Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

10.06.2022 [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи дня пред`явлення позову, 07.06.2022, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що 07.05.2011 сторони уклали шлюб, який наразі розірвано, та [INFO] у сторін по справі народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] , який, як зазначає позивач, проживає разом із нею за її місцем реєстрації, незважаючи на те, що зареєстрований за адресою проживання відповідача. Відповідач надає грошові кошти на утримання сина нерегулярно, у зв`язку із чим вона звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 20.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 14.07.2022. 12.07.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , у якому він просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, та провести судове засідання за його відсутності. В обґрунтування відзиву зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що позивач та їх син проживають разом, а також позивач не надала доказів, що вона зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину і що їй було відмовлено у видачі судового наказу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у ньому, та просила його задовольнити, зазначивши, що її неповнолітній син проживає разом із нею, зняти його з попереднього місця реєстрації проживання вона не має можливості без згоди його батька, але їх син ніколи не проживав з батьком після їх розлучення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у відзиві просив справу розглянути у його відсутність. Згідно із ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідний актовий запис № 139. При цьому, судом встановлено, що на момент народження сина позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, та мала прізвище « [PERSON] ». Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2020 шлюб між сторонами у справі розірвано. 18.09.2021, у зв`язку із укладенням шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серії [NUMBER] , актовий запис 1551. У позові позивач вказала, що дитина [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тобто за адресою зареєстрованого місця проживання його батька відповідача у справі, де й вона була зареєстрована до розірвання шлюбу, однак дитина проживає разом із нею, ходить до школи за місцем реєстрації, та перебуває на її утриманні, а відповідач нерегулярно надає кошти на утримання сина. Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №899476-2021 від 02.11.2021, яка долучена позивачем до позову, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У довідках Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №92 ЗМР, № 01-13/125 від 16.02.2021 та № 01-13/261 від 10.06.2022, які видані позивачу та які долучені до матеріалів справи позивачем, зазначено, що позивач сама виховує сина [PERSON] , [INFO] , який навчається в у вказаній школі; батько [PERSON] участі у навчанні та вихованні сина не приймає. З врахуванням вищевикладеного судом встановлено, що дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем. При цьому, суд вважає безпідставними доводи відповідача з приводу того, що позивачем не доведено, що дитина проживає разом із нею, оскільки у відзиві відповідач не зазначає де ж проживає їх син, якщо не з позивачем, у тому числі і не зазначає, що дитина проживає разом із ним, а позивач у свою чергу надала довідки зі школи у якій навчається син, які доводять, що позивач проживає разом із сином та займається його вихованням. Також, у відзиві відповідач зазначив, що позивач не зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів та не надала доказу, що їй було відмовлено у видачі судового наказу. Однак, такі доводи відповідача суд не приймає до уваги, оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язок позивача перед поданням до суду позову, звертатись до суду із заявою про видачу судового наказу та отримати відмову у його видачі, натомість ч. 2 ст. 161 ЦПК України визначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, у тому числі про стягнення аліментів, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~Сімейного Кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою ст.\~191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З огляду на зазначені вище обставини, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину підлягають задоволенню, а тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.06.2022, дата поштового відправлення позову до повноліття дитини. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і достатнім, та таким, що суттєво не вплине на майновий стан відповідача. При цьому суд враховує позицію відповідача, який у відзиві за позов не зазначав про незгоду із розміром аліментів, про стягнення якого було заявлено позовні вимоги. Крім того, враховуючи те, що позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved