Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що з відповідачем\~ 02 травня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. У період шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . 23 червня 2021 року рішенням Хустського районного суду Закарпатської області шлюб між ними розірвано. Діти проживають разом з позивачкою. Позивачка з початку травня 2021 року самостійно матеріально забезпечує, доглядає та виховує неповнолітніх дітей, виконує всі інші обов`язки, покладені на нею законом та необхідні для належного утримання неповнолітніх дітей. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, припинив надавати матеріальну допомогу на утримання та проживання неповнолітніх дітей. Зазначає, що відповідач є працездатним, працює в Чеській Республіці, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей не має. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі по 2750 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги\~ підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.05.2006 року, за період спільного проживання у них народилися двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . 23 червня 2021 року рішенням Хустського районного суду Закарпатської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.\~ З матеріалів справи вбачається, що неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з [PERSON] та перебувають на повному її утриманні. Судом встановлено, що відповідач зобов`язання по утриманню дітей не виконує, не бере участі у вихованні та належному їх забезпеченні, не піклується про їхнє життя, здоров`я і розвиток, зі слів позивачки, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача, слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином матеріально не утримує своїх дітей, враховуючи їхнє матеріальне становище, яке потребує значних коштів на забезпечення всім необхідним та для належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є здоровим, працездатним, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2200 / дві тисячі двісті/ гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Суд визначає розмір аліментів 2200 гривень щомісячно, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання на дітей в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 2200 грн. відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial