Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~15.06.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що з 31.01.2010 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , за час якого у них народилося двоє спільних дітей сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки з дружиною не склалися через відсутність взаєморозуміння та байдужості до життя та проблем кожного з них. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільні побут та господарство не ведеться, вони проживають окремо один від одного. Вважає, що подальше спільне життя та примирення є неможливим. Враховуючи наведене, просить суд шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 31.10.2010 року Відділом РАЦСу Луцького МУЮ Волинської області за актовим записом № 72. До початку судового засідання позивачем було подано до суду заяву з проханням розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка до початку судового засідання також подала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 12). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають у шлюбі з 31.01.2010 року, який зареєстровано Відділом РАЦСу Луцького МУЮ Волинської області за актовим записом № 72, про що видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 4). \~ \~ \~ \~За час перебування у зареєстрованому шлюбі в сторін народилося двоє спільних дітей сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільні побут та господарство не ведуть, мають окремі бюджети та проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити за собою прізвище « [PERSON] », про що вона зазначила у своїй заяві. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved