Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики грошей. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.10.2017 уклав з відповідачем договір позики грошей, що підтверджується розпискою, за яким відповідач взяв у позивача в борг 500 дол. США,\~які зобов`язався\~повернути до 15.08.2018\~із щомісячною\~платою 5%\~від суми\~залишку позики,\~а також\~віддавати суму\~позику частинами\~не менше\~ніж 50\~дол.\~США щомісячно. Але відповідач суму позики не повертає, ухиляється від її повернення. Позичальник станом на 10.08.2018 борг не повернув, тому з нього також слід стягнути відсотки за 45\~місяців за період з 15.10.2017 по 10.08.2021.\~ Тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики з урахуванням відсотків у розмірі 1550,00\~дол.\~США,\~що в\~еквіваленті станом\~на 10.08.2021\~становить 41540,00\~грн,\~та складається\~з:\~500\~дол.\~США -\~сума боргу,\~1050,00\~дол.\~США -\~проценти. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача просив розглянути позов без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між сторонами було укладено договір позики від 15.10.2017 року, що підтверджується розпискою відповідача від 15.10.2017. Відповідно до умов розписки позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 500,00 дол. США, які зобов`язався повернути до 15.08.2018 із щомісячною платою 5% від суми залишку позики, а також віддавати суму позику частинами не менше ніж 50 дол. США щомісячно. Відповідач не виконав умови договору належним чином. За розрахунком\~позивача відповідач\~має сплатити\~відсотки за\~користування коштами\~у сумі\~1050,00\~дол.\~США. Однак з цим розрахунком суд не може погодитися оскільки право нараховувати відсотки у позикодавця було в межах строку дії договору позики. Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до якої: «Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання» Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст.1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Позичальник станом на 10.08.2018 борг не повернув. Розрахунок процентів поза межами дії договору позики є безпідставним, тому у задоволенні позову про стягнення відсотків слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved