Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила достроково розірвати договір оренди земельної ділянки від 23.07.2013 року щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7421480400:05:000:0178. Вказала, що такий договір був укладений її чоловіком і відповідачем. [INFO] [PERSON] помер, а позивач прийняла його спадщину. До складу спадщини увійшла наведена земельна ділянка. За змістом договору, який просить розірвати позивач (п.38), перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, є підставою для зміни умов або розірвання договору. З урахуванням такого права, позивач договір оренди, яким обтяжена прийнята у спадок земельна ділянка, просить розірвати. У підготовче судове засідання позивач подала уточнену заяву згідно ч.3 ст. 49 ЦПК України, послалась на п.37 Договору з відповідним обгрунтуванням (а.с.34-35), вказуючи, що відповідач не сплачував орендну плату за 2017 і наступні роки, а згідно п. 37 Договору допускається розірвання договору в односторонньому порядку з підстав невиплати орендної плати протягом 6 місяців після закінчення календарного року за який вноситься орендна плата. У подальшому позивач у судове засідання не зявилася, подала письмове клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.156). Її неявка не перешкоджає розгляду позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся (а.с.157), поважність причин неявки не довів. У відзиві (а.с.86-87) відповідач посилається на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 31.05.2021 у справі № 732/24/21, яке набрало законної сили 12.07.2021 про стягнення орендної плати, обгрунтовуючи, що тільки 31.12.2020 позивач захистила своє право у судовому порядку, а з попередньою претензією до відповідача звернулась тільки 17.12.2020. Таким чином, відповідач вказує, що сама позивач ухилялась від отримання орендної плати від Відповідача, починаючи із смерті спадкодавця, тобто з 07.08.2013 року і до 17.12.2020, тобто не повідомляла відповідача про набуття нею у власність земельної ділянки разом із правом на отримання орендної плати за неї. Тому відповідач стверджує, що невиконання умов договору сталося виключно з вини Позивача, а не з вини Відповідача. Згідно ч.3 статті 223 ЦК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Дослідивши письмові докази, встановивши норму права, яка підлягає застосуванню до правовідносин, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Доведено, що 23.07.2013 між [PERSON] (орендодавцем) та АПК „Старосільський в особі голови Новика Сергія Миколайовича (орендаря) був укладений договір оренди землі, тобто ділянки загальною площею 5,3007 га, у тому числі рілля площею 5, 3007 га, кадастровий номер 7421480400:05:000:0178 (а.с. 6-7). Договір укладено на 15 років. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 4280897 від 24.07.2013. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 березня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. спадкоємцем вище вказаної земельної ділянки стала дружина [PERSON] [PERSON] (позивач). Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 2 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~ЗК України,\~ЦК України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі\~статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом договору, який просить розірвати позивач (п.38), перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки\~щодо застосування\~відповідних норм\~права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду.\~Зокрема,\~у постанові\~ від 23 травня 2018 року у справі\~№ 647/1460/17, оскільки договір\~містить чітку\~умову щодо\~можливості його\~розірвання в\~односторонньому порядку\~у випадку\~зміни власника\~ділянки та\~не містить\~обмежень щодо\~способу зміни\~власника,\~наведене свідчить\~про те,\~що відбувся\~перехід права\~власності на\~ділянку і\~спадкоємець,\~як новий\~власник,\~отримав право\~розірвання в\~односторонньому порядку\~договір \~оренди,\~укладеного із\~спадкодавцем. Спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч.5 ст. 1268 ЦК). Тобто, хоча оформлення спадкових прав триває певний час, згідно із законодавством вважається, що спадкоємець отримав права з дня смерті особи. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (спадкоємця) не є підставою для припинення договору, якщо інше не передбачено таким договором (ч.4 ст.32 Закону від 06.10.1998 № 161-Х1V «Про оренду землі»). Як вбачається із доповненої заяви, на рішення позивача також вплинуло те, що вона не отримала своєчасно орендну плату, хоча мала право на її отримання, так як відповідач продовжив з дня смерті спадкодавця безоплатно користуватися орендованою земельною ділянкою. Позивач набула всіх прав на цю ділянку, тому правомірно очікувала дотримання орендарем строків сплати орендної плати, а договірні наслідки недотримання таких строків (п. 37 Договору) були достеменно відомі Відповідачу, який не був позбавлений обовязків перед спадкоємцями на час оформлення ними спадщини. Із змісту\~рішення Городнянського\~районного суду\~Чернігівської області\~ від\~31\~травня 2021\~року (справа\~732/24/21)\~встановлено,\~що \~ \~позов [PERSON] до АПК „Старосільський про стягнення сум орендної плати, судом задоволено частково. Стягнуто із АПК „Старосільський (Україна 15124, с. Старосілля, вул. Миру,26, Городнянський район, Чернігівська область, ЄДРПОУ: 03798636) на користь [PERSON] в межах строку позовної давності невиплачену орендну плату, а саме: 12873,84 гривень, яка за вирахуванням податку і військового збору фактично становить до виплати суму 10363,44 гривень. У задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення орендної плати за 2013-2016 роки відмовлено у звязку із спливом на момент предявлення позову до суду позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі. Таким чином, доведено, що у 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роках відповідач не виплачував орендну плату за орендовану земельну ділянку 7421480400:05:000:0178, не відшкодував заборгованість при поданні позивачем досудової претензії відповідачу 17.12.2020, що стало наслідком для захисту її прав на стягнення сум орендної плати у судовому порядку. Тому, достовірно знаючи про неї як спадкоємця, відповідач свідомо не виплатив всі суми орендної плати, заявивши про застосування наслідків позовної давності, хоча у добровільному порядку міг компенсувати орендну плату за всі роки, натомість три роки (2013-2015 роки) користувався земельною ділянкою безоплатно. Тому, з урахуванням встановлених обставин, суд не може стверджувати про добросовісність сторони відповідача. Суд прийняв до уваги посилання відповідача на Постанову Верховного Суду від 09.12.2019 у справі № 709/1089/17, у якій міститься висновок про те, що відсутність у договорі обовязку перерахування коштів на депозит нотаріуса, крім визначеного законом лише такого права, та нездійснення орендарем таких дій, не може бути безумовною підставою для розірвання договору. Суд же,\~задовольняючи позовні\~вимоги [PERSON] ,\~бере до\~уваги сукупність\~всіх важливих\~обставин провадження,\~зокрема те,\~що власник\~земельної ділянки\~змінився,\~за 2017-2020\~рік орендна\~плата була\~стягнута у\~примусовому порядку\~за рішенням\~суду, власник має право вимагати від осіб усунення порушень свого права власності у будь-який час, права позивача на отримання прибутку від оренди успадкованої земельної ділянки знехтувані відповідачем свідомо. Згідно із\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на вказане, подальше існування договору оренди, який позивач просить розірвати, порушуватиме права власника гарантовані статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про про захист прав людини і основоположних свобод. За таких обставин позов є законним, обгрунтованим і підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved