Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 26 серпня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис №\~268. В обґрунтування позову зазначала, що 26 серпня 2000 року вона і [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки у сторін не склалися, що призвело до фактичного припинення ними шлюбних відносин. Протягом останніх п`яти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, оскільки вони мають різні, протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Примирення подружжя та збереження шлюбу є неможливим, перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26 серпня 2000 року відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис №\~268. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . За змістом\~положень ч.\~1\~ст.\~51\~Конституції України,\~ч.\~1\~ст.\~21,\~ч.\~1\~ст.\~24\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що протягом останніх п`яти років сімейні відносини між сторонами поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення ними шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, так як подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, примирення подружжя є неможливим. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved