Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача, в якій, із врахуванням уточнених позовних вимог, просить розірвати укладений між сторонами шлюб, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склались, відсутнє взаєморозуміння, сторони припинили спільне проживання та шлюбних стосунків не підтримують; від шлюбу є дитина [PERSON] , [INFO] , подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Позивач у позові просить здійснити розгляд справи без його участі. Відповідач подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, на примирення не погоджується. Відтак, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.09.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 23.09.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 2002. Згідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, не погоджуються на примирення та спільно бажають розірвати шлюб, від шлюбу є дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз`яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1984,80 грн., що на 992,40 грн. більше, ніж передбачений Законом України «Про судовий збір» розмір ставки за подання фізичною особою до загального місцевого суду позовної заяви немайнового характеру. Відтак, сума переплати судового збору в розмірі 992,40 грн. за заявою позивача підлягає повернення з бюджету, а в решті сплаченої суми в розмірі 992,40 грн. відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Тому

Outcome: approved