Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

У лютому 2022 року Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У своїй позовній заяві просять суд: - позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] ; - стягнути з гр. [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки усіх доходів але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь дитячого закладу або фізичної особи, яка буде опікуватись дитиною до її повноліття. Позовні вимоги мотивують тим, що 12 серпня 2021 року в ході проведення профілактичного районного рейду «Діти вулиці» на вулиці Вавілових було виявлено жінку неохайного вигляду з дитячим візочком, на яку представниками служби було звернуто увагу. При проведенні бесіди з жінкою стало відомо, що вона немає постійного житла, іноді проживає у знайомих, колишнього цивільного чоловіка, або на вулиці. Документів, що посвідчують особу при собі не мала, свідоцтво про народження дитини теж було відсутнє. Для встановлення особи жінки та дитини обох було доставлено до Шевченківського управління поліції ГУНП у місті Києві. Було встановлено особу жінки з дитиною, якою виявилася гр. [PERSON] , [INFO] . В ході бесіди з Відповідачем остання повідомила, що зловживає алкоголем та наркотичними речовинами. У вересні 2021 року малолітня [PERSON] (зі слів), [INFO] була тимчасово влаштована до міського будинку дитини ім. Городецького згідно наказу № 154 від 24.09.2021 на повне державне забезпечення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на факт антисоціального способу життя Відповідача, безвідповідальне ставлення до утримання та виховання дитини, умисне ухилення від медичного супроводу, умисне незабезпечення раціональним харчуванням та належним доглядом за дитиною, умисне ухилення від забезпечення санітарних та гігієнічних умов проживання Орган опіки звернулися з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2022 року матеріали позовної заяви було передано на розгляд судді Фроловій І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року у справі відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року у справі було закрито підготовче провадження, призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена судом належним чином, відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. 12 серпня 2021 року в ході проведення профілактичного районного рейду «Діти вулиці» на вулиці Вавілових було помічено жінку неохайного вигляду з дитячим візочком, на яку комісією було звернуто увагу. Представник позивача зауважив, що при проведенні бесіди з жінкою стало відомо, що вона досить довгий час немає постійного житла, іноді ночує у знайомих, колишнього цивільного чоловіка, або на вулиці. Документів, що посвідчують особу при собі не мала, свідоцтво про народження дитини теж було відсутнє. Для встановлення особи жінки та дитини обох було доставлено до Шевченківського управління поліції ГУНП у місті Києві. Громадянка [PERSON] , матір колишнього громадянського чоловіка, підтвердила особу жінки з дитиною, якою виявилася гр. [PERSON] , [INFO] , та письмово надала дозвіл на проживання на своїй житловій площі, за адресою - [ADDRESS] , до вирішення питання з проживанням. В свою чергу Відповідач письмово зобов`язалася надати копії свідоцтва про народження дітей та копію свого паспорту до Служби для взяття дітей на облік та проживати за вказаною адресою до вирішення житлового питання по суті. 16 серпня 2021 року Відповідачка з`явилася до Служби та письмово повідомила, що у зв`язку з тим, що вела аморальний спосіб життя не зареєструвала факт народження дітей, але негайно готова займатися цим питанням. 26 серпня 2021 року до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло повідомлення про дитину позбавлену батьківського піклування [PERSON] , [INFO] від КНП «Дитяча клінічна лікарня № 8 Шевченківського району міста Києва» доставлену на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 17.08.2021 року. Колишня родина Відповідача в телефонному режимі повідомила, що гр. [PERSON] з ними не проживає, місце перебування її їм не відоме. 25 серпня 2021 року Відповідачка з`явилася до Служби з проханням надати дозвіл на відвідування дитини в лікарні, знову зобов`язавшись зареєструвати факт народження дитини. [INFO] малолітня [PERSON] (зі слів), [INFO] була тимчасово влаштована до міського будинку дитини ім. Городецького згідно наказу № 154 від 24.09.2021 на повне державне забезпечення. 22 вересня 2021 року Відповідачка відвідала Службу та повідомила про те, що буде вирішувати питання реєстрації дитини. Місце проживання не повідомила. Відповідач була ознайомлена та повідомлена про відповідальність, яка настає у разі невиконання батьківських обов`язків, окрім того, зобов`язалася виконувати поставлені вимоги Органу опіки та піклування щодо реєстрації дитини, влаштування на роботу, забезпечити себе та дитину постійним місцем проживання, пройти курс реабілітації від зловживання алкоголем та наркотичними речовинами. За результатами засідання комісії з питань захисту дитини (протокол № 21 від 13.10.2021), рішення Управління соціального захисту населення № 710 від 25.11.2021 та наказу Шевченківського районного в місті Києві центру соціальних служб № 153 від 25.11.2021 Відповідач є отримувачем соціальних послуг за стандартом Соціальний супровід, про що гр. [PERSON] було повідомлено в телефонному режимі фахівцем та запрошено з`явитися для підписання договору. На момент розгляду справи, вбачається, що Відповідачем не підписано договір, умови плану соціального супроводу не виконуються. За розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.12.2021 № 741 Служба звернулася до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо реєстрації народження малолітньої [PERSON] , [INFO] відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Також в матеріалах справи наявний Висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від 07 лютого 2022 року за №109/04/40-761, відповідно до змісту якого Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації,

Outcome: approved