Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] \~ адвокат\~Богданов О.\~В.,\~звернувся до\~Залізничного районного\~суду м.\~Львова з позовом до відповідачів, у якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що позивач [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується заповітом [PERSON] від 18.02.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Паленій Г. В. та зареєстрованого у реєстрі за № 21008 від 18.02.1994 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Лозинською сільською радою Яворівського району Львівської області від 28.09.2010 року. 15.12.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Завійською Ю. Л. відкрито спадкову справу № 13/2020 після смерті [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі за № 62891998 від 15.12.2020 року. Для оформлення спадщини [PERSON] та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири [ADDRESS] , позивачем надано приватному нотаріусу Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , видане 16.03.2000 року Львівською міською радою, згідно з розпорядженням № 125 від 16.03.2000 року. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 16.03.2000 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначає також, що за життя померлої [PERSON] не визначено частки у праві власності на зазначену квартиру, а тому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку квартири нотаріус за відсутності згоди усіх співвласників видати не може, оскільки у такого відсутнє право самостійно визначати частку померлого у праві власності на квартиру. Однак, від усіх співвласників, окрім [PERSON] надійшла згода на визначення за померлою відповідної частки у праві власності на квартиру. Тому, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.01.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч. 1 ст.\~189\~ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання (а.с. 32). Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, однак 14.07.2022 року від представника позивача [PERSON] адвоката Богданова О. В. надійшла письмова заява, у якій останній зазначає, що сторона позивача вимоги позовної заяви підтримує, просить суд розглянути справу за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак 12.07.2022 року подав до суду письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, заперечень не має, просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак 24.05.2022 року подав до суду письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, заперечень не має, просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак 12.07.2022 року подав до суду письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить суд розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, однак 14.03.2022 року подала до суду письмове клопотання, у якому в тому числі просить суд розглядати справу за відсутності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Завійської Ю. Л. за наявними у справі матеріалами, зазначила, що заперечень не має (а.с. 46). Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, у тому числі надану копію спадкової справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1\~ст. 89 ЦПК України). Суд, встановлюючи фактичні обставини справи, зазначає, що згідно копії Заповіту від 18.02.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Палажій Г. В. та зареєстрованого у реєстрі за № 21008, [PERSON] усе своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 10). Копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лозинською сільською радою Яворівського району Львівської області від 28.09.2010 року стверджується, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11). Згідно Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 62891998 стверджується, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Завійською Ю. Л. здійснено реєстрацію спадкової справи (№ 66939342) після смерті [PERSON] (а.с. 12). Також, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 16.03.2000 року Львівської міської ради, виданого згідно з розпорядженням № 125 від 16.03.2000 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Листом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Завійської Ю. Л. за вих. № 55/01-16 від 19.10.2021 року стверджується, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали заяви про згоду на визначення за померлою [PERSON] 1/6 частки у праві власності на квартиру. Від [PERSON] заява про згоду на визначення за померлою [PERSON] відповідної частки у праві власності на квартиру не надходила. Враховуючи факт відсутності згоди одного із співвласників на визначення за померлою [PERSON] 1/6 частки у праві власності на квартиру, спадкоємцю рекомендовано звернутися до суду для визначення за померлою відповідної частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно\~ч. 1 ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частинами 1, 2\~ст. 357 ЦК України\~встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток в праві спільної сумісної власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з врахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У відповідності до положень п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК). Згідно ст.\~1216,\~1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як роз`яснено у абз. 3 п. 5\~постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику в справах за позовами про захист приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриття після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. Зі змісту ст. 357 ЦК України\~вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, зазначено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини\~та\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Приписами\~ч. 2 ст. 328 ЦК України\~встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При розгляді справи суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 16.06.2021 року у справі № 570/997/19, провадження № 61-16257св20, про те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд зробив висновок, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень ст. 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. У зв`язку із викладеним, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідачів на користь позивача необхідно солідарно стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1\~079 грн. 10 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved