Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося з позовом Головне управління Національної поліції в Одеській області, місцезнаходження за адресою: 65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15-А, до [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за спожиті комунальні послуги за період з 2016 року по 2019 року у розмірі 19545,44 гривень та судовий збір у розмірі 2102,0 гривень, обґрунтовуючи свої вимоги таким. [PERSON] в даний момент проживає в кімнаті [ADDRESS] . Згідно доповідної записки коменданта ВКЕЗ ЦЗ ГУНП в Одеській області Бочкової Л.В., [PERSON] в період з 2016 року по 2019 року не сплачував за комунальні послуги та на сьогодні в нього наявний борг у розмірі 19545,44 гривень. Сума заборгованості підтверджується листом начальника УФЗБО ГУНП в Одеській області № 14/534/2 від 21 травня 2020 року. На виконання вказаних вимог наказом ГУНП в Одеській області № 366 від 11 лютого 2020 року затверджено Положення про гуртожиток Головного управління Національної поліції в Одеській області, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно пп. 2 п. 3 розділу III наймачі зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку. Відповідно до п. 6 розділу III Положення про гуртожиток ГУНП в Одеській області наймач сплачує за проживання в гуртожитку, а також за житлово-комунальні послуги, які йому надаються у зв`язку із проживанням. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого Головним управлінням. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між ГУНП в Одеській області та особою, що проживає в гуртожитку. З 2016 року з [PERSON] договір найму житла не укладався оскільки останній не сплачував за житлово-комунальні послуги, проте відповідач продовжував проживати в гуртожитку та користуватися надаваними йому послугами. В порушення зазначених норм закону [PERSON] відмовляється виконувати свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог Головного управління Національної поліції в Одеській області до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги - відмовити в повному обсязі, посилаючись на таке. З позовом ГУНП в Одеській області він не згоден, так як позовні вимоги безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню. Як зазначено у позовній заяві, [PERSON] дійсно, проживає у кімнаті [ADDRESS] . Коли він служив в органах внутрішніх справ у м. Одесі, у січні 2009 року його було поселення з членами його родини - дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] у гуртожиток за вищезазначеною адресою. У 2005 році під час несення служби по охороні громадського порядку він отримав поранення. У 2013 році через погіршення стану здоров`я, внаслідок чого він не міг продовжувати службу у органах внутрішніх справ, [PERSON] був звільнений з ОВС. Згідно з наказом №217 о/с від 27.05.2013 року його було звільнено у запас ЗС України. Внаслідок поранення та подальшого погіршення стану здоров`я, [PERSON] з 2013 року має статус інваліда 2 групи з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ України, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, що підтверджується копією посвідчення інваліда війни 2 групи. З моменту його вселення у гуртожиток, [PERSON] сплачував плату за спожиті комунальні послуги, але після отримання ним поранення та отримання статусу інваліда війни, він перестав сплачувати зазначені платежі, так як користується пільгами, наданими йому державою, що підтверджується копією довідки про постановку на облік управлінням соціального захисту населення в Малиновському районі. З часу взяття на облік, він кожен рік надавав відповідні довідки про наявність пільг комендантам гуртожитку. Відповідно до вимог п. 4)- 5) ч. 1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. У відповідності до п. 1 Постанови № 94 від 16 лютого 1994 року «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» пільги щодо оплати житла та комунальних послуг надаються ветеранам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, і особам, на яких поширюється чинність зазначеного Закону, незалежно від того, хто є наймачем і яка форма власності житлового фонду, з урахуванням членів їх сім`ї, які проживають разом з ними, виходячи із встановлених чинним законодавством норм житла та розміру плати за користування ним. З початку із ним укладалися договори найму житла, але після того, як він став інвалідом війни 2 групи, із [PERSON] перестали укладати такі договори, мабуть по причині того, що він перестав сплачувати за комунальні послуги, та дійсно, як зазначено у позові, з 2016 року він продовжує проживати у гуртожитку без договору найму, будь-які посадові особи ГУНП в Одеській області не зверталися до нього з пропозицією укласти відповідний договір найму. Як зазначено у п. 6 Положення про гуртожиток ГУНП в Одеській області, наданому позивачем, наймач сплачує за проживання в гуртожитку, а також за комунальні послуги, які йому надаються у зв`язку з проживанням. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого Головним управлінням. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між ГУНП та особою, що проживає у гуртожитку. Позивач не звертався до нього з пропозицією укласти такий договір, між ними не укладалося договору найму, та між ними не визначалося розмір плати за проживання. Також, позивачем не надано розрахунку, затвердженого Головним управлінням, відповідно до якого повинно визначатися розмір плати. Позивачем не надано доказів того, що ним було надано в певної кількості за певними тарифами відповідні комунальні послуги. Разом з тим, позивачем на підтвердження наявності та розміру його заборгованості надана довідка, згідно якої заборгованість складає 19545,44 грн. [PERSON] проживає у кімнаті разом із своєю колишньою дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] . Із розрахунку не вбачається, скільки всього було нараховане на кімнату та яким чином були розподілені послуги між ними. Яким чином були проведені розрахунки, за якими тарифами проводилися розрахунки, за яку кількість наданих та спожитих послуг - позивачем відомостей не надано, з чого складаються визначені у довідці цифри заборгованості, чи на підставі лічильників, чи на підставі середнього розміру споживання, скільки яких послуг щомісячно було спожито, скільки за які послуги потрібно заплатити по яким тарифам - не зазначено. Тому така довідка не є належним доказом надання комунальних послуг та існування заборгованості за їх споживання. Крім того, якщо припустити, що позивач має підстави для стягнення з нього заборгованості за спожиті комунальні послуги, у такому разі він може просити це зробити в межах позовної давності у три роки, тобто звернувшись до суду у травні 2020 року, позивач мав би право стягувати заборгованість при наявності доказів її існування і доказів його обов`язку її сплачувати тільки з травня 2017 року. На підставі викладеного, позивачем безпідставно заявлено позовні вимоги, так як не підтверджено належними доказами розмір заборгованості за спожиті комунальні послуги, не взято до уваги те, що [PERSON] , як інвалід війни 2 групи користуюся пільгами у розмірі 100% по сплаті за комунальні послуги, стою з цього привиду на обліку у службі соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси, а тому він не повинен сплачувати платежі за спожиті комунальні послуги. Позивач Головне управління національної поліції в Одеській області надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просив залишити відзив [PERSON] на позовну заяву Головного управління Національної поліції в Одеській області без задоволення та задовольнити позов Головного управління Національної поліції в Одеській області до [PERSON] . Зазначив, що після отримання статусу особи з інвалідністю другої групи внаслідок війни, [PERSON] перестав сплачувати платежі за спожиті комунальні послуги, став на облік в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси та користується пільгами що надаються державою. З 2016 року між ГУНП в Одеській області та [PERSON] договори найму житла не укладалися у зв`язку із чим останній продовжив проживати у гуртожитку без такого договору та стверджує, що в наслідок відсутності договору про найм житла, то розмір плати за проживання не визначався. [PERSON] , також посилається на положення: п. 4) - 5) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; п. 1 Постанови № 94 від 16 лютого 1994 р «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Outcome: partial