Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Юрковецької територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по\~\~ [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Посилається на те, що вона є спадкоємцем майна згідно закону після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , який фактично прийняв, але юридично не оформив спадщину після смерті [PERSON] - батька позивача. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців, крім позивачки, немає нікого. Позивач вказує, що вона вчасно прийняла спадщину після смерті брата, так як у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння, а тому просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок за законом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, у попередньо поданій до суду заяві просили розгляд справи провести в її відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача - Юрковецької територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову, в якій просить розгляд справи провести у відсутності їх представника. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд,\~\~ врахувавши заяви представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд\~\~також\~\~приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297\~\~ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно вимог ст.\~1276\~ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.08.1999. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 56,40 кв.м., житловою площею 41,30 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом щодо вказаної частини спадкового майна, були діти покійного - [PERSON] , яка спадщину після смерті батька не приймала, та [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадини, проте, за життя не встиг отримати правовстановлюючого документу. Саме тому спадкування відбувається за правилами спадкової трансмісії. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.06.2012 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Судом встановлено, що за життя\~ [PERSON] заповідального розпорядження щодо свого майна на випадок смерті не вчиняв, спадкоємицею його майна за законом є сестра [PERSON] , [INFO] , яка реалізувала свої спадкові права щодо зазначеного майна у визначений законом строк і спосіб, звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із відповідними заявами, проте у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] . Вказане вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №129/02-31 від 21.06.2022. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст.\~3\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте, його не оформив належним чином. Чого після його смерті не зробив і його спадкоємець [PERSON] . Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час [PERSON] , як спадкоємицею за законом майна померлого\~ [PERSON] , виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок 1955-1960 року побудови. Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №99 від 24.05.2022, його вартість становить 84547 ( вісімдесят чотири тисячі п`ятсот сорок сім) гривень\~\~00 копійок. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 11:30 год. 04.07.2022 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 07.07.2022, то датою ухвалення даного судового рішення є 07.07.2022. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241,1266, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved