Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

23 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на частку в праві спільної часткової власності на нерухоме майно. В заяві позивач зазначив, що є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , чия смерть сталася [INFO] . Спадкодавець, який доводився позивачеві дідом, заповідав позивачу частку в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , яка становить 2/3 частини зазначеного нерухомого майна. Право власності на зазначену квартиру, яке зареєстроване орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», під час її набуття, що сталося 9 січня 1997 року, належало позивачеві, спадкодавцю [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, розмір яких становив 1/3 частину квартири. Після смерті бабки позивача [PERSON] , яка мала місце [INFO] , її частку в праві спільної часткової власності на квартиру прийняв її чоловік [PERSON] , що постійно проживав разом з дружиною, проте не оформив своє право на спадщину. Таким чином розмір частки [PERSON] в праві спільної власності на квартиру збільшився до 2/3 її частин. 16 серпня 2018 року [PERSON] заповідав усе належне йому майно позивачу. 8 листопада 2019 року позивач, проте це звернення увінчалось винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Інших спадкоємців у [PERSON] на момент його смерті не було, так як його син батько позивача [PERSON] пішов з життя 2 березня 2003 року. Оскільки він вчинив дії з прийняття спадщини, між тим отримати свідоцтво про право на спадщину не сталося можливим, просить про визнання за ним права власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] . Ухвалою судді від 28.02.2022 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. На підставі ухвали суду від 09.06.2022 року підготовче провадження в справі закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився. Його представник надала письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача звернулася з аналогічною заявою, яка містить визнання позову. Зазначені обставини в силу ст. 211, 223 ЦПК України зумовили вирішення справи у відсутність її учасників. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що [INFO] сталася смерть [PERSON] , якому належало право власності на 2/3 частини квартиру [ADDRESS] , з яких 1/3 частину він набув на підставі договору міни № 2854 від 09.01.1997 року, а 1/3 частину в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка мала місце [INFO] (а. с. 9, 12, 13-14). Означене нерухоме майно [PERSON] 16 серпня 2018 року заповідав позивачеві (а. с. 16). Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк, а саме: 8 листопада 2019 року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач (а. с. 66). Інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, як випливає з матеріалів спадкової справи (а. с. 65-88). Постановою нотаріуса від 24.01.2022 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а. с. 88). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як випливає із змісту ст. 1217 ЦК України, а заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК). За змістом ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Як встановлено судом, [PERSON] заповідав позивачеві його частку в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Право на спадкування здійснюється шляхом прийняття спадщини. Фізична особа, яка в силу ст. 12 ЦК України є вільною у здійсненні своїх прав, вправі прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно із ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач здійснив право на прийняття спадщини, вчасно звернувшись до нотаріальної контори. Між тим свідоцтва про право на спадщину позивач не отримав через відмову нотаріуса вчинити означену нотаріальну дію. Відсутність оригіналу\~правовстановлюючого документа\~на спадкове\~майно унеможливила\~отримання позивачем\~ свідоцтва\~про право\~на спадщину. За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Так як [PERSON] належить право власності на 1/3 частину спірної квартири на підставі договору міни, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на усю квартиру [ADDRESS] . Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача.

Outcome: approved