Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

[PERSON] , в особі свого представника - адвоката Безрукової С.О., звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона із відповідачем є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому, сторони у справі у зареєстрованому шлюбі не перебували. Позивач зазначає, що їх донька постійно проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає жодної участі у вихованні доньки, не цікавиться станом її здоров`я та навчанням, не виявляє будь-якого бажання з нею спілкуватись та приймати участь у її розвитку, а також ухиляється від обов`язку сплачувати аліменти, та взагалі не надає будь-якої матеріальної допомоги. На підтвердження свого не бажання виконувати батьківські обов`язки по відношенню до доньки, відповідач склав нотаріально посвідчену заяву про відмову від батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, 19.09.2020 позивач уклала шлюб з [PERSON] , з яким вона разом із донькою проживає, та якого донька називає татом, а він має намір удочерити дитину. Посилаючись на вказані вище обставини, [PERSON] просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 22.12.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.01.2022, яке було неодноразово відкладено, востаннє на 01.06.2022. Також, вказаною ухвалою витребувано у Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району висновок щодо розв`язання спору та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , у строк до 27.01.2022. 23.02.2022 на адресу суду надійшов висновок Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 01.06.2022 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 30.06.2022 об 11 год. 00 хв., яке було відкладено на 21.07.2022, у зв`язку із першою неявкою відповідача до суду для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Безрукова С.О. у судове засідання 21.07.2022 не з`явились. Представник позивача - адвокат Безрукова С.О. подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання 21.07.2022 повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином, у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Представник Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району у судове засідання не з`явився, раніше від представника третьої особи Панченка І.О. надійшла заява у якій він просив розглянути справу за відсутності представника третьої особи, підтримав висновок та просив ухвалити рішення з урахуванням прав та інтересів дитини. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного вище, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд установив такі обставини справи. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.08.2016 Коростенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 369. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 19.09.2020 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис 267, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №638675-2021 від 30.01.2021, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи [ADDRESS] , дитина [PERSON] з 24.12.2020 по теперішній час, також зареєстрована за вказаною адресою. Згідно із довідкою № 01-31/29 від 01.02.2022, виданою директором ДНЗ (ясла-садок) №194 «Кобзарик» ЗМР Литвиненко Н., [PERSON] , [INFO] зарахована до дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №194 «Кобзарик» ЗМР з 15.08.2018 та на день видачі вказаної довідки, відвідує заклад дошкільної освіти. Батько вихованиці [PERSON] з березня 2020 року та по час видачі довідки в закладі дошкільної освіти не з`являвся та життям доньки не цікавиться (не приводив та не забирав, не відвідував свята, не вносив оплату за харчування дитини). Мати [PERSON] своєчасно та в повній мірі сплачує за харчування доньки в ДНЗ №194. Згідно з інформацією, яка викладена у листі директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» Глотової Т. №0186/01-08 від 07.02.2022, первинну медичну допомогу дитині [PERSON] , [INFO] надає лікар [PERSON] , відповідно до укладеної декларації. За час спостереження дитини, на прийоми до лікаря приходить у супроводі матері [PERSON] , призначення та рекомендації лікаря мати виконує у повному обсязі. Батько [PERSON] з приводу стану здоров`я дитини не звертався та на прийом до лікаря з дитиною не приходив. Відповідно до висновку № 01-10/34 від 18.02.2022 районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його доньки, [PERSON] , [INFO] , за результатами засідання, орган опіки і піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його доньки, [PERSON] , [INFO] . Також, матеріали справи містять копію нотаріально засвідченої заяви [PERSON] від 09.06.2021, яка посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г. та зареєстрована в реєстрі за №361, згідно якої [PERSON] відмовляється від батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та не заперечує проти передачі дитини на усиновлення. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Положеннями ст. 48 та 51 Конституції України проголошено право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї та обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою позбавлення батьківських прав є ухилення матір`ю, батьком від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення зазначеної норми дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На цьому неодноразово наголошував і Верховний Суд, зокрема у постановах у справі № 631/2406/15-ц від 13.03.2019, у справі № 753/2025/19 від 06.05.2020. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до рішень Європейського Суду з прав людини «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, п. 100) від 16.07.2015, «М.С. проти України» (заява № 2091/13, п. 76) від 11.07.2017, при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дітей З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вимог чинного законодавства, суд вважає встановленим та доведеним факт того, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що виявляється в небажанні відповідача утримувати та виховувати доньку [PERSON] . Про це свідчить той факт, що тривалий час відповідач не бачив дитину, не надає жодної допомоги на утримання дитини, не проявляє інтересу до життя дитини, її здоров`я та розвитку. У діях відповідача проявляється саме винна та пасивна поведінка щодо дитини, відповідач не вживає будь-яких дій щодо забезпечення та виховання сина. Суд бере до уваги висновок органу опіки і піклування, у якому зазначено про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки, а також нотаріально посвідчену заяву самого [PERSON] , у якій останній відмовився від батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки. Також суд ураховує, що [PERSON] неодноразово повідомлявся судом у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи. Водночас, у жодне судове засідання [PERSON] не з`явився, що, на думку суду, також свідчить про байдужість відповідача до його дитини. За таких обставин, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд доходить висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON] , а відтак позовна заява про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав слід стягнути з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved