Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

Представник позивача адвокат Вовк Н.А., діючи від імені та представляючи інтереси позивача [PERSON] , звернулася до суду з цим позовом. Позовні вимоги представник позивача мотивувала тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вищевказаною адресою з нею ніхто не був зареєстрований, і ніхто не проживав. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), яке підтверджено сертифікатом на право\~\~\~ на\~\~ земельну\~\~\~ частку\~\~\~\~ (пай)\~\~\~ серії\~\~\~ ЧН\~ № 0221658, виданим члену КСП ім. Шевченка, с. Держанівка Носівського району Чернігівської області [PERSON] , розміром 4,83 га в умовних кадастрових гектарах. За життя [PERSON] склала заповіт на своїх дітей, але ніхто з них вчасно не звернувся до нотаріуса, щоб упорядкувати права на спадкове майно. Брат позивача [PERSON] помер. Про існування заповіту і сертифіката позивачу взагалі не було відомо. Про ці документи він дізнався, коли випадково натрапив на документи, які зберігалися в материній хаті, серед документів був і заповіт. Спадщина не визнана відумерлою. Заяву про відмову від прийняття спадщини позивач не подавав. У травні 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса для оформлення спадщини. Нотаріус пояснила, що позивач не прийняв спадщину, оскільки не подав у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та спільно на день смерті не проживав з матір`ю. Нотаріус порекомендувала звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини позивач у шестимісячний строк не подав із поважних та об`єктивних причин, оскільки тривалий час переживав втрату близьких людей, був юридично не обізнаний із положеннями спадкового законодавства, уважав, що й так є спадкоємцем, він проводив поховання матері, доглядає за будинком та присадибною ділянкою. Позивач уважав, що фактично прийняв спадщину. Представник позивача просила суд визначити [PERSON] додатковий строк у три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] , яка померла\~ [INFO] . Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2022 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14 червня 2022 року. Ухвалою суду від 14 червня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з`явилися, про дату, час та\~\~\~ місце\~\~\~ розгляду\~\~\~ справи повідомлялися належним чином. Представник позивача адвокат Вовк Н.А. подала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Носівської міської ради Чернігівської області не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначила, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просила розгляд справи проводити без участі представника міської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] убачається, що [INFO] у віці 90 років у с. Держанівка Носівського району Чернігівської області померла [PERSON] (а. с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром\~\~\~ 4,83\~\~\~ умовних\~\~\~\~ кадастрових\~\~\~\~ гектарів\~\~\~ із\~\~\~ земель колишнього КСП ім. Шевченка, с. Держанівка Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221658 (а. с. 14-15). Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] ,\~\~ що\~\~\~\~ підтверджується\~\~\~ копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 10). 08 липня 1996 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області Шолох М.К., зареєстрований в реєстрі за № 40, яким свій будинок з надвірними будівлями і все майно, що їй буде належати на день її смерті і на що законом вона матиме право, заповіла своїм дітям [PERSON] та [PERSON] (а. с. 13). Заповіт є чинним, його не змінено й не відмінено. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9). Згідно з довідкою, виданою виконкомом Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 05 грудня 2008 року № 1152, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , одна (а. с. 11). Відповідно до\~ ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину. Відповідно до\~ ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 33, 34). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Як слідує з правової позиції Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Носівська міська рада Чернігівської області визнала позов, при цьому відповідачем жодним чином не оспорювалися доводи позивача, викладені у позовній заяві (а. с. 25). Суд враховує, що Носівська міська рада Чернігівської області є належним відповідачем по справі, оскільки має право на спадкове майно (у розумінні ст. 1277 ЦК України відумерлість спадщини) та за відсутності інших спадкоємців, визнала позов, що в свою чергу підтверджує те, що вимоги позову і визнання їх відповідачем не суперечать закону, а отже не порушують жодним чином права інших осіб, і не направлені на захист інтересів таких інших осіб. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Ураховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] на час розгляду справи ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, визначення додаткового строку для прийняття спадщини є єдиним шляхом отримання спадкового майна, позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини (не знав про існування заповіту), суд робить висновок про необхідність задоволення позовних вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На\~\~ підставі\~\~\~ наведеного\~\~ та\~\~

Outcome: approved