Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Представник позивача\~АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"\~ звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь\~АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"\~заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 01.12.2018 року у розмірі 36737,16 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у жовтні 2017 року\~АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"\~запустив новий проект monоbank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monоbank. На даних платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт, а саме банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та ідентифікаційного коду в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або в точці видачі, чи спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. Всі умови обслуговування рахунків фізичних осіб в банку опубліковані на офіційному сайті банку та доступні для ознайомлення. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг Мonоbank , датою укладення якого є дата підписання клієнтом анкети-заяви. Карта передається клієнту не активованою, для активації її необхідно додати інформацію в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. При проведенні операції з карткою встановлюється пін-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 01.12.2018 року. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Однак умови договору відповідач не виконувала належним чином, внаслідок чого станом на 05.05.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 36737,16 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)- 36737,16 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням прав позивача. У зв`язку з чим просить стягнути заборгованість за кредитним договором та заборгованість за пенею та комісією. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Представником відповідача подано письмові пояснення в яких шодо позовних вимог заперечує, вказує, що як вбачається із Витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи договором про надання банківських послуг «Monobank» є укладений між банком та клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «УніверсалБанк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг «Monobank», Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу та тарифів. Разом з тим згідно п.п.4.1.3. п.4 Права та обов`язки сторін Розділу І Загальних умов, зазначено, що для здійснення операцій за платіжною карткою банк резервує поточний рахунок, номер якого розміщено в Анкеті-заяві. Відкриття рахунку (переведення зі стану «зарезевований» у стан «відкритий», який розміщено у Анкеті-заяві здійснюється після: підписання клієнтом Анкети-заяви; активізації платіжної картки шляхом її сканування через мобільний додаток Monobank. З долученої копії Анкети-заяви не представляється можливим встановити дату видачі банком платіжної картки. Вказує, що позивачем не надано доказів, з яких можна однозначно встановити, що платіжна картка була отримана клієнтом, що є умовою встановлення дати укладення договору. Не надано доказів, що банком відповідачу відкрито рахунок, зокрема, переведено із стану зарезервований у стан відкритий. Додаток до Анкети-заяви у якому має бути відображено кредитний ліміт також позивачем не представлено. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договром № б/н від 01.12.2018р., однак такий не можна визнати достовірним доказом, оскільки з вказаного документу не представляється можливим встановити, що викладена у ньому інформація має відношення до операцій, здійснений за рахунком відкритим на ім`я [PERSON] . Зокрема, такий документ не містить даних про номер рахунку, здійснення операцій за допомогою платіжної картки, дійсності правильних розрахунків погашених сум, періодів нарахування штрафів, пені та інших санкцій, відсутній такий детальний розрахунок. Вважає, що позивач не довів, що виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі шляхом надання відповідачу можливості розпоряджатися кредитними коштами. З врахуванням викладеного, просить відмовитти у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях. Вказав, що із представлених доказів позивачем неможливо встановити дату видачі картки. Окрім того наявні розбіжності у виписці по рахунку та у розрахунку суми заборгованості. Ставить під сумнів наданий позивачем розрахунок, оскільки такий не містить періодів нарахування заборгованості. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі: 03.08.2021р. запит відомостей про реєстрацію; 06.09.2021р. відповідь на запит; 07.09.2021р. ухвала про відкриття провадження; 21.09.2021 року клопотання представника відповідача про ознайомлення; 27.10.2021р. клопотання представника позивача; 23.11.2021р. письмові пояснення; 11.01.2022р. клопотання представника позивача; 25.01.2022р. пояснення по справі; 14.02.2022р. клопотання представника позивача; 24.02.2022р. - ухвала провідкладення розгляду справи; 29.04.2022р. ухвала провідкладення розгляду справи; 20.06.2022р. клопотання представника позивача; 15.07.2022р. клопотання представника позивача про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини : 01 грудня 2018 року [PERSON] підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого\~ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"\~відкрив поточний рахунок у гривні та встановив кредитний ліміт. Згідно статуту від 20 грудня 2018 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29 грудня 2018 року, найменування банку змінено на\~АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УНІВЕРСАЛ БАНК", яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного\~акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК". На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. В анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згодна з тим, що ця заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення, та отримала їх примірники у мобільному додатку. Згідно з наданим банком розрахунком за кредитним договором б/н від 01.12.2018 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом [PERSON] станом на 05.05.2021р. у утворилася заборгованість в розмірі 36737,16 грн.- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Рух коштів по картці [PERSON] підтверджується випискою банку за період з 02.12.2018р. по 01.01.2022р., в якій зазначено, що заборгованість станом на 11.01.2022р. складає 40290,51грн. Отримання картки відповідачем підтверджується довідкою про наявність рахунку від 11.01.2022р. в якій зазначено картку № [NUMBER] , тип рахунку чорна картка, статус картки актвна до 08/24, довідкою від 11.11.2022р. про встановлення кредитного ліміту, довідкою від 25.06.2021р. За даною карткою було встановлено кредитний ліміт клієнта [PERSON] через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг Monobank від 01.12.2018р. за карткою № [NUMBER] : 02.12.2018р. 1000,00грн., 15.02.2019р. 2000,00грн., 19.02.2019р. 5000,00грн., 20.06.2019р. 7000,00грн.; 21.07.2019р. 12 000,00грн., 04.01.2020р. 13000,00грн. що підтверджується довідкою від 11.11.2022р. Дані докази спростовують твердження представника позивача, що позивачем не надано доказів, що платіжна картка була отримана клієнтом [PERSON] . Судом встановлено, що кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання 01 грудня 2018 року відповідачем анкети-заяви позичальника, додатками до якої є Умови та Правилами надання банківських послуг, Тарифи та Таблиця обчислення вартості кредиту (надалі по тексту - кредитний договір). Як слідує зі змісту п. 3 Анкети-заяви, підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Пунктом 6 Анкети-заяви передбачено, що відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті йому в Банку. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Згідно із\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документа, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 1 ст. 5 цього Закону електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно із\~ст. 12 цього Закону\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із\~ст.640 цього Кодексу\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до\~ст. 642 ЦК України\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Згідно із\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із\~ст. 1055 цього Кодексу\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно із 634 цього\~Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Порядок визначення розміру процентів за кредитним договором, а також порядок їх сплати визначено у ст.\~статті 1056-1 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 цього Кодексу\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Сторони під час укладення кредитного договору керувалися\~Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року, який набрав чинності 10 червня 2017 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 9 цього Закону, кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування»\~мітить перелік інформації, що надається кредитодавцем споживачу; правила, згідно з якими споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Паспорт споживчого кредиту, відповідно до Додатку 1 до цього\~Закону, повинен містити, серед іншого, інформацію про розмір процентної ставки та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Встановлено, що паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» відповідає вимогам\~Закону України «Про споживче кредитування»\~та містить інформацію про базову процентну ставку - 3,2 % в місяць (38,4 % річних), а також інформацію про відповідність у вигляді неустойки та її розміри. Відповідач підтвердив отримання цієї інформації шляхом підписання Анкети-заяви. Судом встановлено, що сторони в належній формі досягли згоди про всі істотні умови договору, в тому числі щодо ціни договору, сплати процентів за користування кредитними коштами та сплати неустойки (пені, штрафів). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розміру є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. З банківської виписки по рахунку відповідача вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 11.01.2022р.становить 40290,51 грн. Надання банківських послуг відображено в банківській виписці чим додатково підтверджено факт використання відповідачем кредитних коштів, а отже, і його обов`язок з їх повернення. Згідно з наданим банком розрахунком за кредитним договором б/н від 01.12.2018 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом [PERSON] станом на 05.05.2021р. утворилася заборгованість в розмірі 36737,16 грн.- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Іншого розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку\~АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"\~не повернуті, а також беручи до уваги вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 36737,16 грн. За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги\~АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"\~є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму заборгованості, а саме - залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 36737,16 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір відповідно до\~Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved