Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

11.06.2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «ХТМ» з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 61\~467,38 грн., інфляційні витрати в сумі 2 658,31 грн., 3% річних у сумі 1 153,52 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що КП\~«ХТМ» надає\~послуги з\~теплопостачання згідно\~чинного законодавства.Відповідач, у свою чергу, не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за нею виникла заборгованість за період з 01.10.2013 року по 30.04.2021 року у сумі 61\~467,38 грн. Також з посиланням на ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані до стягнення з відповідача інфляційні витрати в сумі 2 658,31 грн. та 3% річних у сумі 1 153,52 грн. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.06.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. Призначено судове засідання. 29.11.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому остання зазначила, що за період з 01.10.2013 року по 30.04.2021 року послуги з теплопостачання не надавалися в повному обсязі, у зв`язку з тим, що труби, по яким повинно було надходити теплопостачання до будинку, знаходяться у аварійному стані. При цьому відповідач просить застосувати термін позовної давності та відмовити у задоволенні позовну про стягнення заборгованості. В судове засідання 01.08.2022 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, однак раніше надала відзив, в якому виклала свою позицію щодо позовних вимог. Враховуючи викладене, суд на підставі положень ст. 223 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Довідками, що містяться в матеріалах справи, підтверджено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] (а.с. 4, 11). Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті за послуги теплопостачання за період з 01.10.2013 року по 30.04.2021 року у сумі 61\~467,38 грн., що підтверджено відомістю нарахувань та оплат (а.с.5-6). Отже відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, однак має заборгованість з оплати послуг теплопостачання, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні. При цьому надані позивачем фото суд не вважає неналежним доказом, оскільки місцезнаходження зображених на фото труб не має прив`язки до місцевості, а оцінка їх технічного стану потребує спеціальних знань. Інших доказів на підтвердження неналежної якості наданих послуг відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Також згідно зі ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 68 ЖК УРСР закріплено, що наймач зобов`язаний\~своєчасно вносити\~квартирну плату\~та плату\~за комунальні\~послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також згідно з п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, який введено в дію з 01.05.2019 року передбачено, що індивідуальний споживач зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року №630. Згідно з п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач, отримуючи послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, вказані послуги своєчасно не оплачувала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.10.2013 року по 30.04.2021 року у сумі 61\~467, 38 грн. Крім того, відповідачу нараховані інфляційні витрати в сумі 2 658,31 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 1\~153,52 грн., що відповідає вимогам ст. 625 ЦК України. Разом з тим, відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування строку позовної давності. Враховуючи, що представник позивача звернувся до суду з даним позовом 11.06.2021 року, суд вважає за необхідне застосувати 3-річний строк позовної давності і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання частково, в межах цього строку і в межах позовних вимог за період з 01.05.2018 року по 30.04.2021 року. Отже, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та стягненню з відповідача за період 01.05.2018 року по 30.04.2021 року підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 32\~929,54 грн., інфляційні витрати в розмірі 2\~658,31 грн. та 3% річних у розмірі 1 153,52 грн. за той же період. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності і відсутністю поважних причин пропущення позовної давності. Задовольняючи позовні вимоги на 59, 77 % від заявлених в позові, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1 356,77 грн. В іншій частині суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: partial