Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.04.2015 у розмірі 23 033,75 грн. станом на 10.11.2021 з підстав невиконання зобов`язань за вказаним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав заяву №б/н від 17.04.2015. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 10.11.2021 має заборгованість перед банком, яка становить 23 033,75 грн та складається з: 18625,22 грн заборгованість за тілом кредита, у тому числі 18625,22 заборгованість за простроченим тілом кредита; 4408,53 грн заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.93). Ухвалою суду від 23.06.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення строків для подачі відзиву відмовлено. Позивач в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі його представника. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, натомість до суду не з`явилась. Від пердставника відповідача 27.07.2022 на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі, в яких позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, розгляд справи просить проводити за відсутності відповідача та її представника. Одночасно, посилаючись на те, що відповідач є громадянкою Російської Федерації та має посвідку на постійне місце проживання на території України, з 2019 року припинила підприємницьку діяльність, має неофіційний періодичний заробіток, тобто відповідач має скрутне матеріальне становище, що унеможливлює виконання рішення одразу після набрання ним чинності. У зв`язку з наведеним, просить розстрочити виконання рішення суду на строк до 60 місяців. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Приписами п. 1 ч.3 ст.\~223\~ЦПК визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 17.04.2015 відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. У заяві позичальника зазначено, що відповідач підписанням цієї заяви у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою www.privatbank.ua та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого відповідач отримав шляхом самостійного роздрукування . З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, слідує, що на кредитну картку: № [NUMBER] 17.04.2015 було встановлено кредитний ліміт в розмірі 300 гривень, 25.07.2015 було зменшено кредитний ліміт до 240 гривень, 19.08.2015 зменшено кредитний до 149,68, 13.10.2015 зменшено кредитний ліміт до 60 грн, 15.10.2015 зменшено кредитний до 60 грн, 04.02.2016 зменшено кредитний до 0, 04.04.2017 збільшено до 15000 грн, 20.10.2017 збільшено до 19000 грн, 16.10.2018 збільшено до 20000 грн, 26.12.2018 збільшено до 21000 грн, 21.02.2019 2016 зменшено кредитний до 19840 грн, 27.02.2019 зменшено кредитний до 18840 грн, 06.04.2021 зменшено кредитний до 0 (а.с.15). До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 29.04.2021, де зазначено умови кредитування для різних видів карток АТ КБ «ПриватБанк», в тому числі і відсоткова ставка; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 18-21). За підрахунком позивача станом 10.11.2021 утворилась заборгованість перед банком, яка становить 23 033,75 грн та складається з: 18625,22 грн заборгованість за тілом кредита, у тому числі 18625,22 заборгованість за простроченим тілом кредита; 4408,53 грн заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та\~вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за тілом кредиту та процентами. Підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка є складовою частиною кредитного договору, відповідно до статей 3,627\~ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Разом з тим, надані позивачем Умови та правила банківських послуг відповідачем не підписані, а відтак, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що факт порушення відповідачем, взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної сплати кредиту позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано, а тому вимога позовної заяви про стягнення заборгованості за тілом кредиту 18625,22 грн підлягає задоволенню. Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано. Щодо вирішення вимоги про стягнення сум нарахованих відсотків, суд виходить із наступного. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості та витягу з Тарифів банку та витяг з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору посилався на Паспорт споживчого кредиту від 29.04.2021, який підписаний відповідачем та в якому його повідомлено про основні умови кредитування з використанням кредитної картки, у тому числі: тип кредиту, пільговий період користування коштами, процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду; тип процентної ставки; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту; права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, розміри і порядок нарахування інших платежів за кредитним договором та інше. Водночас, паспорт підписаний відповідачем 29.04.2021, а обумовлені умови кредитування були актуальними та втратили чинність 14.05.2021. Відтак, доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» в частині необхідності стягнення відсотків за користування кредитом не заслуговують на увагу з наведених вище мотивів. Стосовно клопотання відповідача про надання розстрочки, суд вважає зазначити наступне. Так, відповідач у відзиві просить суд розтермінувати заборгованість на строк до 60 місяців з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Тобто, визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні лише за наявності для цього підстав. Посилання відповідача у відзиві на скрутне матеріальне становище не підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідач не надала суду докази на підтвердження свого актуального фінансового стану, натомість долучена інформація про припинення підприємницької діяльності у 2019 році не береться судом до уваги та не може бути підставою для розстрочки виконання рішення. Крім того, слід зазначити, що складний фінансовий стан не є беззаперечною підставою для надання розстрочки виконання рішення суду. Неможливість виплати за судовим рішенням відповідачем має доводитися в загальному порядку. Поряд з цим, надання розстрочки та відстрочки, у т. ч. зміну способу та порядку виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду. Посилання відповідача на обставини, які не підтвердженні засобами доказування, не вказують на ускладнення або неможливість виконання рішення суду та не є підставою для надання розстрочки відповідачу. Зважаючи на предмет позову, суму заборгованості, а також те, що рішення суду першої інстанції не набирає законної сили одразу після його проголошення, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду. Водночас, судом роз`яснюється, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, судом може бути вирішене питання про розстрочку виконання судового рішення на стадії його примусового виконання. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» задоволена частково, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1835,53 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial