Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

20 травня 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до настання повноліття сина. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач проживали разом як чоловік та дружина без зареєстрованого шлюбу. Від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому вони почали проживати окремо один від одного, а спільна дитина залишилася проживати разом з позивачкою, перебуває повністю на її утриманні. Відповідач нехтує своїми обов`язками по утриманню сина, жодних коштів не надає. Коштів позивачки не вистачає для належного забезпечення рівня життя та розвитку сина, він дорослішає та потребує постійного оновлення одягу. Позивачка сама змушена нести витрати на харчування, ліки, школу та одягу для дитини. Син підростає і потребує більших витрат для забезпечення належного йому рівня життя та розвитку. Відповідач не цікавиться життям сина, не приймає участі у його вихованні. Добровільно виплачувати аліменти на утримання дитини не бажає, тим самим ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину до досягнення ним повноліття. Відповідно до Розпорядження Голови Верховного суду від 06.03.2022 №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Херсонським міським судом Херсонської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінену територіальну підсудність справ на Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2022 року справу передано упровадження судді Ковтун Н.Г. Ухвалою суду від 23 травня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] , до зали судового засідання не з`явилась, надіслала суду заяву, шляхом поштового відправлення, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про день слухання справи сповіщений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України згідно ч.11\~ст.128 ЦПК України\~(з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи); відзиву на позов суду не надав у встановлений законом строк без поважних причин; заяв на відкладення розгляду справи\~не надійшло. На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина без зареєстрованого шлюбу. Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до копії паспорта позивачки [PERSON] встановлено, що остання зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.6-7). Позивачкою [PERSON] надано довідки переселенців, відносно неї та неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.11,12). Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до норм\~СК України\~(ст.ст. 150, 180) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає, хоча є працездатною особою, має доходи від трудової діяльності але не має інших осіб на утриманні. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~ аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Судовим розглядом встановлено, та відповідачем не спростовано, що [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання своєї малолітньої дитини не надає, крім того, останній є особою працездатного віку, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини [PERSON] . З урахуванням наведеного, враховуючи приписи ст. 182 СК України, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.1. ч.1.\~ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулася до суду 20 травня 2022 року, суд вважає за необхідне стягнути аліменти починаючи з цієї дати. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~витрати на судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved