Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

08 жовтня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Комітету правового захисту України про скасування наказу та поновлення на роботі. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він працював на посаді голови Комітету правового захисту України засновником якого є Антикорупційний комітет України. 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Курасовою О.В. було проведено реєстраційну дію, якою змінено керівника Комітету з [PERSON] на [PERSON] . На думку [PERSON] таке звільнення є незаконним, а тому він просить суд скасувати наказ про звільнення та поновити його на роботі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2021 року цивільну справу № 753/20446/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 12 жовтня 2021 року. 27 жовтня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача. Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 02 грудня 2021 року. Ухвалою суду від 2 грудня 2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано від Печерської районної в м. Києві державної адміністрації завірені копії усіх документів, які наявні в паперовій формі в реєстраційній справі Комітету правового захисту України (ЄРДПОУ 35978150). Судове засідання відкладено на 1 лютого 2022 року. 4 січня 2022 року на виконання вимог ухвали суду від 2 грудня 2021 року до суду надійшли матеріали реєстраційної справи Комітету правового захисту України (ЄРДПОУ 35978150). Судове засідання 1 лютого 2022 року не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді у період з 24 січня по 3 лютого 2022 року. Пізніше судове засідання було призначено на 15 березня 2022 року. 15 березня 2022 року судове засідання не відбулось, оскільки відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Пізніше судове засідання було призначено на 14 червня 2022 року. 11 травня 2022 року до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи матеріалів камеральної перевірки Міністерством юстиції України державного реєстратора- приватного нотаріуса Курасової О.В. У судове засідання 14 червня 2022 року з`явився представник приватного нотаріуса Курасової О.В. Засідання проводилось в режимі відеоконференцзв`язку. Інші учасники справи не з`явились, про день та час розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, наявними в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили. 13 червня 2022 року від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю явки у призначене судове засідання через зайнятість на роботі. Враховуючи подану позивачем заяву, з огляду на відсутність заперечень з боку представника третьої особи, судове засідання було відкладено на 15 липня 2022 року. У судовому засідання 15 липня 2022 року з`явився позивач та його представник, подали письмову заяву про зменшення позовних вимог шляхом відмови від частини позовних вимог, а саме щодо поновлення [PERSON] на посаді голови Комітету правового захисту України та зобов`язання державних реєстраторів внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості щодо [PERSON] як керівника Комітету правового захисту України, оскільки позивача було фактично поновлено на посаді, що підтверджується наданими документами. Представник третьої особи не заперечувала щодо задоволення такої заяви. Протокольною ухвалою суду від 15 липня 2022 року прийнято заяву про зменшення позовних вимог шляхом відмови від частини позовних вимог щодо поновлення [PERSON] на посаді голови Комітету правового захисту України та зобов`язання державних реєстраторів внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості щодо [PERSON] як керівника Комітету правового захисту України. В іншій частині вимог, а саме щодо незаконності наказу про зміну керівника від 19 серпня 2021 року позивач та його представник підтримали вимоги, просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та з урахуванням проведеної камеральної перевірки Міністерством юстиції України. Представник третьої особи приватного нотаріуса Курасової О.В. не заперечувала в цій частині позовних вимог та залишила вирішення позову на розсуд суду. Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи приватного нотаріуса, приходить до наступного висновку. Під час розгляду справи судом встановлено, що розпорядженням голови Наглядової ради Антикорупційного Комітету України від 23 травня 2008 року № 6 створено Комітет правового захисту України з організаційно-правовою формою - установа (а.с. 139 т.1). Засновником комітету є Антикорупційний комітет України, що відображено у відповідному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 26, т.1). 23 травня 2008 року затверджено Установчий акт Комітету правового захисту України, державну реєстрацію якого проведено 9 липня 2008 року (а.с. 140, т.1). Наказом від 5 липня 2016 року № 5ос відповідно до рішення колегії № 9 від 22 червня 2016 року головою комітету правового захисту України призначено [PERSON] з 5 липня 2016 року (а.с. 8 т. 2). 22 червня 2016 року між Комітетом правового захисту України та [PERSON] укладено контракт (а.с. 9, т.2). Відповідно до рішення Комітету правового захисту України від 12 травня 2017 року № 1-ос призначено на посаду голови Комітету [PERSON] з 13 травня 2017 року (а.с. 50, т.2). Наказом від 19 серпня 2021 року № 19-К, який підписаний керівником державної організації «Антикорупційний комітет України» [PERSON] , [PERSON] звільнено з посади голови державної організації Комітет правового захисту України. Та цим же наказом призначено головою Комітету [PERSON] (а.с. 9, т.1). Звертаючись із позовом до суду та ставлячи вимогу про скасування вказаного наказу (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), позивач зазначає, що такий був виданий в порушення положень Установчого акту Комітету. Відповідно до пункту 8.2 Установчого акту Комітету правового захисту України, в редакції чинній станом на 19 серпня 2021 року, голова комітету призначається на посаду на невизначений термін (звільняється з посади виключно рішенням Колегії). Наказом Міністерства юстиції України від 30 вересня 2021 року № 3415/7 за зверненням позивача призначено камеральну перевірку державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Курасової О.В. (а.с. 159, т.3). Відповідно до акту за результатами проведеної камеральної перевірки від 20 жовтня 2021 року комісією було встановлено таке: - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що приватним нотаріусом Курасовою О.В. проведено реєстраційну дію від 20 серпня 2021 року стосовно Комітету правового захисту України щодо зміни відомостей про керівника вказаної установи. Приватному нотаріусу були надані документи: заяву щодо державної реєстрації юридичної особи, документи щодо сплати адміністративного збору та плати за проведення державної реєстрації у скорочені строки, наказ державної організації «Антикорупційний комітет України» від 19 серпня 2021 року № 19-К як рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру. Комісією було встановлено, що державному реєстратору був поданий наказ, який не є рішенням уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, оскільки відповідно до пункту 6.1, 6.2 Установчого акту головним органом управління Комітету є Колегія. Засновник передає Колегії всі права та повноваження щодо управління Комітетом безстроково. Також комісією зазначено, що приватний нотаріусом у такому випадку мала б зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації з підстав, що визначені пунктами 1,2 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Комісією встановлено, що внаслідок порушення приватним нотаріусом Курасовою О.В. законодавства в сфері державної реєстрації, нею проведено реєстраційну дію від 20 серпня 2021 року за наявності підстав для зупинення розгляду документів. Отже Комісією під час проведення перевірки було встановлено, що державна реєстрація зміни відомостей про керівника Комітету проведена на підставі неналежного документу (а.с. 162-165, т.3). Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 24 листопада 2021 року № 4207/5 задоволено скаргу [PERSON] та скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 20 серпня 2021 року № 1000701070066076133 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою О.В. щодо Комітету правового захисту України (а.с.167, т.3). Як зазначив у судовому засіданні позивач, він наразі є керівником Комітету, тобто після скасування реєстраційної дії від 20 серпня 2021 року він поновлений на посаді. В той же час, наказ від 19 серпня 2021 року № 19-К не скасовано особою, якою він виносився, а у нього відсутні такі повноваження. Враховуючи заяву позивача та його представника про зменшення позовних вимог, судом розглядається вимога саме щодо наявності/відсутності правових підстав для скасування наказу від 19 серпня 2021 року № 19-К. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до частини другої статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право в тому числі на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно зі статтею 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до Установчого акту Комітету правового захисту України, Комітет є самостійною державною установою, яка організовує і здійснює заходи, передбачені законодавством України та іншими нормативно-правовими актами, які спрямовані на інформаційну допомогу Секретаріату Президента України, Кабінету міністрів України, Верховній Раді України та інших, зазначених органів. Засновником комітету є державна установа «Антикорупційний комітет України». Організаційно-правова форма комітету - державна організація (установа, заклад). Комітет є спеціалізованою неприбутковою установою. Згідно із розділом 5 Установчого акту органами управління Комітету є: колегія Комітету та голова Комітету. Пунктом 6.2 Установчого акту визначено, що Колегія є головним органом управління Комітетом, пунктом 6.3 визначено, що засновник, тобто державна організація «Антикорупційний комітет України» не приймає участь в управлінні Комітетом, а пунктом 8.2 визначено, що голова Комітету призначається на посаду на невизначений термін (звільняється з посади виключно рішенням Колегії). До матеріалів справи суду не було надано відповідного рішення Колегії Комітету про звільнення позивача з посади Голови Комітету. Як вбачається з оскаржуваного наказу від 19 серпня 2021 року, він прийнятий засновником (підписаний керівником засновника Комітету) на підставі чинного законодавства та положень Установчого акту. Відомостей про ухвалення Колегією як органом управління, відповідного рішення про звільнення [PERSON] з посади Голови Комітету, наказ не містить. Крім того, відсутність такого рішення була констатована комісією Міністерства юстиції України під час проведення камеральної перевірки державного реєстратора Курасової О.В. щодо проведення реєстраційної дії змін до відомостей про юридичну особу Комітет правового захисту України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що наказ від 19 серпня 2021 року № 19-К про звільнення з посади голови Комітету правового захисту України [PERSON] прийнято засновником державною організацією «Антикорупційний комітет України» з перевищенням своїх повноважень, тобто за відсутності відповідного права, визначеного установчим актом Комітету, будь-яких доказів на спростування вказаного суду надано не було, відзиву, заперечень суду також не подавалось, а тому позовні вимоги щодо скасування вказаного наказу є обґрунтованими, та ефективним способом захисту, з огляду на скасування Міністерством юстиції України, в силу своїх повноважень, реєстраційної дії від 20 серпня 2021 року № 1000701070066076133 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою О.В. щодо Комітету правового захисту України, а отже такими, що підлягають задоволенню (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Outcome: approved