Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

09.02.2022 року до суду надійшла позовна заява, з вищезазначеними вимогами, у якій позивач, посилаючись на ст.ст. 11, 16, 257, 264, 509, 526, 530, 610, 629, 642 ЦК України, ст. ст. 4, 19, 23, 133, 175-177 ЦПК України просить стягнути з відповідача [PERSON] , на користь КП «УЖКГ» заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 лютого 2022 року в розмірі 16 260 гривень 66 копійок, інфляційні витрати в розмірі 1398,54 гривні, три відсотка річних в розмірі 604,34 гривні та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2481,00 гривень. Позов обґрунтовується тим, що КП «УЖКГ» з 01.11.2014 року відповідно до п.4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції від 10.04.2014 року, що діяла під час виникнення спірних правовідносин (надалі ЗУ №1875-ІV) як теплопостачальна організація, є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. На виконання ЗУ №1875-ІV Славутицькою міською радою Київської області 03.10.2014 було прийнято рішення №1574-49-VІ «Про внесення змін до рішення Славутицької міської ради від 13.07.2007 №286-14-V «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича», на підставі якого виконавцем послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича з 01.11.2014 року визначено Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства». Відповідно до Статуту, Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» створене з метою:- надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законом; задоволення потреб ринку у наданні послуг (робіт, продукції) власного виробництва; забезпечення економічних та соціальних інтересів Підприємства за рахунок отриманого прибутку; - участі у ринкових взаємовідносинах та одержання прибутку на основі задоволення потреб громадян, колективних, державних і інших підприємств у виробництві продукції і товарів, виконання робіт та послуг у сферах, що обумовлені предметом діяльності Підприємства. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії № 1515 (№500119), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі рішення від 18.10.2010 та переоформленої рішенням від 03.11.2015 № 2700. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання позивачем здійснюються на підставі договору, який був розроблений відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 21 Закону України № 1875-IV на основі типового договору на комунальні послуги. Позивач здійснює постійну діяльність з укладання договорів в письмовому вигляді на першу вимогу споживача. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року № 933). Відповідно до п.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір, зокрема на послуги централізованого опалення і гарячого водопостачання з фізичними особами, які не є суб`єктами господарювання, є договором приєднання. Пропозиція про укладення договору спрямована всім споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання (оферта) на офіційному інтернет-ресурсі КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua/about/dogovir-pryyednannya-oferta/. За нормами ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинили дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири №1192 від 20.11.2016 року. Квартира №5 забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, так як будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Такі послуги Позивачем в зазначеному будинку надаються постійно та за тарифами, які встановлені уповноваженими органами, в той же час Відповідач від надання зазначених послуг не відмовлявся, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання в періоди їх надання не надсилав. Таким чином, об`єкт забезпечується діями Позивача відповідними послугами, а власник квартири є їх споживачем. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено необхідність договірного оформлення відносин у сфері житлово-комунальних послуг між виконавцем та споживачем послуг. Позивачем, з метою реалізації норм закону, був розроблений відповідний проект договору. Законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у зв`язку з чим відмова споживача оплачувати такі послуги з посиланням на відсутність укладеного договору не береться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично надавалися. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі (Постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 року по справі 6-59 цс 13). У п.2 ч.1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», вказано, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача. 12.06.2018 року між [PERSON] (споживачем, власником квартири) та Позивачем (виконавцем послуги) був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води №487. За предметом даного договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послугу з централізованого опалення та гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. За умовами вказаного договору (пункт 9 Розділу «Оплата спожитих послуг») розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим. Та за пунктом 1 Розділу «Споживач зобов`язаний» договору №487 - оплачувати послуги в установлений договором строк. З аналізу платежів за надані послуги за адресою: [ADDRESS] послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання вбачається, що до січня 2017 року заборгованості не було. З січня 2017 року у зв`язку з неповнотою і нерегулярністю виконання споживачем обов`язків по сплаті наданих послуг почала накопичуватися заборгованість, яка станом на 01.02.2022 року склала 16260\~гривень 66 копійок. З аналізу платежів за період з січня 2017 року по січень 2022 року включно вбачається, що в січні, лютому, серпні, жовтні, листопаді 2017 року, січні, червні, липні, серпні, жовтні, грудні 2018 року, квітні, травні, серпні, вересні, жовтні, грудні 2019 року, споживачем самостійно вносилися платежі, які або перевищували щомісячне нарахування вартості послуг або здійснювалися в періоди міжсезонної відсутності послуг. В період з листопада 2019 року по січень 2022 року житлово-комунальні послуги сплачувалися лише шляхом надання відповідачу пільги. Відповідно до ч.2 ст.265 ЦК України та у зв`язку з несплатою протягом тривалого періоду суми заборгованості за комунальні послуги відповідачем, позивачем нараховано інфляційні втрати у сумі 1398,54 гривень та 3% річних у сумі 604,34 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем зобов`язання порушуються, у позивача виникло право вимоги і право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідача заборгованості по оплаті наданих позивачем послуг. Ухвалою судді від 16.02.2022 року, після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК за наявними матеріалами. Вирішено провести перше судове засідання не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження в приміщенні Славутицького міського суду. Позивачу та відповідачу надіслано копію ухвали судді від 16.02.2022 року про відкриття провадження а відповідачу - копію позовної заяви з додатками. Роз`яснено сторонам, що відповідно до вимог ч.7 ст.279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Ухвалою судді від 20.06.2022 року призначно судове засідання з викликом сторін на 14.07.2022 року. В призначене засідання сторони не з`явились. Представник позивача про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи знаходиться клопотання позивача, в якому він просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , в зал судового засідання не з`явилась, неодноразово за місцем реєстрації направлялась ухвала від 20.06.2022 року, ухвала про відкриття провадження від 16.02.2022 року та позовна заява з додатками, (17.02.2022 року, 02.06.2022 року та 22.06.2022 року), проте конверти з процесуальними документами повертаються до суду з відмітками «повертається» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Також викликалась через оголошення на офіційному сайті «Судова влада України». Заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не подано. Відповідно до вимог чинного законодавства відповідач вважається належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у разі\~неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що, відповідно до договору купівлі-продажу квартири №1192 від 20 листопада 2016 року, [PERSON] придбала житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . З довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 29.11.2016 року по теперішній час. Між [PERSON] та КП «УЖКГ» був укладений договір №487 від 12.06.2018 року про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, в якому відповідач зазначена як власник даного житлового приміщення. З наданої копії особового рахунку № [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] , рахується квартиронаймачем [PERSON] , таким чином, відповідач як власник житла, є споживачем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, який і зобов`язаний нести витрати по його утриманню. Кірм того з наданих документів вбачається, що будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення (ця обставина, судом визнана як загальновідомою обставиною у межах міста Славутича, і відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України, не потребує доказуванню). Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції від 10.04.2014 року № 1875-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014 року, як теплопостачальна організація, з 01 листопада 2014 року є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 року Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 року № 2700, переоформлена на безстрокову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до статті 11 ЦПК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1). Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2). Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», від 24.06.2004 року № 1875-ІV, чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як зазначено у п.7 статті 26 вказаного Закону, договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року №933). До позовної заяви позивачем додано договір, який розроблено на підставі типового договору, і який розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ» http://www.ugkh-slavutich.org.ua/index.php/golovna/dogovir-priednannya. Виходячи із змісту пункту 7 статті 26 Закону № 1875-IV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, який набрав чинності, та введений в дію з 01.05.2019 року, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Тобто шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та оплати за надані послуги відповідач приєднався до умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати відповідачам відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а відповідач зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договорами. Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, який введений в дію з 01 травня 2019 року, в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. З урахуванням викладеного, договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, до якого приєднався відповідач, є чинним на час розгляду справи в суді. Як вбачається з копії особового рахунку № [NUMBER] від 03.02.2022 року, квартиронаймач квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.02.2022 року, має заборгованість по комунальним послугам в розмірі 16 260 гривні 66 копійок за період з 26.01.2017 року по 31.01.2022 року. Послуги із забезпечення тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою місця проживання відповідача надаються КП «УЖКГ», позивачем у справі, згідно з Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За змістом статті 14 вказаного Закону залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово - комунальні послуги. Обов`язок сплачувати житлово - комунальні послуги покладено на споживача і пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII. Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630). Відповідно до п.1 договору від 21.11.2017 року про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, Виконавець - КП «УЖКГ», зобов`язується своєчасно надавати споживачеві, відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором. Згідно з п.9 розділу «Оплата спожитих послуг» - оплата здійснюється не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом. Згідно із ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2). Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3). Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з цього, відповідач повинен виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги. Щодо стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, визначені п.10 ч.3 ст. 20 Закону № 1875-ІV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та п.10 ч.2 ст.7\~Закону №\~2189-VІІІ (який введений в дію з 01.05.2019) норми права щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключають застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15. Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з квітня 2019 року по грудень 2021 року (включно) складає 1398,54 гривні, розмір трьох процентів річних - складає 604,34 гривень. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджений матеріалами справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги, а також інфляційних втрат та трьох процентів річних. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 16260 гривень 66 копійки, а також інфляційні втрати в сумі 1398,54 гривень та три проценти річних в сумі 604,34 гривень. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до платіжного доручення № 59 від 13.01.2022 позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 2481 гривень, яка зарахована до спеціального фонду державного бюджету України. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2481 гривню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2481 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: approved