Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

23 березня 2022 року позивач КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНИЙ\~ВІДДІЛ МІСТА\~ПОЛТАВА звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В направленому на адресу суду позові позивач зазначає, що відповідно до ст. 24 ЖК УРСР для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку. Якщо для експлуатації будинків відомчого або громадського житлового фонду не може бути створено житлово-експлуатаційну організацію, експлуатація будинків здійснюється безпосередньо відповідним підприємством, установою, організацією. Відповідно до Довідки включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Квартирно-експлуатаційний відділ м.\~Полтава є житлово-експлуатаційною організацією Міністерства оборони України, фінансується з державного бюджету по кошторису Міністерства оборони України по загальному та спеціальному фондах. Все майно позивача є загальнодержавною власністю та надано йому на праві оперативного управління. Враховуючи що позивач є організацією, яка веде облік казармено-житлового фонду та здійснює контроль за використанням житлового фонду Міністерства оборони України, протягом 2020 року, відповідальними особами позивача, була проведена перевірка зокрема щодо законності проживання громадян у житловому будинку інвентарний № 101310762, військового містечка № [NUMBER] , що розташований за адресою: [ADDRESS] , якою встановлено, що у вказаному будинку до 2019 року проживав наймач [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На протязі останніх двох років Відповідач в зазначеній квартирі [ADDRESS] не проживає. Комунальні послуги не сплачує. Місце його знаходження не відоме, що підтверджується актами перевірки проживання [PERSON] складеними 15 січня 2021 року, 16 березня 2021 року та 27 липня 2021 року, а тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явися, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 24, 31, 35), відзив до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутності до суду не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до Довідки № 96/16 включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава, ідентифікаційний код 08377170, є житлово-експлуатаційною організацією Міністерства оборони України, фінансується з державного бюджету по кошторису Міністерства оборони України по загальному та спеціальному фондах (а.с. 10). Відповідно до довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава без номера, житловий будинок військового містечка № 32 с. Матяшівка, за генеральним планом № 28, інвентарний номер 101310762, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рахується на бухгалтерському обліку Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава за субрахунком 1013/00 "Будинки, споруди та передавальні пристрої" (а.с. 15). Відповідно до довідки № 214 від 20.09.2021 року, виданої Виконавчим комітетом Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , проте за цією адресою не проживає (а.с. 11). Відповідно до актів перевірки проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] від 15.01.2021 року, від 16.03.2021 року, 27.07.2021 року, комісією перевірено, що [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з лютого 2020 року та місцезнаходження його невідоме (а.с. 12, 13, 14). Акти підписані членами комісії. Згідно із ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем, встановлених даною нормою закону, судом не встановлено. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 118, 121 ЖК України, для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього, на підставі рішення адміністрації підприємства, установи, можуть надаватись службові жилі приміщення. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. Порядок надання службового житла для тимчасового проживання військовослужбовцям визначено Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 № 737. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02 березня 2016 року за № 207, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved