Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Третьяківка, Біловодського району Луганської області, яка померла [INFO] , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , причина смерті хронічна серцева недостатність, дифузний кардіосклероз. В обґрунтування заяви вказувала, що [INFO] у м. Луганськ, Луганської області, померла її мама [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Третьяківка, Біловодського району Луганської області. Згідно довідки про причину смерті №92 від 05.04.2022 року, виданого (мовою оригіналу) ГУ «Луганская городская поликлиника №9», причина смерті [PERSON] - хронічна серцева недостатність, дифузний кардіосклероз. Після смерті матері заявниця звернулась до органів нотаріату України стосовно отримання спадщини померлої. Там їй було повідомлено, що відповідно до п.1.3. гл.10 розд.2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом ДРАЦС України. В той же час відповідно до Додатку 1 до розпорядження КМ України від 07.11.2014 року №1085 (у редакції розпорядження КМ України від 05.05.2015 року №428-р) на окупованій території України органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому наявне у Заявниці свідоцтво про смерть, видане відділом ЗАГС у м. Луганськ, немає юридичної сили. Звернутись до органів ДРАЦС, розташованих на підконтрольній території України, для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Заявниця не має можливості, оскільки оригінал лікарського свідоцтва про смерть №92 від 05.04.2022 року та довідка про причину смерті №92 від 05.04.2022 року були вилучені в м. Луганськ при реєстрації смерті [PERSON] . До того ж, усталена судова практика не передбачає обов`язкового попереднього звернення до органів ДРАЦС для отримання відмови, оскільки неможливість реєстрації є очевидною в силу закону. Така позиція викладена в листі Касаційного цивільного суду у складі "Верховного суду №985/0/208-21 від 22,04.2021 року, згідно якого вимоги судів щодо обов`язкового отримання відмови від органів ДРАЦС у реєстрації смерті визнані такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. Отже, встановлення факту смерті [PERSON] , необхідне для реєстрації її смерті в Державному реєстрі актових записів України, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка для подальшого звернення до органів нотаріату України для оформлення спадщини. Учасники процесу до судового засідання не з`явилися. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27 вересня 1951 року актовий запис №272. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в [ADDRESS] , як вбачається з довідки про причину смерті №92 від 05.04.2022 року та свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09.04.2022 року видане Жовтневим відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Разом з тим, зазначений документ не має юридичної сили, оскільки доступи Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Луганської області - м. Луганськ, тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України відповідно до пп. 1 п. 1, п. 3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства\~юстиції України\~від 18.10.2000\~року №\~52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. 3 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, термін якого продовжено до 23.08.2022 року. Відповідно до положень ст.3\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупованою територією України визначена у тому числі територія м. Луганська, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України. Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно зі ч.1 ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Державна реєстрація смерті громадянки [PERSON] , [INFO] не була проведена на території України, оскільки для підтвердження факту смерті відсутній документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Виходячи з викладеного вище, враховуючи відсутність можливості в інший законний спосіб зареєструвати заявником смерті особи, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих та досліджених судом доказів, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, встановивши факт смерті на тимчасово окупованій території України.

Outcome: approved