Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 17 жовтня 2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Єлізарівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №10. В період шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що подружні стосунки з відповідачем не склалися та припинені, спільного господарства не ведуть, а подальше подружнє життя є неможливим. Позивачка у судовому засіданні пояснила, що на даний час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач не приділяє їй уваги, не допомагає по господарству та не утримує її та дітей матеріально. Між ними часто виникають с варки, а тому просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що на даний час він не проживає протягом останніх двох тижнів разом з позивачкою та дітьми та йому стало відомо про те, що дружина зраджує йому, на підставі чого у нього немає бажання зберігати шлюб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 жовтня 2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Єлізарівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №10 (а.с.8). У період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9-12). Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з середини липня 2022 року. Спір про поділ майна, місце проживання та утримання дітей - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, а також відповідач в судовому засіданні заперечував проти збереження шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~ За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідача, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок, сплачений нею під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 496 гривень 20 копійок слід повернути позивачці з державного бюджету (а.с. 5). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved