Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

В грудні 2020 року Позивач [PERSON] , через свого представника- адвоката Комлика І.С., звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слаф Реагент», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Златобанк» про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, що 14.03.2011 року ПАТ «Златобанк» як кредитором та ТОВ «Слаф Реагент», як позичальником укладено Кредитний договір від 14.03.2011 №44/11-KL, на підставі якого ТОВ «Слаф Реагент» отримало кредит на умовах повернення, визначених договором. 16.09.2014 року Для забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Слаф Реагент» з поверненням кредиту між ПАТ «Златобанк» та [PERSON] укладено Договір застави майнових прав від №44/11-KL/S-7, відповідно до умов якого, предметом застави є майнові права на грошові кошти, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] , відкритому в ПАТ «Златобанк» за Договором банківського вкладу № 068670 від 16.09.2014 року, що укладений між Заставодержателем та Заставодавцем, які належать Заставодавцю на момент укладення цього договору, а також права вимоги грошових коштів за вказаним Договором банківського вкладу, які можуть виникнути у майбутньому ( повернення суми вкладу, нараховані проценти по складу, тощо). Заставна вартість предмета застави за домовленістю Сторін складає 221 198,00 доларів США. Так, 09.01.2015 року ПАТ «Златобанк» звернув стягнення на кошти Позивача згідно з договором застави майнових прав та стягнув з позивача борг ТОВ «Слаф Реагент» у сумі 180 860, 86 дол. США, з яких - 178 635,36 дол. США- основний борг та 2 225,50 дол. США- нараховані проценти за кредитом. Згідно з довідкою ПАТ «Златобанк», вих.. №3463 від 21.11.2017 року, банком підтверджено, що кошти розміщені на вкладному рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , за договором банківського вкладу № 068670 від 16.09.2014 року, майнові права на які передано в заставу ПАТ «Златобанк» за договором застави майнових прав №44/11-KL/S-7 від 16.09.2014 року та виступали забезпеченням виконання зобов`язань ТОВ «Слаф Реагент» перед ПАТ «Златобанк» за кредитним договором №44/11-KL від 14.03.2011 року, відповідно до умов п.3.1.10 кредитного договору та п.6.6. договору застави списані 09.01.2015 року з рахунку № [NUMBER] на рахунок № [NUMBER] в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №44/11-KL від 14.03.2011 року у сумі 180 860, 86 дол. США. Таким чином, [PERSON] , як поручителю , який виконав забезпечене зобов`язання за кредитним договором №44/11-KL від 14.03.2011 року належать права кредитора за Кредитним договором. 09.01.2015 року Позивачем повідомлено ТОВ «Слаф Реагент» про повне погашення ним заборгованості перед ПАТ «Златобанк» та просив перерахувати борг в сумі 180 860, 86 дол. США на рахунок, вказаний у повідомленні, у строк не пізніше 09.01.2018 року.Так, станом на день звернення з даним позовом, ТОВ «Слаф Реагент» борг у сумі 180 860,86 дол. США [PERSON] не повернуто. Так, ухвалою суду від 28.03.2019 року Святошинським районним судом м.Києва у справі №759/19625/17 провадження у справі було закрито, у зв`язку з тим, що 20.08.2018 року між [PERSON] та ТОВ«ФК «Морган» було укладено договір № 175-Ф про відступлення ( купівлі- продажу) права вимоги, згідно якого [PERSON] відступив на користь ТОВ «ФК «Морган Кепітал » право вимоги до ТОВ «Слаф Реагент». Таким чином, право стягнення з ТОВ «Слаф Реагент» боргу у розмірі 180 860 дол. США 86 цен. на підставі кредитного договору від 14.03.2011 року №44/11-KL/S-7 та договору застави майнових прав між ПАТ «Златобанк» та [PERSON] від 16.09.2014 року від №44/11-KL/S-7 перейшло до ТОВ «ФК «Морган». 13.11.2020 року між [PERSON] та ТОВ ««ФК «Морган Кепітал » було укладено Договір про розірвання Договору № 175-Ф про відступлення (купівлі- продажу) права вимоги. Таким чином, з 13.11.2020 року [PERSON] набув права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 03.12.2020 року суддею [PERSON]. відкрито провадження по справі. Відповідно до розпорядження №591 від 28.04.2021 року керівника апарату Морозовської О.А. справу призначено до повторного автоматизованого розподілу, у зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю Горбенко Н.О. Ухвалою суду від 14.05.2021 року позовну заяву залишено без руху на надано строк на усунення зазначених судом недоліків. Ухвалою суду від 03.06.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження по справі та постановлено залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Златобанк» та задоволено витребувати у ПАТ «Златобанк» належним чином завірені банківські виписки про рух коштів на позичковому рахунку, з яких вбачається фактичне надання у користування кредитних коштів та розмір заборгованості позичальника за кредитним договором №44/11-KL від 14.03.2011р., укладеного між ТОВ «СЛАФ РЕАГЕНТ» та ПАТ «ЗЛАТОБАНК». Ухвалою суду від 12.10.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. 28.12.2021 року на адресу суду відповідно до ухвали суду від 03.06.2021 року від ПАТ «ЗЛАТОБАНК» надійшли витребувані судом докази. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] -адвоката Забаріна А.Ф. надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Представник ТОВ «Слаф Реагент» в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відзив від відповідача у встановлений законом строк не надійшов. Представник третьої особи ПАТ «Златобанк» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що між 14.03.2011 року між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Слаф Реагент» було укладено кредитний договір № 44/11-KL. 16.09.2014 року між ПАТ «Златобанк» та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав № 44/11-KL/S-7 відповідно до умов якого, предметом застави є майнові права на грошові кошти, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] , відкритому в ПАТ «Златобанк» за Договором банківського вкладу № 068670 від 16.09.2014 року, що укладений між Заставодержателем та Заставодавцем, які належать Заставодавцю на момент укладення цього договору, а також права вимоги грошових коштів за вказаним Договором банківського вкладу, які можуть виникнути у майбутньому ( повернення суми вкладу, нараховані проценти по складу, тощо). Предметом договору застави були майнові права грошові кошти [PERSON] , які були розміщені на депозитному рахунку ПАТ «Златобанк». 09.01.2015 року ПАТ «Златобанк» звернув стягнення на кошти Позивача згідно з договором застави майнових прав та стягнув з позивача борг ТОВ «Слаф Реагент» у сумі 180 860, 86 дол. США, з яких - 178 635,36 дол. США- основний борг та 2 225,50 дол. США- нараховані проценти за кредитом. Згідно з довідкою ПАТ «Златобанк», вих.. №3463 від 21.11.2017 року, банком підтверджено, що кошти розміщені на вкладному рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , за договором банківського вкладу № 068670 від 16.09.2014 року, майнові права на які передано в заставу ПАТ «Златобанк» за договором застави майнових прав №44/11-KL/S-7 від 16.09.2014 року та виступали забезпеченням виконання зобов`язань ТОВ «Слаф Реагент» перед ПАТ «Златобанк» за кредитним договором №44/11-KL від 14.03.2011 року, відповідно до умов п.3.1.10 кредитного договору та п.6.6. договору застави списані 09.01.2015 року з рахунку № [NUMBER] на рахунок № [NUMBER] в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №44/11-KL від 14.03.2011 року у сумі 180 860, 86 дол. США. Таким чином, [PERSON] , як поручителю, який виконав забезпечене зобов`язання за кредитним договором №44/11-KL від 14.03.2011 року належать права кредитора за Кредитним договором. 09.01.2015 року Позивачем повідомлено ТОВ «Слаф Реагент» про повне погашення ним заборгованості перед ПАТ «Златобанк» та просив перерахувати борг в сумі 180 860, 86 дол. США на рахунок, вказаний у повідомленні, у строк не пізніше 09.01.2018 року. 20.08.2018 року між [PERSON] та ТОВ«ФК «Морган» було укладено договір № 175-Ф про відступлення ( купівлі- продажу) права вимоги, згідно якого [PERSON] відступив на користь ТОВ «ФК «Морган Кепітал » право вимоги до ТОВ «Слаф Реагент». Таким чином, право стягнення з ТОВ «Слаф Реагент» боргу у розмірі 180 860 дол. США 86 цен. на підставі кредитного договору від 14.03.2011 року №44/11-KL/S-7 та договору застави майнових прав між ПАТ «Златобанк» та [PERSON] від 16.09.2014 року від №44/11-KL/S-7 перейшло до ТОВ «ФК «Морган». 13.11.2020 року між [PERSON] та ТОВ ««ФК «Морган Кепітал » було укладено Договір про розірвання Договору № 175-Ф про відступлення (купівлі- продажу) права вимоги. Таким чином, з 13.11.2020 року [PERSON] набув права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Так, у зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань перед банком, банк реалізував своє право звернення стягнення на предмет застави шляхом звернення стягнення на депозит, внаслідок чого здійснив переказ відповідної суми з вкладного (депозитного) рахунку [PERSON] та спрямував грошові кошти, отримані в результаті звернення стягнення на предмет застави, на задоволення вимог щодо виконання зобов`язань, що випливали з кредитного договору № 44/11-KL від 14.03.2011 року. Згідно ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним. При цьому, відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 23.09.2015 року по справі № 6-466цс15, правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов`язанні внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Згідно з довідкою ПАТ «Златобанк», вих.. №3463 від 21.11.2017 року, банком підтверджено, що кошти розміщені на вкладному рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , за договором банківського вкладу № 068670 від 16.09.2014 року, майнові права на які передано в заставу ПАТ «Златобанк» за договором застави майнових прав №44/11-KL/S-7 від 16.09.2014 року та виступали забезпеченням виконання зобов`язань ТОВ «Слаф Реагент» перед ПАТ «Златобанк» за кредитним договором №44/11-KL від 14.03.2011 року, відповідно до умов п.3.1.10 кредитного договору та п.6.6. договору застави списані 09.01.2015 року з рахунку № [NUMBER] на рахунок № [NUMBER] в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №44/11-KL від 14.03.2011 року у сумі 180 860, 86 дол. США. Таким чином, [PERSON] , як поручителю, який виконав забезпечене зобов`язання за кредитним договором №44/11-KL від 14.03.2011 року належать права кредитора за Кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справи, 09.01.2015 року Позивачем повідомлено ТОВ «Слаф Реагент» про повне погашення ним заборгованості перед ПАТ «Златобанк» та просив перерахувати борг в сумі 180 860, 86 дол. США на рахунок, вказаний у повідомленні, у строк не пізніше 09.01.2018 року. Таким чином на день подачі позову заборгованість ТОВ «Слаф Реагент» перед позивачем становить 180 860,86 дол. США, будь-яких доказів, які б спростовували вказану заборгованість, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та те, що відповідач та його представник не подали суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути сплачений судовий збір в розмірі 10 535,00 грн. На підставі ст.ст. 512, 526, 543, 553, 554, 556, 559, 1049 ЦК України,

Outcome: approved