Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

12.01.2022 року до суду звернувся позивач, Дніпровська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України і військової частини 3036 з позовом до відповідача [PERSON] , про відшкодування матеріальних збитків, завданих державі. 21.01.2022 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 21.01.2022 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 16 березня 2022 року. 16.03.2022 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 14.06.2022 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи. 14.06.2022 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 27.07.2022 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 27.07.2022 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на користь держави, уповноваженим органом якої є Міністерство внутрішніх справ України в особі військової частини 3036 збитки в сумі 190 635.02 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: Військова частина 3036 (далі - вч 3036) є одним зі структурних підрозділів , яка в свою чергу входить до Міністерства внутрішніх справ України, що фінансуються за рахунок бюджету. Збитки, які їм спричиняються, - це безпосередня шкода економічним інтересам держави. Згідно з п. 4 «Загального положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 № 1040 (далі - Загальне положення), основним завданням юридичної служби є організація правової роботи, спрямованої на правильне застосування, неухильне дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства, інших нормативних актів органом виконавчої влади, підприємством, їх керівниками та працівниками під час виконання покладених на них завдань і функціональних і обов`язків, а також представлення інтересів органу виконавчої влади, підприємства в судах. Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону за результатами моніторингу єдиного реєстру судових рішень встановлено, що Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 16.06.2021 року у справі №221/3503/21, засуджено військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини 3036 солдата [PERSON] , за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 412 КК України. Водночас, на порушення Загального положення та Інструкції, Міністерством внутрішніх справ України та військовою частиною 3036 належні заходи представницького характеру з питань захисту інтересів держави та відшкодування завданих державі збитків не вживали про що свідчить вирок Волноваського районного суду Донецької області від 16.06.2021 року у з праві №221/3503/21. Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону відповідно до вимог ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», а також узагальненої практики, встановленої постановою Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020, на адресу Міністерства внутрішніх справ України та військової частини 3036, направлено лист від 13.07.2021 № 5-4-936вих-21, яким було доведено до керівництва зазначених установ, про факт завдання збитку державі та необхідності вжиття заходів представницького характеру. Від військової частини 3036 надійшла відповідь за вих. № 6/36/33-773 від 14.07.2021 року відповідно до якої, військова частина 3036, ні до, ні після повідомлення прокурора про порушення інтересів держави, до суду з позовом на захист інтересів держави не зверталась. Крім того, в листі не зазначено, що військова частина 3036 планує найближчим часом звернутися до суду з позовом. Від Міністерства внутрішніх справ України надійшла відповідь за вих. № 37781/1/4/38- 2021 від 16.08.2021 відповідно до якої, Міністерство внутрішніх справ України, ні до, ні після повідомлення прокурора про порушення інтересів держави, до суду з позовом на захист інтересів держави не зверталось. Зазначивши при цьому, що готове забезпечити представництво інтересів під час розгляду справи в органах судової влади. На підставі зазначеного, Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері було прийнято рішення про звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України та військової частини 3036 до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих державі у розмірі 190 635,02 грн. Однак, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 у справі №160/15335/21 за позовом Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України та військової частини 3036 до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків державі у відкритті провадження було відмовлено, у зв`язку з тим, що спірні правовідносини пов`язані із відшкодуванням майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням, не можуть бути предметом судового розгляду за правилами КАС України, оскільки спір відповідно до сг. 128 КПК України, підсудний суду цивільної юрисдикції. В подальшому, Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері було направлено лист від 14.09.2021 №5-4-1555вих-21 в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», яким повторно повідомлено керівництво Міністерства внутрішніх справ України та військової частини 3036 про факт завдання збитку державі та необхідності звернення до суду з позовом. На виконання вимог вказаних в листі від 14.09.2021 №5-4-1555вих-21, військовою частиною 3036 було надано відповідь від 16.09.2021 №6/36/12-1044, в якому зазначалось, що жодних позовних заяв до [PERSON] військова частина 3036 не пред`являла. Крім того, у вказаному листі не зазначено, що такий позов планується пред`явити у майбутньому. Від Міністерства внутрішніх справ України, жодної відповіді на момент подачі цієї по-зовної заяви до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону не надходило. Враховуючи те, що прокуратура двічі інформувала суб`єктів владних повноважень про наявність порушеного інтересу, і протягом значного часу Міністерство внутрішніх справ України та військова частина 3036 не вжили дієвих та ефективних заходів для захисту порушеного інтересу, прокуратура кваліфікує такий факт, як бездіяльність вказаних суб`єктів владних повноважень, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», є підставою для звернення прокурора з даним позовом. На підставі наказів командира військової частини №60 та від 04.04.2019 №78, [PERSON] було зараховано в списки військової частини 3036, на всі види забезпечення та прийнято на військову службу за контрактом з призначенням на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення батальйону оперативного призначення. Відповідно до наказу командира військової частини 3036 від 29.07.2019 №190 «Про закріплення водіїв за автомобілями військової частини», у зв`язку із службовою необхідністю та з метою найбільш якісної експлуатації автомобілів, за автомобілем КрАЗ спеціальний реєстраційний номер [NUMBER] було закріплено [PERSON] . Автомобіль КрАЗ-63221 2014 року випуску зеленого кольору спеціальний реєстраційний номер [NUMBER] (далі КрАЗ 3696-Ф4) є власністю держави та на праві оперативного управління належить військовій частині 3036. На виконання наказів командира військової частини 3036 від 12.02.2020 №37дск та від 16.03.2020 №65 з 16.03.2020, Відповідач вибув для виконання службово-бойових завдань в район проведення операції Об`єднаних сил та приступив до виконання обов`язків за посадою водія екіпажу безпілотних авіаційних комплексів взводу розвідки спеціального призначення батальйону оперативного призначення. 14.05.2020 близько 16:30 год., [PERSON] , в порушення ст. ст. 9,11, 127,128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст. ст. 13, 16 Закону № 3353, п. п. 1.3., 1.5., 2.3.,2.9., 10.1., 12.1. Правил дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись з с. Валер`янівка Волноваського району Донецької області на 1 км + 800м автодороги 0-05-13 (Волноваха - Кирилівка - Шевченко) у напрямку м. Волноваха Донецької області за кермом закріпленого за ним для службового користування автомобіля КрАЗ- 63221 2014 року випуску зеленого кольору, спеціальний реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві оперативного управління належить військовій частині правою частиною автомобіля наїхав на дорожнє огородження металевого типу, після чого з`їхав з проїзної частини автодороги 0-05-13 (Волноваха - Кирилівка - Шевченко) на узбіччя, розташоване ліворуч по напряму руху автомобіля, де розташовувалась лісосмуга, та допустив зіткнення автомобіля КрАЗ-63221 з деревом. За даним фактом, 16.06.2021 року вироком Волноваського районного суду Донецької області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 412 КК України та призначено покарання у виді штрафу. 16.07.2021 вирок Волноваського районного суду Донецької області від 16.06.2021 (справа №221/3503/21) набрав законної сили. Крім того, за результатами службового розслідування, відповідно до наказу командира військової частини 3036 від 29.05.2020 № 27 з [PERSON] було розірвано контракт про проходження військової служби через службову невідповідність. Відповідно висновку судового експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Лелет М.В. №4090-4091 від 24.09.2020 - вартість матеріального збитку, завданого Відповідачем державі в особі військової частини 3036 становить 190 635, 02 грн. Таким чином, внаслідок вказаних вище протиправних дій Відповідача, військова частина 3036 понесла матеріальні збитки на загальну суму 190 635,02, а тому для відновлення порушених прав держави, зазначена сума матеріальних збитків підлягає стягненню з [PERSON] , що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав давши пояснення фактично встановлені матеріалами справи. Відповідач судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направлена на адресу його реєстрації судова повістка повернулась до суду з відміткою «адресат», відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 3 ч.8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України і військової частини 3036. Дане звернення викликане тим, що прокуратура двічі інформувала суб`єктів владних повноважень про наявність порушеного інтересу, і протягом значного часу Міністерство внутрішніх справ України та військова частина 3036 не вжили дієвих та ефективних заходів для захисту порушеного інтересу, прокуратура кваліфікує такий факт, як бездіяльність вказаних суб`єктів владних повноважень, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», є підставою для звернення прокурора з даним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі наказів командира військової частини №60 та від 04.04.2019 №78, [PERSON] було зараховано в списки військової частини 3036, на всі види забезпечення та прийнято на військову службу за контрактом з призначенням на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення батальйону оперативного призначення, що підтверджується копією наказу. Відповідно до наказу командира військової частини 3036 від 29.07.2019 №190 «Про закріплення водіїв за автомобілями військової частини», у зв`язку із службовою необхідністю та з метою найбільш якісної експлуатації автомобілів, за автомобілем КрАЗ спеціальний реєстраційний номер [NUMBER] було закріплено [PERSON] , що підтверджується копією наказу. Автомобіль КрАЗ-63221 2014 року випуску зеленого кольору спеціальний реєстраційний номер [NUMBER] (далі КрАЗ 3696-Ф4) є власністю держави та на праві оперативного управління належить військовій частині 3036. На виконання наказів командира військової частини 3036 від 12.02.2020 №37дск та від 16.03.2020 №65 з 16.03.2020, Відповідач вибув для виконання службово-бойових завдань в район проведення операції Об`єднаних сил та приступив до виконання обов`язків за посадою водія екіпажу безпілотних авіаційних комплексів взводу розвідки спеціального призначення батальйону оперативного призначення. 14.05.2020 близько 16:30 год., [PERSON] , в порушення ст. ст. 9,11, 127,128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст. ст. 13, 16 Закону № 3353, п. п. 1.3., 1.5., 2.3.,2.9., 10.1., 12.1. Правил дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись з с. Валер`янівка Волноваського району Донецької області на 1 км + 800м автодороги 0-05-13 (Волноваха - Кирилівка - Шевченко) у напрямку м. Волноваха Донецької області за кермом закріпленого за ним для службового користування автомобіля КрАЗ- 63221 2014 року випуску зеленого кольору, спеціальний реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві оперативного управління належить військовій частині правою частиною автомобіля наїхав на дорожнє огородження металевого типу, після чого з`їхав з проїзної частини автодороги 0-05-13 (Волноваха - Кирилівка - Шевченко) на узбіччя, розташоване ліворуч по напряму руху автомобіля, де розташовувалась лісосмуга, та допустив зіткнення автомобіля КрАЗ-63221 з деревом. За даним фактом, 16.06.2021 року вироком Волноваського районного суду Донецької області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 412 КК України та призначено покарання у виді штрафу. 16.07.2021 вирок Волноваського районного суду Донецької області від 16.06.2021 (справа №221/3503/21) набрав законної сили, що підтверджується копією вироку. Крім того, за результатами службового розслідування, відповідно до наказу командира військової частини 3036 від 29.05.2020 № 27 з [PERSON] було розірвано контракт про проходження військової служби через службову невідповідність, що підтверджується копією наказу. Відповідно висновку судового експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Лелет М.В. №4090-4091 від 24.09.2020 - вартість матеріального збитку, завданого Відповідачем державі в особі військової частини 3036 становить 190 635, 02 грн. Таким чином, внаслідок вказаних вище протиправних дій Відповідача, військова частина 3036 понесла матеріальні збитки на загальну суму 190 635,02 грн., які на даний час не відшкодовані. Згідно копії вироку, яким відповідач засуджений до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення вбачається, що під час розгляду кримінального провадження цивільний позов заявлений не був та збитки не відшкодовувались. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч.1, 2, 3 до ст. 22 ЦК України - Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Оскільки відповідачем завдана шкода (збитки) в результаті вчинення кримінального правопорушення, вона підлягає. відшкодуванню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України - Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір спричинених позивачеві збитків підтверджується висновком судового експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз №4090-4091 від 24.09.2020 року. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 906 (одну тисячу дев`ятсот шість) грн. 35 коп., виходячи із розміру спричиненої шкоди, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5ЗУ «Про с удовий збір» .

Outcome: approved