Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

в провадженні суду перебуває вказана цивільна справа, у якій позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Преран» заборгованість за договорами поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 06.05.2016 року та від 01.06.2016 року у розмірі 309726,00 грн., 3% річних у розмірі 12820,08 грн., інфляційне збільшення (інфляційні витрати) у розмірі 33842,89 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено ряд договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги: - від 06.05.2016 року на сум 38025,00 грн., із терміном повернення до 05.05.20220, - від 01.06.2016, на суму 271 701,00 грн., із терміном повернення до 31.05.2020 року. У позові зазначено, що на виконання взятого на себе зобов`язання позивач здійснив перерахування коштів. Виконання обов`язку позивачем по наданню поворотної безвідсоткової фінансової допомоги здійснювалося через наданий позичальником номер банківського рахунку [NUMBER] , відкритому у ПАТ «КБ «Приватбанк». Так позивачем вказано, що зобов`язання по поверненню раніше наданої йому поворотну безвідсоткову фінансову допомогу відповідно до договорів від 06.05.2016 та 01.06.2016 не виконані, строки повернення прострочені, грошові кошти не повернуті ані у повному, ані у частковому обсязі, через що позивач звернувся до суду. Крім того, позивач керуюсь вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України, просить суд, стягнути з відповідача: -за договором від 06.05.2016 року, інфляційне збільшення у розмірі 4 265,85 грн. та 3 % річних у розмірі 1 645,01 грн. за період 06.05.2020 до 18.10.2021 року. -за договором від 01.06.2016 року, інфляційне збільшення у розмірі 29 577,04 грн. та 3% річних у розмірі 11 175,07 грн. У зв`язку з зазначеним позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Преран» заборгованість за договорами поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 06.05.2016 року та від 01.06.2016 року у розмірі 309726,00 грн., 3% річних у розмірі 12820,08 грн., інфляційне збільшення (інфляційні витрати) у розмірі 33842,89 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕРАН» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання безповоротної фінансової допомоги, 3 % відсотків річних та інфляційних втрат. Розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.. Позивач в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачем відзиву на позов надано не було, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Вимогами ч.1 ст.1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. В свою чергу, приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, в судовому засіданні встановлено, що 06.05.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕЙРАН» та [PERSON] в письмовій формі укладено Договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, сума позики становить - 38 025,00 грн., згідно з яким позивач передав грошові кошти а відповідач зобов`язувався їх повернути до 06 травня 2020 року (а.с. 12-13). Також, в судовому засіданні встановлено, що 01.06.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕЙРАН» та [PERSON] в письмовій формі укладено Договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, сума позики становить - 271 701, 00 грн., згідно з яким позивач передав грошові кошти а відповідач зобов`язувався їх повернути до 31 травня 2020 року (а.с. 14-16). Відповідно до п. 1.1. вказаних Договорів позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти як «фінансову поворотну допомогу» у сумі згідно 3.1. цього Договору на умовах безвідсоткової позики, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошові кошти у строк та в порядку, визначених цим Договором. Згідно п.4.3. Договору позика надається позикодавцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку позикодавця на картковий рахунок позичальника. П.5.1 Договору позичальник повинен повернути суму позики у термін до 31 травня 2020 р. Відповідно до п.5.3. позичальник маж право повернути суму позики окремими частинами у вільному порядку. Суму позики, що полягає поверненню становить 271 701,00 грн. Виконання позивачем умов договорів, щодо надання позики підтверджується інформацією бухгалтерського обліку ТОВ «Пейран» по картковому рахунку [NUMBER] (а.с. 16-17). Таким чином, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що ним було надано у позику відповідачу грошові кошти у сумі в сумі 309 726,00 грн., згідно з яким Позивач передав Відповідачу визначену договорами суму, а Відповідач зобов`язався повернути Позивачеві до 05 травня 2020 р. у сумі 38025,00 та 31.05.2020 р. у розмірі 271701,00 р. суму у гривні, доказів, що відповідач у встановлений строк виконав свої зобов`язання за вказаним договорами позики, матеріали справи не містять. В свою чергу, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно проведеного позивачем розрахунку боргу, який перевірено судом, встановлено, що: за порушення відповідачем грошового зобов`язання підлягає стягненню 3 % річних: -за договором від 06.05.2016 року у сумі 1 645,01 грн. за період з 06.05.2020 до 18.10.2021 (дата звернення до суду) року; -за договором від 01.06.2016 року у сумі 11 175,07 грн. за період з 01.06.2020 до 18.10.2021 (дата звернення до суду) року. Згідно проведеного позивачем розрахунку боргу, який перевірено судом, встановлено, що: за порушення відповідачем грошового зобов`язання підлягає стягненню інфляційній витрати за весь час прострочення: -за договором від 06.05.2016 року у сумі 4 265,85 грн. за період з 06.05.2020 до 18.10.2021 (дата звернення до суду) року; -за договором від 01.06.2016 року у сумі 29 577,04 грн. за період з 01.06.2020 до 18.10.2021 (дата звернення до суду) року. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договорами позики від 06.05.2020 та 01.10.2020 щодо повернення позивачеві суми позики, суд, перевіривши правильність розрахунків, вважає, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача суми позики в розмірі 309 726,00 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договорами у розмірі 12 820,08 грн. та інфляційного збільшення за договорами у розмірі 33 842,89 грн. є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 5 345,84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved