Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина та на її утримання. В обґрунтування позивач зазначила, що 30.01.2021 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалось і на даний час вона звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. На цей час син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини. Вона в даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому також потребує матеріальної допомоги від відповідача, який є працездатним і має змогу надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, вона вимушена звернутися до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення яким, стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Також просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Ухвалою судді від 06.05.2022 року після надходження\~ до суду інформації про\~\~зареєстроване місце проживання відповідача відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у визначений строк з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Розгляд справи був призначений без виклику сторін. Відповідачем на адресу суду направлено відзив на позов, відповідно до якого, відповідач [PERSON] позов визнав частково, погоджується на сплату аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 усіх видів доходів, оскільки ј частка не є справедливою та законною враховуючи його матеріальний стан та обов`язок сплати аліментів ще на двох дітей. На даний час він ніде не працює та перебуває на обліку як безробітний у центрі зайнятості, а тому не може сплачувати аліменти у такому розмірі. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини заперечує повністю, оскільки він взагалі не може сплачувати дані кошти, з вказаних вище підстав, а також у зв`язку з тим, що у батьків згоріла хата і він допомагає їм її відновлювати. Батьки та вся його родина проживають на даний час разом в одному будинку, всього одинадцять членів сім`ї, тому вважає стягнення аліментів на утримання дружини у даному випадку не є законним. Позивачка направила на адресу суду відповідь на відзив, відповідно до якого наполягала на задоволенні її позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Уманським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Лисянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №3, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 30.01.2021 року. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Син [PERSON] проживає та зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та повністю знаходиться на утриманні матері, що підтверджується копією довідки № 341 від 29.09.2021 року, виданої виконавчим комітетом Уманської міської ради Черкаської області. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, їхня спільна дитина проживає з позивачем, яка фактично несе витрати на утримання сина. Враховуючи те, що позивач несе витрати як на своє утримання, так і на утримання дитини, суд вважає, що відповідач також повинен нести періодичні витрати на утримання сина, для забезпечення належного розвитку та умов її проживання. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Щодо позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача суд\~приходить до\~наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно же з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно положень ч.ч.2, 4, 8 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 2 Конвенції всі діти, незалежно від їхньої раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, соціального походження рівні у своїх правах. Держава не може порушувати жодне з прав. Відповідно до рішення Таращанського районного суду Київської області від 25 травня 2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на двох доньок у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 березня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до довідки №01.41/117 від 06.06.2022, виданої Лисянською районною філією Черкаського обласного центру зайнятості [PERSON] є безробітним і його дохід за період з 11.01.2022 по 30.04.2022 становить 13931,95 грн. За вказаних обставин при призначенні розміру аліментів суд врахує матеріальне становище\~відповідача,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей\~та відповідно\~аліментних зобов`язань,\~що підтверджується\~матеріалами справи,\~а тому\~наголошує на\~необхідності дотримання\~рівних прав\~дітей відповідача,\~оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Отже, враховуючи вимоги ст. 182 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимоги [PERSON] та встановлення розміру стягуваних аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 30.09.2021 і до повноліття дитини. Даний розмір аліментів суд вважає достатнім та таким, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4\~статті 84 СК України регламентує як умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При вирішенні питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, стан здоров`я якої є задовільним, та ним не доведено відсутність можливості надавати матеріальну допомогу дружині, а тому суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] трьох років. Суд не бере до уваги посилання відповідача, викладені у відзиві, на те, що він не може сплачувати аліменти, оскільки допомагає батькам у відновленні житлового будинку, який згорів, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин щодо витрат з надання будь-якої матеріальної чи іншої допомоги. З урахуванням вищевказаних обставин, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає\~доведеною його\~можливість надавати\~матеріальну допомогу,\~а тому\~наявні достатні\~підстави длязадоволення вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача коштів (аліментів) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 30.09.2021 і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Суд звертає увагу сторін на те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial