Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням в будинковолодінні [ADDRESS] . Ухвалою суду від 20.04.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 23.05.2022 року закрито підготовче судове засідання і призначено справу до судового розгляду. Позивач, в обґрунтування позову вказує, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.1997 року, виданого державним нотаріусом Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори Лозінською Е.М., зареєстрованого в реєстрі №2-838, отримала, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . На даний час у будинку значаться зареєстрованими: вона, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно довідки Староушицької селищної ради №284 від 30.03.2022 року. [PERSON] є колишньою дружиною її сина, яка фактично з серпня 2019 року змінила місце проживання на адресу: [ADDRESS] . Онук, [PERSON] змінив місце проживання разом з відповідачкою. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14.04.2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . З 2019 року [PERSON] не проживає в житловому приміщенні по [ADDRESS] , не приймає ніякої участі в оплаті послуг , в утриманні будинку і добровільно знятись з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідачки в зазначеному будинку створює їй, як власнику будинку, перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, тому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням , а саме : будинком [ADDRESS] . Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Заслухавши свідків [PERSON] , [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.1997 року, серії ААІ №582642, виданого державним нотаріусом Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори Лозінською Е.М. та зареєстрованого в реєстрі №2-838, [PERSON] отримала у спадок від [PERSON] спадкове майно, яке складається з житлового будинку та сараю, що знаходиться під номером [ADDRESS] . Довідкою від 30.03.2022 року №284, виданою Відділом центру надання адміністративних послуг Староушицької селищної ради в будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , значаться зареєстрованими: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] являється колишньою дружиною сина позивачки [PERSON] , яка розірвала шлюб з [PERSON] за рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14.04.2021 року по справі №676/1757/21. З серпня 2019 року по теперішній час [PERSON] у вищевказаному будинку фактично не проживає , не приймає ніякої участі в оплаті послуг , в утриманні будинку і добровільно знятись з реєстрації не бажає. Факт не проживання [PERSON] у вищевказаному будинку тривалий час підтверджується актами про обстеження на предмет реєстрації та проживання в помешканні кількісного складу громадян від 25.03.2021 року, від 28.05.2021 року, від 30.07.2021 року, від 16.11.2021 року, від 23.03.2022 року та показами свідків у суді [PERSON] , [PERSON] .. Реєстрація відповідачки в зазначеному будинку створює власнику будинку перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. На даний час відповідачка проживає в будинку своїх батьків за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст.383 ЦК України\~ та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Таким чином, виникнення права членів сім`ї власника квартири на користування цим житлом та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на квартиру. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог\~Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім`ї, суд враховує, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей\~405,\~406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10\~постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Положення наведених правових норм вказують про можливість визнання особи такою, що втратила право користування житлом, у разі не проживання понад установлений строк без поважних причин. Як встановлено в суді, позивачка несе витрати по утриманню будинку, сплачує комунальні платежі, що підтверджується розрахунковими книжками та фіскальними чеками , приєднаними до матеріалів справи , крім того , відповідачці жодних перешкод у користуванні жилим приміщенням ні позивачкою, ні іншими членами сім`ї , не чинилось. В свою чергу реєстрація відповідачки у будинку позивачки перешкоджає вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд, а також у неможливості оформленні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. З огляду на наведене, враховуючи те, що син позивачки із [PERSON] шлюб розірвали, відповідачка у будинку більше року , а саме, з серпня 2019 року не проживає без поважних причин, спільного господарства з позивачкою не веде, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.\~316,\~318,\~319,\~383,\~391, 405 ЦК України,

Outcome: approved