 9). Дитина проживає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання а.с. 10). За свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 11). До складу сім`ї позивача входять чоловік [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). З актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 09 лютого 2022 року, 17 лютого 2022 року, 19 травня 2022 року вбачається, що позивач має усе необхідне для створення сприятливих умов для проживання та розвитку дитини (а.с. 13, 14, 78). З довідки виданої Радісненським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Берізка» 17 січня 2022 року вбачається, що дитина відвідувала садок з 08 серпня 2014 року по 31 серпня 2017 року. За час перебування дитини в дошкільному закладі про неї піклувалася бабуся, яка приводила дитину в дитячий садок, відвідувала батьківські збори, сплачувала за харчування дитини в дошкільному закладі (а.с. 15). З довідки Радісненського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області вбачається, що дитина навчається в п`ятому класі (а.с. 16). З характеристики виданої Радісненським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області 14 січня 2022 року, [PERSON] вбачається, що: дитина навчається в школі з першого класу; зарекомендувала себе як старанна працелюбна учениця; має навчальні досягнення середнього рівня; регулярно відвідує школу; бере активну участь у житті класу та школи; підтримує дружні стосунки з усіма учнями; зовнішній вигляд охайний, шкільне приладдя в порядку; виховується в сім`ї бабусі та дідуся, які добре опікуються дитиною, дбають про неї, цікавляться її успіхами та досягненнями (а.с. 17). З виписки із амбулаторної карти розвитку дитини вбачається, що: дитина перебуває під наглядом сімейного лікаря з 11 листопада 2010 року; за станом здоров`я дитини слідкує бабуся, з якою дитина на теперішній час проживає; під наглядом бабусі дитина проходить регулярний медичний огляд; всі щеплення проведені згідно календаря щеплень; бабуся своєчасно реагує на скарги онуки; призначення лікаря виконує в повному обсязі (а.с. 19). Позивач на «Д» обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою №27 виданою Комунальним некомерційним підприємством «Іванівська центральна районна лікарня Іванівської районної ради Одеської області (а.с.20). Відповідач є матір`ю - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 53, 54, 55). [PERSON] та [PERSON] , 11 вересня 2015 року уклали шлюб який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1428. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 57). За свідоцтвами про смерть: [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] помер [INFO] (а.с. 58, 59). З характеристики на [PERSON] , виданої Знам`янською сільською радою Іванівського району Одеської області 20 травня 2022 року вбачається, що: відповідач народилася в селі Широка-Поляна Глибоцького району, Чернівецької області; в 2000 року закінчила 11 класів Ширяївської середньої школи та вступила до ПТУ №34 на курси швачки; в 2006 році вийшла заміж за [PERSON] , через два роки шлюб було розірвано; перебуваючи у цивільному шлюбі з [PERSON] у 2010 році народила дитину, яка перебувала на вихованні батька; відповідач періодично надавала матеріальну та фінансову допомогу і намагалася підтримувати зв`язок з донькою; в 2015 року відповідач вийшла заміж за [PERSON] , який помер через три роки; виховує трьох неповнолітніх дітей; не працює; за період проживання зарекомендувала себе порядною людиною; винаймає трикімнатну квартиру; добре піклується про здоров`я дітей; шкідливих звичок не має; випадків порушення нею громадського порядку або недостойної поведінки у побуті не було (а.с. 60). До складу сім`ї відповідача входять: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 61). За довідкою про доходи відповідача від 23 травня 2022 року вбачається, що вона перебуває на обліку в Роздільнянському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника, сума виплати за період з 01 грудня 2021 року по 31 травня 2022 року становить 12102 гривні (а.с. 62). За відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утримання податків станом на 23 травня 2022 року, відповідач за період з 4 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року отримала доходи у загальному розмірі - 12769 гривень 20 копійок. Джерело доходу - Управління соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації (а.с. 63). За довідкою виданої 23 травня 2022 року Березівською районною державною адміністрацією Одеської області вбачається, що відповідач перебуває на обліку як отримувач соціальних допомог в управлінні соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрацією Одеської області та отримує виплати: допомога багатодітним сім`ям - 2100 гривень щомісяця, ДСД по втраті годувальника - 2320 гривень щомісяця (а.с. 64). За довідкою від 23 травня 2022 року №91 виданою Іванівською районною філією Одеського обласного центру зайнятості відповідач не перебуває на обліку як безробітна (а.с. 65). Відповідач протягом 2020-2022 років перераховувала позивачу грошові кошти на утримання дитини, що підтверджується квитанціями (а.с. 68-70). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 19 травня 2022 року вбачається, що: відповідач з родиною проживає у трикімнатній квартирі, але користується тільки двома кімнатами; житлово-побутові умови задовільні; сім`я має продукти харчування в достатній кількості; скарг до старостату на родину не надходило (а.с. 77, 79). З висновку «Про не доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] » від 19 травня 2022 року вбачається, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини є не доцільним та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини (далі - також висновок, а.с. 82-83). 6. Норми права, які застосував суд такі. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (частина 1 статті 55 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (частина 1 статті 58 ЦК). Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина 3 статті 60 ЦК). Батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей . Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа (частина 1, 3 статті 242 ЦК). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина 8 статті 7 Сімейного кодексу України, далі - також СК). Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини . Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 1, 2 статті 15 СК). Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (частина 1 статті 121 СК). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина 1 статті 155 СК). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (пункт 2 частини 1 статті 164 СК). Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (частина 3 статті 164 СК). Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина 2 статті 166 СК). Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим (частина 4 статті 167 СК). Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (частина 1, 2 статті 179 СК). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 статті 182 СК). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1 статті 183 СК). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина 1 статті 191 СК). Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (частина 1, 2 статті 243 СК). Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини (частина 1, 2 статті 244 СК). Баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень (частина 1, 2 статті 258 СК). Установити у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком: від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (частина 1, 2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», далі - також Закон). Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього (частина 1 статті 11 Закону). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (частина 1 статті 12 Закону). Права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом (частина перша статті 59 ЦПК). 7. Мотиви з яких виходив суд задовольняючи позовні вимоги. Суд відмічає, що позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню дитини, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Суд наголошує, що позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, тобто застосовується тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Відтак, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Суд зауважує, що при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: погляди дитини; індивідуальність дитини; збереження сімейного оточення і підтримання відносин; піклування, захист і безпека дитини; вразливе положення; право дитини на здоров`я; право дитини на освіту. Суд констатує, що учасники справи не подали доказів: застосування до відповідача будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, притягнення до адміністративної, кримінальної відповідальності, проведення бесід, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування про необхідність зміни ставлення до виховання дитини або що на орган опіки та піклування покладався обов`язок здійснювати контроль за виконанням нею батьківських обов`язків, а також винної поведінки відповідача та свідомого нехтування нею своїми обов`язками, які могли б свідчити про умисне ухиляння від виховання дитини. Отже, позивачем не доведено, що поведінка відповідача стосовно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, а неможливість активної участі відповідача в житті дитини спричинено об`єктивними причинами: проживання дитини з позивачем та забезпечення виховання інших дітей. Водночас суд вважає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сімейним законодавством України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, за яким брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Так, з огляду на положення частини 1 статті 15 СК, статті 180 СК сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу, зокрема і щодо обов`язку утримувати дитину. Такий обов`язок матері, батька відповідно до частини 1 статті 121 СК ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Притому що, виходячи з приписів частини 1 статті 179 СК, аліменти одержані на дитину, є власністю дитини. Оскільки судом встановлено, що відповідач з дитиною фактично не проживає, донька тривалий час проживає разом з бабою і дідом, а батько дитини помер, то відповідно до частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері або у твердій грошовій сумі за вибором іншого законного представника дитини, разом з яким проживає дитина. Тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі визначеному судом, з урахуванням положень статей 181-183 СК. Також, суд звертає увагу, що частина 3 статті 242 ЦК прямо допускає існування інших законних представників, крім батьків (усиновлювачів) та опікунів. Отже, законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа. Таким чином, відповідно до частини 2 статті 258 СК, частини 3 статті 242 ЦК, частини 1 статті 56 ЦПК України, частини 1 статті 59 ЦПК баба і дід, за умови, що дитина проживає з ними тривалий час, є її законними представниками і мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних онуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. 8. Суд застосовує таку практику Верховного Суду. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16, 17, 18, 19 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Правову позицією викладену Верховним Судом у постанові від 27 квітня 2022 року по справі № 221/9049/19. 9. Суд застосовує таку практику Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини (далі - також ЄСПЛ) у рішенні «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголосив, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ЄСПЛ наголосив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів, та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. У рішенні по справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. 10. Висновок суду такий. З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково. 11. Підстави допустити негайне виконання судового рішення такі. Виходячи з приписів пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. 12. Розподіл між сторонами судових витрат такий. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 133 ЦПК). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). Виходячи з приписів частини 1 статті 137 ЦПК, частини 1 статті 141 ЦПК судові витрати покладаються на позивача, оскільки у позові відмовлено. З пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, яка має в собі вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial