Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . 17.09.2018 рішенням Вінницького міського суду шлюб між сторонами розірвано, після припинення спільного проживання відповідач не надає належну матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач має задовільний стан здоров`я, інші аліменти за виконавчими листами не сплачує, працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у необхідному розмірі. За вказаних обставин позивач звернулась до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3\~400,00 грн., щомісячно, що підлягає щорічній індексації, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2022 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 25) Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Корнійчук С.А. в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали частково, та просили стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3\~000,00 грн. Судові витрати понесені на професійну правничу допомогу позивач просила не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги у розмірі 3\~000,00 грн. визнав. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2018 у цивільній справі №127/17887/18, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. (а.с. 11-12) Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 16.05.2017 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. (а.с. 14) Відповідно до довідки міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Територія комфорту» №527 від 03.06.2022, позивач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із своєю донькою [PERSON] (а.с.23) Факт проживання дитини із позивачем та перебування її на утриманні у позивача, та те що відповідач працевлаштований та має постійний дохід, не має на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина відповідач у судовому засіданні не заперечував. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Встановлюючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача, суд враховує вибір позивача щодо способу стягнення аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі, а також те, що відповідач працевлаштований, та не має інших осіб на утриманні. Виходячи з\~наведеного вище,\~зважаючи на\~досягнення між\~сторонами згоди,\~щодо стягнення\~з відповідача\~аліментів у\~розмірі 3000\~грн.,\~та беручи\~до уваги\~те,\~що \~відповідач працевлаштований\~та має\~постійний дохід,\~не має\~на утриманні\~інших дітей,\~непрацездатної дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина,\~має задовільний\~стан здоров`я,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають\~задоволенню,\~а тому\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути аліменти\~на утримання\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~3\~000,\~00\~грн.\~щомісячно,\~що підлягає\~щорічній індексації, починаючи з дня стягнення і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому аліменти на утримання дитини необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 06.06.2022. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі у розмірі 992,40 грн., оскільки позивач був звільнений від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved