Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

05.02.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Алекс Еко Груп» про відшкодування збитків, неустойки та моральної шкоди, спричиненої простроченням боржника та просить стягнути з ТОВ «Алекс Еко Груп» на його користь 268 996,79 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що 20.05.2019 між ТОВ «Алекс Еко Груп» та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу № 20/05/19ма, відповідно до п. 1.1 якого продавець продає, а продавець купує меблі згідно специфікації на умовах, передбачених цим договором в кількості вказаній в специфікації та ескізі, які є невід`ємною частиною цього договору. Згідно із специфікаціями № 1 та № 2 до Договору № 20/05/19ма від 20.05.2019 покупцем було придбано: кухонний гарнітур, індивідуально визначений ескізами № 1 та № 2; шафу розпашну, індивідуально визначену ескізами № 3, № 4; гарнітур в ванну кімнату, індивідуально визначений ескізом № 5, № 6; тумбу в ванну кімнату, індивідуально визначену ескізом № 7; стіл та полки, індивідуально визначені ескізом № 8. Загальна вартість товару складає 140 760, 00 грн, що визначено п. 2.2 Договору № 20/05/19ма від 20.05.2019 року. На виконання умов Договору № 20/05/19ма від 20.05.2019 року Покупцем сплачено Продавцеві 117 500,00 грн. Відповідно до п. 4.1, п. 5.3. Договору № 20/05/19ма від 20.05.2019 продавець взяв на себе зобов`язання передати Покупцеві товар впродовж 30 банківських днів від дати оплати покупцем 75% від ціни договору, в якості попередньої оплати за виготовлення меблів під замовлення. Оскільки 75% від ціни замовлення, що становить 105 500,00 грн Позивачем сплачено Відповідачу 22.05.2019, кінцевий термін виконання зобов`язання з поставки замовленого товару припадає на 03.07.2019. Втім, станом як на кінцеву дату виконання зобов`язання, так і на дату подання позовної заяви замовлений товар за Договором № 20/05/19ма від 20.05.2019 не переданий Покупцеві, акти прийому-передачі сторонами не підписано. Крім того, 29.05.2019 між ТОВ «Алекс Еко Груп» та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу № 29/05/19ма, відповідно до п. 1.1 якого продавець продає, а продавець купує стільниці та підвіконня (3+1 шт) на умовах, передбачених цим договором в кількості вказаній в специфікації та ескізі, які є невід`ємною частиною цього договору. Згідно із специфікацією до Договору № 29/05/19ма від 29.05.2019 року покупцем було придбано: стільницю кухонну, індивідуально визначену ескізом № 1; підвіконня, індивідуально визначене ескізом № 2; стільницю з рукомийником у душову, індивідуально визначену ескізом № 3; стільницю з рукомийником у ванну, індивідуально визначену ескізом № 4. Загальна вартість товару складає 115 000, 00 грн, що визначено п. 2.2 Договору № 29/05/19ма від 29.05.2019. На виконання умов Договору № 29/05/19ма від 29.05.2019 року Покупцем сплачено Продавцеві 115 000,00 грн. Відповідно до п. 4.1, п. 5.3. Договору № 29/05/19ма від 29.05.2019 продавець взяв на себе зобов`язання передати Покупцеві товар впродовж 30 банківських днів від дати оплати покупцем 100% від ціни замовлення в якості попередньої оплати за виготовлення меблів під замовлення. Оскільки 100% від ціни замовлення, що становить 115 000,00 грн Позивачем сплачено відповідачу 31.05.2019, кінцевий строк (термін) виконання зобов`язання з поставки замовленого товару припадає на 12.07.2019. Втім, станом як на кінцеву дату виконання зобов`язання, так і на дату подання позовної заяви замовлений товар за Договором № 29/05/19ма від 29.05.2019 не переданий покупцеві, акти прийому-передачі сторонами не підписано. Зазначає, що у зв`язку з невиконанням своїх зобовязань відповідач завдав позивачу матеріальної шкоди у розмірі 232 500,00 грн. До того ж у відповідача перед позивачем виникла заборгованість зі сплати пені в сумі 4 650,00 грн, інфляційних втрат в розмірі 10 857,75 грн та 3% річних за весь період прострочення в розмірі 10 989,04 грн. У зв`язку із відмовою ТОВ «Алекс Еко Груп» передати покупцеві оплачені товари, через втрату інтересу до замовлення, позивачем було повідомлено підповідача про відмову від договору шляхом направлення претензії вих. № 0140 від 10.09.2020 у вкладенні цінного листа з описом вкладення з вимогою відшкодувати завдані збитки, сплатити неустойку та відшкодувати моральну шкоду, втім станом на дату подання позовної заяви претензія [PERSON] задоволена не була. З огляду на наведене просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11.02.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов. 12.07.2021 на адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, який направлявся відповідачу, за закінченням терміну зберігання. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками було направлено на адресу відповідача повторно. 04.01.2022 на адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, який направлявся відповідачу, за закінченням терміну зберігання. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.07.2022 за ініціативою суду справа була призначена до розгляду з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві вказав, що проти розгляду справи без його участі та винесення заочного рішення судом не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив. 20.07.2022 на адресу суду повернувся конверт із повідомленням про виклик, який направлявся відповідачу, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.05.2019 між ТОВ «Алекс Еко Груп» та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу № 20/05/19ма, відповідно до п. 1.1 якого продавець продає, а продавець купує меблі згідно специфікації на умовах, передбачених цим договором в кількості вказаній в специфікації та ескізі, які є невід`ємною частиною цього договору. Згідно із специфікаціями № 1 та № 2 до Договору № 20/05/19ма від 20.05.2019 року покупцем було придбано кухонний гарнітур, індивідуально визначений ескізами № 1 та № 2; шафу розпашну, індивідуально визначену ескізами № 3, № 4; гарнітур в ванну кімнату, індивідуально визначений ескізом № 5, № 6; тумбу в ванну кімнату, індивідуально визначену ескізом № 7; стіл та полки, індивідуально визначені ескізом № 8. Загальна вартість товару складає 140 760, 00 грн, що визначено п. 2.2 Договору № 20/05/19ма від 20.05.2019. На виконання умов Договору № 20/05/19ма від 20.05.2019 покупцем сплачено продавцеві: 49 000, 00 грн, згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 20/05/19ма від 20.05.2019; 49 000, 00 грн, згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 21/05/19ма від 21.05.2019; 7 500, 00 грн, згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 22/05/19ма від 22.05.2019; 12 000, 00 грн, згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 18/12/19ма від 18.12.2019. Всього за Договором № 20/05/19ма від 20.05.2019 покупцем сплачено продавцеві 117 500,00 грн. За п. 4.6. Договору № 20/05/19ма від 20.05.2019, доставка та встановлення меблів входить у вартість договору. Місце доставки визначене за адресою [ADDRESS] (п. 11 Договору). Відповідно до п. 4.1, п. 5.3. Договору № 20/05/19ма від 20.05.2019 продавець взяв на себе зобов`язання передати покупцеві товар впродовж тридцяти банківських днів від дати оплати покупцем 75%, що становить 105 500,00 грн в якості попередньої оплати за договором, які були сплачені позивачем відповідачу декількома платежами, останній з яких здійснений 22.05.2019. Таким чином, кінцевий термін виконання зобов`язання з поставки товару замовленого за Договором № 20/05/19ма від 20.05.2019, припадав на 03.07.2019. Докази виконання відповідачем зобов`язання за Договором № 20/05/19ма від 20.05.2019 в матеріалах справи відсутні. Крім того, 29.05.2019 між ТОВ «Алекс Еко Груп» та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу № 29/05/19ма, відповідно до п. 1.1 якого продавець продає, а продавець купує стільниці та підвіконня (3+1 шт) на умовах, передбачених цим договором в кількості вказаній в специфікації та ескізі, які є невід`ємною частиною цього договору. Згідно із специфікацією до Договору № 29/05/19ма від 29.05.2019 покупцем було придбано: стільницю кухонну, індивідуально визначену ескізом № 1; підвіконня, індивідуально визначене ескізом № 2; стільницю з рукомийником у душову, індивідуально визначену ескізом № 3; стільницю з рукомийником у ванну, індивідуально визначену ескізом № 4. Загальна вартість товару складає 115 000, 00 грн, що визначено п. 2.2 Договору № 29/05/19ма від 29.05.2019. На виконання умов Договору № 29/05/19ма від 29.05.2019 покупцем сплачено Продавцеві: 45 000, 00 грн, згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 29.05.2019 року; 45 000, 00 грн, згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 30.05.2019; 25000, 00 грн, згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 31.05.2019. Всього за Договором № 29/05/19ма від 29.05.2019 покупцем сплачено продавцеві 115 000,00 грн. За п. 4.6. Договорів, доставка та встановлення меблів входить у вартість договору. Місце доставки визначене за адресою [ADDRESS] (п. 11 Договору). Відповідно до п. 4.1, п. 5.3. Договору № 29/05/19ма від 29.05.2019 року продавець взяв на себе зобов`язання передати покупцеві товар впродовж тридцяти банківських днів від дати оплати покупцем 115 000,00 грн в якості попередньої оплати за договором, які були сплачені позивачем відповідачу декількома платежами, останній з яких здійснений 31.05.2019. Таким чином, кінцевий термін виконання зобов`язання за Договором № 29/05/19ма від 29.05.2019 припадав на 12.07.2019. Докази виконання відповідачем зобов`язання за Договором № 29/05/19ма від 29.05.2019 року в матеріалах справи відсутні. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ч. 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 662 ЦК України вказує, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 656 ЦК України вказує, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Ст. 662 ЦК України вказує, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 664 ЦК України товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Згідно ст. 667 ЦК України, якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов`язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення. Необхідні для цього витрати покупець зобов`язаний відшкодувати продавцеві, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом. У пунктах 7, 15, 17, 22 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» дано визначення наступних термінів зокрема під договором розуміється - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція, підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ); під недоліком розуміється - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); 17) під послугою розуміється - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; під продавцем розуміється - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; 22) під споживачем розуміється - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. З аналізу перелічених норм матеріального праву слідує, що до договорів купівлі-продажу за участю покупця-фізичної особи застосовується законодавство про захист прав споживачів, який зокрема регулює відносини між споживачами товарів (робіт, послуг) і виробниками, виконавцями, продавцями в умовах різних форм власності, встановлює права споживачів та визначає механізм реалізації державного захисту їх прав. Ч. 1 ст. 6 Законом України «Про захист прав споживачів» вказує, що продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. В пунктах 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Ч. 1 та 2 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» вказує, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань з питань реалізації їх прав, в тому числі шляхом розробки та проведення відповідних освітніх програм. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Положеннями ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу, що визначено ч. 1 ст. 665 ЦК України. Згідно з ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ст. 615 ЦК України). Відповідно до ч. 1-3 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків доказування. При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові). А тому суд приходить до висновку, що відповідач не належним чином виконав зобов`язання за Договором № 20/05/19ма від 20.05.2019 року та Договором № 29/05/19ма від 29.05.2019 року та повинен відшкодувати позивачеві суму коштів, яку він передав йому за придбання товару. Сума сплачених покупцем коштів за Договором № 20/05/19ма від 20.05.2019 року складає 117 500,00 грн. Сума сплачених покупцем коштів за Договором № 29/05/19ма від 29.05.2019 складає 115 000,00 грн. Всього позивачеві заподіяно збитків на суму 232 500, 00 грн. Згідно з п. 9.2 Договору № 20/05/19ма від 20.05.2019 та Договору № 29/05/19ма від 29.05.2019, які є тотожними за своїм змістом, у разі затримки по виготовленню та поставки меблевих виробів, відповідно до умов цього договору більш ніж на 3 календарні дні, продавець оплачує пеню у розмірі 0,1% від суми передоплати за договором за кожен робочий день прострочення, але не більше ніж 2% від суми передоплати за договором. Таким чином, за Договором № 20/05/19ма від 20.05.2019 підлягає стягненню пеня в сумі 2350,00 грн. За Договором № 29/05/19ма від 29.05.2019 підлягає стягненню пеня в сумі 2350,00 грн. Всього пені підлягає стягненню в сумі 4 650,00 грн. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума втрат від інфляції, яких зазнав позивач складає 10 857,75 грн. Загальна сума 3% річних нарахованих на суму боргу на підставі ст. 625 ЦК України відповідає сумі 10 989,04 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо відшкодування моральної шкоди суд зауважує на наступне. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. За пунктами 18, 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. За змістом ч. 2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. З огляду на викладене слід зазначити, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Ст. 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. З наведеного вбачається, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі ст..ст. 16, 23 ЦК України, ст.ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. А тому суд, враховуючи те, що позивачу було заподіяно моральної (немайнової) шкоди внаслідок невиконання умов договору та відмови продавця поставити замовлений товар, виходячи із принципів розумності та справедливості визначає розмір заподіяної моральної (немайнової) шкоди у грошовій сумі в розмірі - 5 000,00 грн. За таких обставин, враховуючи вмотивоване, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог з наведених мотивів. На підставі наведеного та

Outcome: partial