Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

у лютому 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Голд" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Голд") про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 43899,13 грн та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. перебувало виконавче провадження ВП № 64575271 з примусового виконання виконавчого напису № 19684, вчиненого 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Голд" заборгованості в розмірі 43 899,13 грн. Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20.09.2021 року виконавчий напис № 19684 від 03.02.2021 р. визнано таким, що не підлягає виконанню. Проте на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Голд" приватним виконавцем перераховано 43 899,13 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 24-25). Відповідач ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Голд" відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. В судовому засіданні 25 травня 2022 року сторони відсутні. Про місце, час і день розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] - адвокат Захарченко В.П. подав заяву про розгляд справи у його і позивача відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 1 липня 2022 року представник позивача- адвокат Захарченко В.П. направив заяву щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою від 4 липня 2022 року призначено судове засідання по цивільній справі № 752/2118/22 в режимі відеоконференції на 28.07.2022. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. 3 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за реєстровим номером 19684, яким стягнуто на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Голд" із [PERSON] заборгованість у розмірі 43899,13 грн (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с. 9). Заочним Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року задоволено позов [PERSON] . Постановлено визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 19684 від 3 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Голд" заборгованості у розмірі 43899,13 грн. (а.с.16-19). Рішення набуло законної сили 21.10.2021 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що виконавчий напис № 19684 від 03.02.2021 року знаходився на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. (ВП № 64575271) (а.с. 10). 22.06.2021 позивачка [PERSON] сплатила на рахунок приватного виконавця Малкової М.В. 43 958,10 грн за погашення заборгованості з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, що підтверджується копією квитанцією № 1-1547К від 22.06.2021 (а.с. 12). Постановою від 22.06.2021 року приватного виконавця закінчено виконавче провадження ВП № 64575271 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з виконанням рішення в повному обсязі. Борг перераховано на користь стягувача (а.с. 13-14). Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 43 899,13 грн. на підставі ст. 1212 ЦК України. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема, договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводитьдо реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження),а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса був вчинений без правових на те підстав, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є безпідставним як на час набуття, так і на моменту розгляду справи, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 43899,13 грн. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved