Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

10 червня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 17 червня 1981 року. В обґрунтування заяви вказує, що вона 20 травня 1979 року одружилася з [PERSON] . Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 01 березня 1983 року шлюб між ними було розірвано. У 1986 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , а в 1989 році вони розлучилися. На даний час вона досягла пенсійного віку та має право на отримання пенсії, в зв`язку з чим звернулася до відповідного спеціаліста для консультації щодо відповідності належних їй документів для призначення пенсії. Однак, їй було повідомлено, що належна їй трудова книжка серії [NUMBER] від 17 червня 1981 року не може бути взята до уваги при розгляді документів, оскільки на першій сторінці прізвище « [PERSON] » заклеєне клаптиком паперу і зверху написано змінене після одруження прізвище « [PERSON] ». Встановлення заявленого факту необхідне їй для оформлення пенсії за віком. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 10 червня 2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження за участю заявниці та заінтересованої особи. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги та просить заяву задовольнити. Надала для огляду оригінал трудової книжки серії [NUMBER] від 17 червня 1981 року. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України,\~суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Так, судом встановлено, що заявниця [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Тернівка Крижопільського району Вінницької області, досягла пенсійного віку та звернулася до уповноваженого органу щодо призначення їй пенсії за віком. 20 травня 1979 року заявниця одружилася з [PERSON] . Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 01 березня 1983 року шлюб між ними було розірвано. У 1986 році заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , а в 1989 році вони розлучилися. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними заявниці, її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 14 серпня 1991 року, рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 01 березня 1983 року, яким розірвано шлюб між заявницею та [PERSON] , свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 15 грудня 1989 року. Згідно з пунктом 2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» (далі - Інструкція), зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. На першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки серії [NUMBER] від 17 червня 1981 року колишнє прізвище заявниці « [PERSON] » заклеєне клаптиком паперу, на якому вказано змінене в зв`язку з одруженням прізвище « [PERSON] », а не закреслене, як того вимагає Інструкція. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved