Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 06 жовтня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 932. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично між ними припинені в 2020 році, через відсутність спільних інтересів, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Позивачка просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явився, до початку слухання справи надала суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що проти заявленого позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 жовтня 2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 932, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносини припинені і з-за відсутності спільних інтересів, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 23.12.2014 року та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 15.09.2016 року (а.с.5-6). Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача та відповідачки, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору

Outcome: approved