Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник за ордером адвокат Гулий А.В., звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час вона не працює, оскільки здійснює догляд за сином, який не досяг трьох років та є дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Чоловік у добровільному порядку її не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення [PERSON] трирічного віку, а також додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] , яка є людиною з інвалідністю в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно з часу звернення до суду з позовом. Ухвалою суду від 21 червня 2022 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. 15 липня 2022 року відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на наступне. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.02.2014 року у справі №398/9622/13-ц з відповідача на користь колишньої дружини [PERSON] стягнуті кошти на утриманні доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів), починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Крім того, судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06.2022 року по справі №398/1479/22 з нього на користь позивача стягнуті аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів). Таким чином, за умови задоволення позовних вимог загальна сума аліментів, які він буде вимушений сплачувати на утримання його дітей та позивачки, становитиме 100% його заробітку. За вказаних умов він не зможе забезпечувати ані фізичне існування собі, ані гідне існування своїм дітям, що свідчить про неврахування позивачкою його інтересів, а також інтересів самих отримувачів аліментів. Між тим, він є інвалідом з дитинства 3 групи. Джерелами його доходу є пенсія у зв`язку зі втратою годувальника у розмірі 967грн. на місяць та державна соціальна допомога особам з інвалідністю 3 групи у розмірі 2100грн. на місяць. Також, просить звернути увагу на те, що при народженні дитини позивачкою отримана одноразова допомога у розмірі 10\~320грн., а на час розгляду справи отримує щомісячну державну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 860грн.. Стосовно вимоги позивачки про стягнення додаткових витрат на утримання дитини з інвалідністю зазначає, що позивачка при зверненні до суду посилається на п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», однак позивачкою не враховано, що вимога про стягнення додаткових витрат повинна бути заявлена в твердій грошовій сумі, а не у вигляді частки від заробітку. Крім того, позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження того, що нею фактично понесені або мають бути понесені витрати у зв`язку з наявною у дитини інвалідністю, а сама вимога про стягнення додаткових витрат мотивована самим лише фактом інвалідності сина. При цьому виписка з медичної картки [PERSON] датована ще серпнем 2021 року, коли вона з позивачкою звертались до лікарні. Після того дитина медичної допомоги не потребувала, а отже, і додаткових витрат, пов`язаних з наявним у сина діагнозом позивачка не несла. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, представником позивача подана заява про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволені позову на підставі обставин викладених у відзиві. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду у справі N 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу учасника справи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] та позивач [PERSON] , [INFO] , 27 жовтня 2017 року уклали шлюб та є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-11). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради, [PERSON] , 2018 року народження, являється дитиною з інвалідністю (а.с. 12). Згідно виписки №138 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в період з 17.08.2021 року по 23.08.2021 року з діагнозом інші уточнені психічні розлади внаслідок ушкодження дисфункції головного мозку або соматичної хвороби. Ш.F06.8. Супутний діагноз: розлад експресивноъ мови (ЗНМ I рівня), Ш. F80.1. Інші первазивні розлади розвитку Ш. F84.8 (а.с. 13). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] та довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №867836, [PERSON] , [INFO] , являється інвалідом дитинства по зору та з 25.04.2012 року має 3 групу інвалідності (а.с.46-47). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 48). Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.02.2014 року по справі №398/9622/13-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 листопада 2013 року і до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 49). Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06.2022 року по справі №398/1479/22 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку (а.с. 50). Згідно довідки про доходи №7103 4711 5918 0186 виданої пенсіонеру [PERSON] , [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника. Сума пенсії за період з 01.01.2022 року по 30.06.2022 рік складає 5802,00грн. (а.с. 51) Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 04.07.2022 року, [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Олександрійської міської ради та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 3 групи, яка складає 12\~268,00 грн. за період з січня 2022 року по червень 2022 року включно (а.с. 52). Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи та досліджених в судовому засіданні доказів, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 2статті 84 Сімейного кодексу України\~передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 даної статті право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має у разі, якщо чоловік може надавати таку допомогу. Законодавством не встановлено критеріїв, за якими можливо віднести зобов`язану особу у правовідносинах щодо утримання подружжя до категорії таких, які можуть надавати матеріальну допомогу. Неодмінною умовою такого обов`язку по утриманню має бути наявність у такої особи доходу, який перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом. Більше того, розмір надання утримання, який має встановлювати суд, не повинен позбавляти таку особу доходу, нижчого від прожиткового мінімуму, встановленого законом. При цьому судом мають враховуватись усі обставини справи в сукупності, в тому числі і уже існуючі на момент розгляду справи правовідносини щодо утримання непрацездатних батьків, дітей тощо). Також суд має піддавати правовій оцінці та брати до уваги докази, які можуть бути подані відповідачем у справі, що підтверджують його об`єктивні щомісячні витрати (стягнення за виконавчими документами, зобов`язання перед банками та іншими фінансово-кредитними установами, лікування, навчання тощо). Відповідно до копій посвідчення серії [NUMBER] та довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №867836, [PERSON] , [INFO] , являється інвалідом дитинства по зору та з 25.04.2012 року має 3 групу інвалідності та перебуває на обліку в УСЗН Олександрійської міської ради та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 3 групи, яка складає 12\~268,00 грн. за період з січня 2022 року по червень 2022 року включно Із копії довідки про доходи про доходи №7103 4711 5918 0186, сформованої 01.07.2022 Пенсійним фондом України, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника, розмір якої становить: 01.01.2022 року по 30.06.2022 рік 5802,00грн. Частиною 1\~статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік»\~з 1 липня 2022 року установлено прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 2027 гривень. Враховуючи те, що відповідач є особою, яка втратила працездатність, оскільки є інвалідом ІІІ групи, прожитковий мінімум для такої категорії осіб, матеріальне становище відповідача, його дохід, витрати по стягненню аліментів на утримання дітей, суд приходить до переконання, що [PERSON] не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, оскільки розмір його доходу після здійснення передбачених витрат та стягнення аліментів буде меншим, аніж встановлений законодавством прожитковий мінімум. Оскільки належними доказами не підтверджується можливість відповідача на даний час сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у вказаному розмірі, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною з інвалідністю, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 9\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За приписами\~ст. 185 Сімейного кодексу України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні (відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: - навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; - розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; - оздоровлення при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинку та оздоровлення саме таким чином); - лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами). Відповідно до частини першої\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вимагаючи стягнути на свою користь з відповідача додаткові витрати для утримання дитини-інваліда, - позивач не надала суду доказів і розрахунків витрат на дитину з її боку і з боку відповідача, а також - у чому ж полягають ці додаткові витрати. Так, додавши до позову виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №138 від 23.08.2021 року - не надала доказів того, що лікарем були призначені ліки на лікування дитини і були придбані для неї, крім того, не надала суду доказів щодо розміру доходів як своїх, так і відповідача, з клопотанням про витребування доказів про доходи відповідача до суду не зверталася, що позбавляє суд можливості визначити розмір додаткових коштів, необхідних на дитину для її утримання і лікування, а також реальні витрати, що були витрачені на цю дитину з боку позивача і можливість їх надавати з боку відповідача з урахуванням виплати ним аліментів на двох дітей. Відповідачем в свою чергу було надано докази того, що він має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , на яку, відповідно до рішення суду, сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу. Крім того, являється інвалідом 3 групи з дитинства, надав докази того, що його сукупний дохід за місяць складає 3067,00грн. Відтак, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог позивачем понесених нею додаткових витрат для утримання дитини, яка є дитиною з інвалідністю, а відтак у задоволенні позову в цій частині також слід відмовити.

Outcome: dismissed