Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

06 грудня 2021 року на адресу Березнегуватського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] - адвоката Климовича А.В. до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Березнегуватська Державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який 17 грудня 2004 року склав заповіт на позивача [PERSON] та спадкував йому земельну ділянку. 09 червня 2021 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 7,0397 га з кадастровим номером 4821183000:03:000:0158, яка знаходиться на території Березнегуватської селищної ради. Ухвалою судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Представник позивача - адвокат Климович А.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача - адвокат Кудлай Н.О. надала до суду заяву в якій заперечувала проти задоволення позовних вимог. Стверджувала, що заповіт на спадкоємця [PERSON] не можна брати до уваги, оскільки він не зареєстрований належним чином. Також вказує на обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Березнегуватська державна нотаріальна контора в особі в.о. завідувачки Коваленко Н.В. надіслала заяву, в якій зазначила про неможливість з`явлення до суду, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.37 Закону України Про нотаріат, до нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування відносяться посвідчення заповітів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] 09 червня 2021 року звернувся до Березнегуватської державної\~нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та надав заповіт підписаний [PERSON] , який помер [INFO] , та посвідчений секретарем Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Савчук В.О., зареєстрований в реєстрі за № 151 від 17.12.2004 року. 08 листопада 2021 року Постановою завідувача Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т., позивачу [PERSON] було відмовлену у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 7,04 га, після смерті [PERSON] , оскільки при перевірці вказаного заповіту у Спадковому реєстрі, відомості про заповіт відсутні. Відповідно до пунктів 2.11 - 2.13 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №3306/5 від 11.11.2011 року (далі - Порядок №3306/5 від 11.11.2011 року), посвідчення заповітів, засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них, засвідчення справжності підпису на документах, видача дубліката посвідченого документа здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою органу місцевого самоврядування і скріплюються гербовою печаткою відповідного органу місцевого самоврядування (додатки 1-14). Усі нотаріальні дії, які вчиняються посадовою особою органу місцевого самоврядування, реєструються в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування (додаток 15) у порядку, передбаченому статтею 52 Закону України "Про нотаріат", та Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 23.12.2010 за № 1318/18613 (далі - Правила). Якщо органом місцевого самоврядування вказані обов`язки покладено на одну посадову особу (старосту), записи, що здійснюються при реєстрації нотаріальних дій вказаною посадовою особою, складаються з однієї цифри, яка відповідає порядковому номеру нотаріальної дії (1, 2, 3, 10 тощо). Примірники всіх виданих та посвідчених документів, що залишаються у справах органу місцевого самоврядування, формуються в наряди. Згідно пунктів 1.8, 1.10 Порядку №3306/5 від 11.11.2011 року, заповіти, посвідчені посадовими особами органів місцевого самоврядування, записуються до алфавітної книги обліку заповітів (додаток 16). Відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі". Статтею 52 Закону України Про нотаріат визначено, що про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається. Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії. Разом з тим, як вбачається з відповіді Березнегуватської селищної ради №298/25-05 від 21.01.2022, посвідченого заповіту Мурахiвською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області від 17 грудня 2004 року за реєстраційним № 151 від імені [PERSON] , [INFO] , в архівних справах виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради не має. В книзі реєстрації нотаріальних дій від 24 липня 2002 року по 30 грудня 2005 року за № 151 оформлено доручення від імені [PERSON] . В підтвердження надано завірені копії сторінок Книги реєстрації нотаріальних дій з 24 липня 2002 року по 30 грудня 2005 року Виконавчого комітету Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, згідно яких відсутні записи щодо вищевказаного заповіту. Отже, аналізуючи викладене, враховуючи наведені положення, суд вважає, що посвідчення заповіту від 17.12.2004 року за № 151 підписаний [PERSON] про спадкування [PERSON] земельної ділянки розміром 7,04 га, не відповідає вимогам законодавства, оскільки він не був зареєстрований уповноваженою особою у реєстрі та не внесенню до Спадкового реєстру. Велика Палата Верховного Суду України в постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказує, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Також, позивачем під час розгляду справи не доведено того, що [PERSON] зробив даний заповіт за своєї добровільної згоди та посвідчив його у законом передбаченому порядку. Враховуючи, що в судовому проваджені було встановлено відсутність реєстрації вказаного заповіту в передбаченому законодавством порядку, в тому числі, в Спадковому реєстрі, тому розглянувши вказану цивільну справу в межах позовних вимог, суд вважає, що підстав для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку в порядку спадкування не має, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed