Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про повернення коштів за виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області, Лиманським Владиславом Юрійовичем, було відкрито виконавче провадження № 66995521 про стягнення з нього на підставі виконавчого напису №6112 від 29.07.2020 року, виданого Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, заборгованості у розмірі 50 339 грн. 27 коп., за невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром Маркет». У січні 2022 року він звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про визнання виконавчого напису №6112 від 29.07.2020 року, таким що не підлягає виконанню. Рішенням Першотравенського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~від 09\~березня 2022\~року по\~справі №186/27/22,\~було винесено\~рішення про\~задоволення його\~позовних вимог\~та визнано\~виконавчий напис\~від 29\~липня 2020\~року,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№6112,\~вчинений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Євгеном Михайловичем\~щодо стягнення\~з нього\~заборгованості у розмірі 50 339 грн. 27 коп., за невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром Маркет» таким, що не підлягає виконанню. Однак, в рамках ВП №66995521, 11.01.2022 року, з його карткових рахунків [NUMBER] та [NUMBER] , відбулося списання грошових коштів у розмірі 12 077 грн. 55 коп. та 17 632 грн. 82 коп. відповідно, в рахунок заборгованості по ВП №66995521 за виконавчим написом №6112 від 29.07.2020 року. 12.01.2022 року, відповідачем, було отримано грошові кошти стягнуті з моїх рахунків у розмірі 26 134 гривні 53 копійки. У квітні 2022 року він звернувся з листом до відповідача, про повернення безпідставно набутих ним коштів, однак на день звернення до суду відповіді не отримав, і також, грошових коштів йому повернуто не було. Саме ці обставини змусили його звернутись до суду із даною позовною заявою. Правовою підставою набуття ТОВ «Фінпром Маркет» грошових коштів у розмірі 26 134 гривні 53 копійки., став виконавчий напис нотаріуса № 6112 від 29.07.2020 року, який, відповідно до Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2022 року (цивільна справа №186/27/22) визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відтак, правова підстава для отримання ТОВ «Фінпром Маркет» грошових коштів у розмірі 26 134 гривні 53 копійки., від нього, відпала, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України. Просить суд повернути стягнуті з нього грошові кошти, на підставі виконавчого напису нотаріуса за №856 від 05.05.2020 року, в рамках ВП № 62101476 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» в сумі 26134 грн. 53 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 29 липня 2020 року за реєстровим №6112 з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №001-04533-020413 від 02 квітня 2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №194/К від 09 лютого 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу №20/ФК від 09 липня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», стягнуто заборгованість за вищезазначеним кредитивним договором за період з 08 лютого 2018 року по 29 липня 2020 року в розмірі 50289,27 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 24940,65 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами і комісією 25348,62 грн.; а також плату за вчинення виконавчого напису в сумі 50,00 грн., а всього стягнуто 50339,27 грн. На підставі вищезазначеного виконавчого напису та заяви стягувача ТОВ «Фінпром Маркет» приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. від 30 вересня 2021 року, було відкрито виконавче провадження №66995521. В рамках ВП №66995521, 11 січня 2022 року, з карткових рахунків позивача [PERSON] [NUMBER] та [NUMBER] , відбулося списання грошових коштів у розмірі 12 077 грн. 55 коп. та 17 632 грн. 82 коп. відповідно, в рахунок погашення заборгованості по ВП №66995521 за виконавчим написом №6112 від 29 липня 2020 року. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2022 року було визнано виконавчий напис від 29 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №6112, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Софіївське, Краснолуцької міськради, Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованості за кредитним договором №001-04533-020413 від 02 квітня 2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №194/К від 09 лютого 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу №20/ФК від 09 липня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», за період з 08 лютого 2018 року по 29 липня 2020 року в розмірі 50289 (п`ятдесят тисяч двісті вісімдесят дев`ять) гривень 27 копійок, з яких: 24940,65 грн. заборгованість за тілом кредиту; 25348,62 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, а всього стягнуто 50339 (п`ятдесят тисяч триста тридцять дев`ять) гривень 27 копійок, таким що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 11 квітня 2022 року. Згідно відповіді директора ТОВ «Фінпром Маркет» Яворського Р.І. на звернення [PERSON] надісланого останнім на електронну пошту товариства 19 травня 2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в межах виконавчого провадження №66995521, отримало грошові кошти в розмірі 26 134,53 грн. Відповідно до статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним. Аналіз норм статті 1212\~ЦК України дає підстави для висновку, що кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Наведене у своїй сукупності свідчить, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2017 року у справі № 3-905гс17 та у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 757/42443/15-ц (провадження № 61-38890св18). Отже, положення глави 83 застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин норм статті 1212\~ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18. Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212\~ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 03 червня 2016 року у справі №6-100цс15. Оскільки рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2022 року у справі № 186/27/22 виконавчий напис, вчинений 29 липня 2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем та зареєстрований в реєстрі за №6112, щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Софіївське, Краснолуцької міськради, Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованості за кредитним договором №001-04533-020413 від 02 квітня 2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №194/К від 09 лютого 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу №20/ФК від 09 липня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», за період з 08 лютого 2018 року по 29 липня 2020 року в розмірі 50289 (п`ятдесят тисяч двісті вісімдесят дев`ять) гривень 27 копійок, з яких: 24940,65 грн. заборгованість за тілом кредиту; 25348,62 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, а всього стягнуто 50339 (п`ятдесят тисяч триста тридцять дев`ять) гривень 27 копійок, , було визнано таким, що не підлягає виконанню, тому суд приходить до висновку, що отримані ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі вказаного виконавчого напису кошти в сумі 26134,53 грн. підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала. Також суд вважає за необхідне зазначити, що питання наявності та/або відсутності заборгованості позивача перед ТОВ «Фінпром Маркет» за кредитним договором може бути предметом окремого судового розгляду. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, предметом позову в якій є вимога про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, та те, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи (довідки серії 12ААВ №133455 та серії 12ААА №048171, які видані 05.07.2021 року міжрайонною Васильківською МСЕК Дніпропетровської області) та на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» на користь держави судових витрат по справі в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved