Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

30 червня 2022 року, представник позивачки [PERSON] адвокат Масловський М.О., звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 23.09.1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 67), від якого у сторін неповнолітніх дітей немає, посилаючись на те, що спільне життя у позивачки з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя взаєморозуміння та інші цінності, між ними погіршились відносини, постійно виникають непорозуміння, у листопаді 2016 року відповідач вирішив провідати свою матір яка захворіла та поїхав до м. Володимир російської федерації, та в літку 2017 року повідомив, що розлучається шляхом звернення до місцевого суду, самого рішення позивачка не отримувала, однак з 2016 року вони не підтримують шлюбні стосунки, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, однак позивачка надала до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 19,20). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, до суду повернулось рекомендоване повідомлення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», клопотань про розгляд справи за його відсутності суду не надав (а.с. 23,24). Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку в підготовчому судовому засіданні, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ст.ст. 191,281 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 23.09.1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 67), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого повторно 31.07.2013 р., від якого у сторін неповнолітніх дітей немає (а.с. 21). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя взаєморозуміння та інші цінності, між ними погіршились відносини, постійно виникають непорозуміння, у листопаді 2016 року відповідач вирішив провідати свою матір яка захворіла та поїхав до м. Володимир російської федерації, та в літку 2017 року повідомив, що розлучається шляхом звернення до місцевого суду, самого рішення позивачка не отримувала, однак з 2016 року вони не підтримують шлюбні стосунки. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 113 Сімейного Кодексу\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивача, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved