Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

11 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 27 квітня 2012 року відділом ЗАЦС Староминського районного управління ЗАЦС Краснодарського краю Російської Федерації, актовий запис №49. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 квітня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом ЗАЦС Староминського районного управління ЗАЦС Краснодарського краю Російської Федерації, актовий запис №49. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні та шлюбні відносини між ними припинені, внаслідок агресивних дій відповідача по відношенню до позивача та дітей, спільне господарство не ведеться. Сім`я носить формальний характер, в зв`язку з чим просить розірвати шлюб.\~ Ухвалою судді від 04 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАЦС Старомінсього району управління ЗАЦС Красноларського краю Російської Федерації 27 квітня 2012 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 квітня 2012 року, про що в цей же день складено запис акту про укладення шлюбу №49. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАЦС Старомінського району управління ЗАЦС Краснодарського краю Російської Федерації 21 червня 2012 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 21 червня 2021 року зроблено запис акту про народження №214. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Коньківським сільським виконавчим комітетом Ляховицького району Брестської області 20 серпня 2020 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження 20 серпня 2020 року зроблено запис за №13. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. За змістом ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач у своїй позовній заяві зазначає, а відповідач не заперечує, що спільне життя з відповідачем не склалося, значний час сторони проживають окремо, подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливі. Сімейні та шлюбні відносини між ними припинені, внаслідок агресивних дій відповідача по відношенню до позивача та дітей, спільне господарство не ведеться. Вважає, що її з відповідачем сім`я розпалась остаточно, миритись та відновлювати подружні стосунки не бажає. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні, в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Відповідно до квитанції №34 від 11 листопада 2021 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 908 гривень 00 копійок. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 454 гривні 00 копійок. Крім того, з врахуванням клопотання позивача щодо залишення судових витрат за\~ нею, суд вважає, що судові витрати на даний час стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають. На підставі викладеного, відповідно до ст. 3, 24, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved