Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №485/07/2013/0343 від 22.07.2013 року у розмірі 189 284,00 грн. Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.12.2018 року матеріали позовної заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» у порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передано Оболонському районному суду міста Києва для забезпечення розгляду цивільної справи. В обґрунтування позову ПАТ АБ «Укргазбанк» вказує, що між банком та [PERSON] укладений кредитний договір №485/07/2013/0343 від 22.07.2013 року, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: сума кредиту - 180 400,00 грн. (п. 1.1 Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом 16 % річних, (п. 1.4.1 Кредитного договору). За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 16 % річних (п. 1.4.2. Кредитного договору). Строк повернення кредитних коштів до 19.04.2019 року (п. 1.3.1 Кредитного договору). Банк виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з рахунку відповідача, при цьому відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений кредитним договором строк. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором укладено договори поруки: №1 від 22.07.2013 року між банком та [PERSON] ; № 2 від 22.07.2013 року між банком та [PERSON] . За умовами пунктів 1.1. Договорів поруки [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися в повному обсязі нести солідарну з [PERSON] відповідальність перед банком за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору. Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем договірних зобов`язань, передбачених кредитним договором, банк змушений звернутися до суду за захистом порушеного права шляхом присудження до примусового виконання [PERSON] та [PERSON] обов`язку в натурі в солідарному з [PERSON] порядку. З огляду на зазначене, ПАТ АБ «Укргазбанк» просив стягнути солідарно з [PERSON] та поручителя [PERSON] , заборгованість за кредитним договором №485/07/2013/0343 від 22.07.2013 року у розмірі 189 284,00 грн., а також стягнути солідарно з [PERSON] та іншого поручителя [PERSON] заборгованість за кредитним договором №485/07/2013/0343 від 22.07.2013 року у розмірі 189 284,00 грн. У липні 2019 року відповідачі подали відзиви на позовну заяву, де просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що позивач у позовній заяві не зазначає про те, що на забезпечення виконання кредитного договору 22.07.2013 року між позичальником та кредитором також було укладено договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно без оформлення заставної, об`єктом якого стали майнові права на квартиру [ADDRESS] . Відтак наданий позичальнику кредит є іпотечним, що підтверджується також п. 2.1. кредитного договору, а тому на дані правовідносин розповсюджується дія Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», що в свою чергу звільняє від обов`язку погашення основної суми заборгованості та нарахованих відсотків. Окрім того, відповідачі подали заяву про застосування строку позовної давності. У листопаді 2019 року представником позивача подано відповідь на відзив, де останній вказував, що предметом іпотеки за даним договором є майнові права на квартиру, а не рухоме майно, тому на дані відносини не розповсюджуються дія Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», окрім того вказував, що немає підстав для застосування строку позовної давності, оскільки в договорі визначений строк виконання до 19.04.2019 року, при цьому позивач звернувся до суду раніше вказаної дати. Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, у матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 22.07.2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №485/07/2013/0343 відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: сума кредиту - 180 400,00 грн. (п. 1.1 Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом 16 % річних, (п. 1.4.1 Кредитного договору). За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 16 % річних (п. 1.4.2. Кредитного договору). Строк повернення кредитних коштів до 19.04.2019 року (п. 1.3.1 Кредитного договору). Судом встановлено, що банк виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що також підтверджується випискою з рахунку відповідача, при цьому відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений кредитним договором строк. Згідно наданого ПАТ АБ «Укргазбанк» розрахунку заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом станом на 25.10.2018 року становить 189 284 грн. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором ПАТ АБ «Укргазбанк» з [PERSON] укладено договр поруки №1 від 22.07.2013 року. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором ПАТ АБ «Укргазбанк» з [PERSON] укладено договр поруки №2 від 22.07.2013 року. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Окрім того, відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому, відповідно до ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). За умовами пунктів 1.1. Договорів поруки [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися в повному обсязі нести солідарну з [PERSON] відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по кредитному договору. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку до боржника і поручителів мають право на існування. При цьому, у відповідності до ч. 6 ст. 15 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" упродовж строку тимчасової окупації особи, які проживають на тимчасово окупованій території або перемістилися з неї, звільняються від обов`язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, якщо об`єктом іпотеки є майно, розташоване (зареєстроване) на території, що після укладення такого іпотечного договору була тимчасово окупована. Національний банк України приймає рішення про зміну класифікації таких іпотечних кредитів або інші рішення з метою недопущення погіршення ліквідності (фінансового стану) кредитора. Судом встановлено, що на забезпечення вимог іпотекодержателя ПАТ АБ «Укргазбанк», які випливають з кредитного договору №485/07/2013/0343 від 22.07.2013 року з [PERSON] також укладено договір іпотеки майнових прав, предметом якого є майнові права на квартиру [ADDRESS] загальною площею 45,1 кв.м., та, сама квартира після здачі в експлуатацію та отримання правовстановлюючих документів. Відповідно до Закону України «Про іпотечне кредитування» та Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає щодо нерухомого майна, незавершеного будівництва та майнових прав на нерухомість, будівництво яких не завершено. Таким чином, кредит отриманий за кредитним договором №485/07/2013/0343 від 22.07.2013 року є іпотечним. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року Автономна Республіка Крим визнана тимчасово окупованою територією України, датою початку тимчасової окупації відповідно до ч. 2 ст. 1 цього закону є 20.02.2014 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі, які є позичальником та поручителями були зареєстровані і постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . І саме у зв`язку з тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим були вимушені переселитися на підконтрольну територію України, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (довідка №1308-5000000115, видана Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту Львівської міської ради від 20.12.2018 року). На думку суду, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 6 ст. 15 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", відтак, з огляду на положення вказаного Закону позичальник [PERSON] та поручителі [PERSON] і [PERSON] упродовж строку тимчасової окупації АР Крим звільняються від обов`язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, а отже, на вказаний період, зобов`язання внутрішньо переміщених осіб з тимчасово окупованої території не вважаються порушеними. При цьому, у даному випадку, на вказаний період гарантії недопущення погіршення ліквідності (фінансового стану) ПАТ АБ «Укргазбанк» має взяти на себе Національний банк України. У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та втрачає чинність з моменту повернення тимчасово окупованої території під загальну юрисдикцію України за умови попереднього і повного відшкодування збитків, нанесених внаслідок такої тимчасової окупації, у тому числі моральних збитків примусово переміщених осіб, або з дня прийняття Верховною Радою України рішення про визнання цього Закону таким, що втратив чинність Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Передбачений цим Законом правовий режим діє до повного відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території. Таким чином, вказаний Закон не встановлює мораторію і відстрочення виконання зобов`язання, а встановлює особливий правовий режим, в тому числі, щодо перебігу строків позовної давності, гарантій додержання та захисту прав і свобод людини і громадян до повного відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території. З огляду на зазначене, посилання позивача про неналежне виконання зобов`язань, нарахування заборгованості за кредитом внутрішньо переміщеним особам з тимчасово окупованої території та вимога стягнення нарахованої заборгованості до закінчення дії положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" суперечить меті і змісту цього закону. За таких обставин, суд вважає нарахування заборгованості за кредитним договором №485/07/2013/0343 від 22.07.2013 року станом на 25.10.2018 року необґрунтованим та безпідставним, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed