Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Позивач, в особі представника адвоката Гирлі Т.Д. звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстровані колишній продавець житлового будинку [PERSON] та її сестри [PERSON] і [PERSON] . Відповідачі не проживають в будинку та обіцяли знятися з реєстрації, але до теперішнього часу так цього і не вчинили. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.07.2022 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. В судове засідання позивач не з`явився, направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримуєи та просить позов задоволити. Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, однак направили письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали та просили їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Через неявку сторін фіксування судового засідання не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 251833208, номер запису про право власності 41397958 від 08.04.2021 року. За вказаною адресою, зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] -кази, що підтверджується копією будинкової книги за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає у житловому будинку [ADDRESS] з 2003 року, [PERSON] і\~ [PERSON] -кази не проживають у житловому будинку з 2006 року. Вказане підтверджується актом про непроживання від 20.06.2022 року за підписом в.о. квартального № 11. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Враховуючи, що відповідачі є сторонніми особами для позивача, мають інше місце проживання, яке позивачу не відоме, а також враховуючи той факт, що відповідачі не сплачують комунальні послуги, то відповідачі є такими, що втратили право користування в будинку позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому засіданні. На підставі вказаного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved