Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву б/н від 06.05.2014 року, згідно якої отримав кредитні кошти. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В свою чергу відповідач не виконує зобов`язання за договором, в зв`язку з чим станом на 11.05.2021 року у нього виникла заборгованість в сумі 20963,50гривень, яка складається з: 17434,47 гривень заборгованість за тілом кредиту; 3529,03гривень заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути та судові витрати. 29.12.2021р. від відповідача надійшов відзив на позов, який мотивовано тим, що Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем. В цьому випадку, зазначені умови та правила не є частиною договору, та викладені в них істотні умови договору, як то - строк кредитування, згода на зміну процентної ставки Банком в односторонньому порядку, нарахування неустойки, не є частиною договору. Відповідно до «Анкети-заяви...» доданої позивачем до позову, на підтвердження факту оформлення кредиту, інформація про надання Банком будь-яких кредитних коштів відповідачу в матеріалах справи відсутня. Відповідач в свою чергу повідомляє суд, що ним був оформлений лише зарплатний рахунок. І користувався відповідач лише коштами, що надходили йому в рахунок заробітної плати. Позивач при розрахунку суми заборгованості посилається на «Тарифи Банку» на підставі яких здійснював розрахунок заборгованості за вказаним кредитним зобов`язанням та на підтвердження своїх позовних вимог додає до позовної заяви вказані «Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», вказаний доказ є нікчемним, а проведені на основі даних «Тарифів...» розрахунки заборгованості взагалі не мають братися до уваги адже кредитних карт відповідач не отримував. Крім того, ні в позовній заяві, ні в доказах доданих до позову, не вказано суму та дату надання кредитних коштів. Єдиним документом, де зазначено, що позивач надавав кредитні кошти є «Розрахунок заборгованості за кредитним договором». Даний розрахунок не є належним доказом, оскільки не містить будь-яких підтверджень отримання коштів, або посилання на докази отримання. Відповідач в свою чергу заперечує отримання кредитних коштів, зазначених в розрахунку. Доводи Банку наведені в позовній заяві та додані до неї докази прямо суперечать один одному. Зі слів позивача, Договір між Банком та відповідачем укладено 06.05.2014 року. Зобов`язання відповідача, з позиції Банку, беруть свій початок з вказаної дати. Але з наданих позивачем доказів, а саме виписки по карткових рахунках вбачається, що перші витрати по рахунках з`явилися за довго до підписання договору, а відповідно до видачі першої карти за даним договором. Перша операція, зафіксована банком у виписці датується 30.05.2006 (ще за 8 років до підписання Договору). Відповідно до наданої позивачем виписки, станом на дату укладення договору зазначену банком (06.05.2014 року) у відповідача вже існувала заборгованість у розмірі 7922.30 грн. вказана сума не підтверджена жодними доказами, в подальшому вона повністю включена до тіла кредиту, який пред`явлено в межах даного позову з нарахуванням відповідних відсотків. Як у виписці так і в довідці про видані карти в межах договору позивач зазначає, що перша карта і перша операція по рахунках була здійснена в 2006 році. Це прямо суперечить доводам викладеним в самій позовній заяві в якій позивач зазначає, що договір укладено 06.05.2014 року. Визнання позивачем факту включення до розрахунку заборгованості сум, що нараховані без будь-яких правових підстав, до моменту звернення клієнта до Банку, а відповідно посилання на них є протиправним. У виписці, що надана позивачем, 27.06.2014 року наявні непідтверджені ніякими документами операції зі списання з клієнта грошових коштів на суму 7536, 34 гри та внесення такої ж суми від банку клієнту. Такі дії свідчать про самостійне, безпідставне розпорядження позивачем коштами клієнта. Прохає застосувати позовну давність до позовних вимог позивача та в задоволенні позову відмовити 30.12.2021р. від позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. Банком разом з позовною заявою до суду були надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань: копія кредитного договору № б/н від 06.05.2014 року; розрахунок заборгованості; копія паспорта Відповідача; довідка щодо виданих кредитних карток Відповідачу, що підтверджує строки дії кредитних карток та їх цільове призначення; довідка про зміну кредитного ліміту, що підтверджує встановлення розміру кредитного ліміту та його подальшу зміну; виписка по рахунку, що підтверджує отримання кредитних коштів відповідачем, використання кредитного карткового рахунку відповідачем, погашення кредитного ліміту та сплату відсотків, тобто вчинення дій що підтверджують усвідомлення Відповідачем обов`язків щодо повернення кредиту та внесення плати за його використання. Банком було надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Підпис Позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що Позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього Договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Підпис Позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що Позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього Договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях ануїтет, тощо. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 11.2021 року (довідка про видачу кредитних карт міститься в матеріалах справи). Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 29.05.2021 року до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Прохають суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з мотивів викладених у відзиві на позов. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази,\~суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав. Згідно\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~ Судом встановлено, що 11.05.2006 року відповідачу було відкрито картковий рахунок та надано картку № [NUMBER] , термін дії якої до 05/13 (а.с.16). Вказа 06.05.2014 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та отримав перевипущену кредитну карку «Універсальна» (а.с.17). За умовами цього кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно довідки, наданої позивачем (а.с.15), сума кредитного ліміту становила 8000 гривень і вказані кошти надані відповідачеві 27.06.2014 року. Пізніше, кредитний ліміт збільшено до 19000 гривень. Позивач зазначає, що умови за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, за умови повернення наданих коштів та сплати процентів за їх використання. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасного повернення кредитних коштів, виникла заборгованість, яка станом на 11.05.2021 року становить 20963,50 грн., яка складається з: 17434,47 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3529,03 грн. заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.6-14). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У довідці про умови кредитування до анкети-заяви позичальника від 06.05.2014 року, яка підписана відповідачем, базова процентна ставка за кредитом на момент підписання договору узгоджена не була. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати розміру відсотків. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з указаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таким чином, вимоги банку щодо стягнення відсотків, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг не можуть бути задоволені у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві, оскільки витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який викладений на банківському сайті не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. З наведених підстав, суд дійшов висновку про те, що банк не довів, що саме надані ним Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мав на увазі, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно брав на себе зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Разом із тим, такими, що підлягають задоволенню є вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17434,47 грн. Суд відхиляє твердження відповідача, що інформація про надання Банком будь-яких кредитних коштів відповідачу в матеріалах справи відсутня та те, що кредитної картки він не отримував. Наведене спростовується доказами, наданими позивачем (анкети-заяви, довідки про рух коштів, про видачу кредитних коштів, тощо), які узгоджуються між собою та підтверджують факт одержання та використання кредитних коштів. Також відхиляються доводи відповідача про те, що він не укладав угоду з позивачем у 2006 році та що в 2014 році йому безпідставно було включено заборгованість за кредитним договором від 29.05.2006р. в сумі 7\~496 грн 34 коп. Наведене спростовується наданими на запит суду заявою-анкетою від 29.05.2006 року, випискою по договору. З приводу клопотання відповідача про застосування строків давності до даного позову, слід зазначити, що Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 11.2021 року Позивач звернувся до суду з позовом 29.05.2021 року до спливу строку позовної давності. Судовий збір покладається на сторони\~ пропорційно розміру задоволених вимог у відповідності з п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial