Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

17.05.2022 року позивач ТзОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 28.09.2020 року між ТзОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1274969986, за умовами якого Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти у сумі 363371,83 грн. строком на 60 місяців на будь-які законні цілі, на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язався своєчасно погашати кредит, сплачувати проценту ставку за користування кредитом (далі Договір). ТзОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі. Натомість Позичальник своїх зобов`язань за Договором належним чином не виконує, внаслідок чого у нього станом на 10.12.2021 року існує заборгованість перед ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень», яка становить 434432,43 грн. та складається із: простроченої заборгованості за тілом кредиту 68854,46 грн.; простроченої заборгованості за річними процентами 32,90 грн.; простроченої заборгованості за щомісячними процентами 69625,21 грн.; строкової заборгованості за тілом кредиту 294517,37 грн.; строкової заборгованості за річними процентами 0,91 грн.; строкової заборгованості за щомісячними процентами 1401,58 грн. У свою чергу, вжиті ТзОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» заходи вирішення даного спору в позасудовому порядку не дали результату, відповідач продовжує ухилятися від виконання взятих на себе зобов`язань. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 1274969986 від 28.09.2020 року в розмірі 434432,43 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 6516,49 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2022 року по справі було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належний [PERSON] , транспортний засіб: марка MAN; модель 19.422, рік випуску 1998; об`єм двигуна [NUMBER] ; дата державної реєстрації за особою 17.09.2011 (а.с. 48-49). До початку судового засідання від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання у якому останній просить розгляд справи проводити без його участі, а заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 76-77). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відповідна довідка про доставку sms-сповіщення, сформованого у АСДС Луцького міськрайонного суду Волинської області (а.с. 71), клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. 11.07.2022 року представником відповідача адвокатом Кінах Я.В. було подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 10:30, 12.07.2022 року, у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому процесі, яке призначене на 14:30, 12.07.2022 року в Локачинському районному суді Волинської області (а.с. 79-80). За змістом статей\~43,\~44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Відповідно до частини другої\~статті 233 ЦПК України\~суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі неявки у судове засідання учасника справи щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін або їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні за їх відсутності. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи з огляду на віддаленість приміщень Луцького міськрайонного суду Волинської області від Локачинського районного суду Волинської області (близько 55 км.), наявність транспортного сполучення між населеними пунктами м. Луцьк та смт. Локачі, а також з урахуванням різниці в часі призначених судових засідань за участі представника відповідача, і вважає причини неявки представника відповідача в судове засідання у даній справі неповажними. Також суд вважає за необхідне зазначити, що судове засідання у даній справі, призначене на 14.06.2022 року також було відкладено за клопотанням представника відповідача з аналогічних підстав (а.с. 72-73). За наведених обставин та враховуючи, що сторона відповідача не була позбавлена можливості скористатися своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву із додаванням до нього відповідних доказів, виклавши свої заперечення щодо заявлених позовних вимог та на спростування вимог позивача, з урахуванням обсягу наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та його представника, відмовивши у клопотанні останньої про відкладення судового розгляду Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2020 року між ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано Кредитний договір № 1274969986, Паспорт споживчого кредиту від ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» № 4969986 та Заяву-анкету на отримання кредитів та інших послуг в ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Відповідно до Кредитного договору, усі інші умови кредитного Договору викладені у Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів Кредитодавця, які розміщені на сайті www.kreditmarket.ua, із якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднався, підписавши Договір. В Умовах отримання кредитів та інших послуг від ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень», в редакції від 04.05.2020 року, яка затверджена Наказом Генерального директора ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» Моложавої О.M. № 13 від 04.05.2020 року, міститься: - інформація про умови отримання кредитів та інших послуг від ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень»; - форма акцепту, у складі таких додатків до зазначених умов: форма «заява- анкета на отримання», форма «кредитний договір», форма «паспорту кредиту», які разом становлять Кредитний договір. Згідно п. 2. Кредитного договору, цей Договір, Паспорт кредиту № 4969986 та Умови отриманню фінансових кредитів ТзОВ «ФК» Центр фінансових рішень», редакція від 04.05.2020 року, складають єдиний Кредитний Договір. Позичальник, підписавши цей Договір, підтверджує, що свій примірник цього договору він отримав. Умови отримання кредитів та інших послуг від ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (далі Умови отримання кредиту) є публічною пропозицією ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укласти кредитний договір (отримати інші послуги). Кредитний договір укладається шляхом приєднання позичальника до цих умов. Приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним заяв за формами, закріпленими додатками до цих умов (заява-анкета на отримання, кредитний договір, паспорт кредиту). Відповідно до Кредитного договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у сумі 363371,83 грн. строком на 60 місяців на будь-які законні цілі (п. 4 Паспорт кредиту № 4969986 від 28.09.2020 року), на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати проценту ставку за користування кредитом відповідно до Паспорту кредиту № 4969986, який є невід`ємною частиною зазначеного Договору. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Як вбачається із Кредитного договору № 1274969986 від 28.09.2020 року, Позичальник власноручним підписом підтверджує, що умови кредитного договору, зокрема умови про сукупну вартість кредиту/кредитів йому роз`яснені та зрозумілі, що він ознайомився із кредитнім договором до його укладення і згоден із усіма його умовами; свій примірник даного кредитного договору він отримав, умови отримання кредитів від ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» згоден отримати шляхом роздрукування з веб-сайта кредитодавця https://kreditmarket. иа. Умови кредитування складені таким чином, що не потребують спеціальних знань в області економіки та права. Умови кредитування є доступно роз`ясненими, а графік платежів побудований на простому розрахунку суми кредиту із щомісячною оплатою, у якому по окремим категоріям підписання позичальником кредитного договору може бути здійснене в електронному вигляді шляхом їх скріплення електронним підписом позичальника. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. ЗУ «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2- 383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. \~ \~ \~ \~Тож, уклавши Кредитний договір № 1274969986 від 28.09.2020 року його сторони досягли усіх істотних умов щодо взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. ТзОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі Разом з тим, як встановлено судом, [PERSON] своїх зобов`язань за Договором належним чином не виконує, внаслідок чого, відповідно до Розрахунку заборгованості, станом на 10.12.2021 року, його заборгованість перед ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» становить 434432,43 грн., що складається із: простроченої заборгованості за тілом кредиту 68854,46 грн.; простроченої заборгованості за річними процентами 32,90 грн.; простроченої заборгованості за щомісячними процентами 69625,21 грн.; строкової заборгованості за тілом кредиту 294517,37 грн.; строкової заборгованості за річними процентами 0,91 грн.; строкової заборгованості за щомісячними процентами 1401,58 грн. Жодних підстав ставити під сумнів достовірність проведеного ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 1274969986 від 28.09.2020 року у суду немає, будь-яких доказів, які б спростовували достовірність вищевказаного доказу відповідачем та його представником суду надано не було. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.? Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявлені ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Отже, витрати пов`язані із забезпеченням позову, як процесуальна дія, необхідниа для розгляду справи та відновлення порушених прав та законних інтересів сторони у справі, відносить до судових витрат, які підлягають поділу за наслідками розгляду справи. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що понесені стороною позивача та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 6516,49 грн. та за звернення до суду із заявою про забезпечення позову в розмірі 1240,50 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача. На підставі ст.ст. 509, 526, 599, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved