Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту заявник) звернувся до суду з вищевказаною заявою, у якій просить встановити юридичний факт належності йому, [PERSON] , Державного акту на право постійного користування землею серії IV-ВН № 009158, виданого 12.12.2001 Зозівківської сільської ради на ім`я « [PERSON] ». Заява мотивована тим, що на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 15.10.2021 йому, [PERSON] , було видано Державний акт на право постійного користування землею серії IV-ВН № 009158, про що здійснено реєстраційний запис в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №78 від 12.12.2001, площа земельної ділянки 1,00 га, що розташована на території Зозівківської сільської ради, на даний час Липовецька ОТГ, Вінницького району Вінницької області. З метою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру він звернувся до розробника документації із землеустрою щодо виготовлення технічної документації, надавши запитуваний перелік документів, за результатами розгляду яких йому було відмовлено у внесенні відомостей, у зв`язку із невідповідністю його прізвища у правовстановлюючому документі на землю та паспортних документах, де зазначено відповідно « [PERSON] » та « [PERSON] ». Внести відповідні виправлення до документу на даний час заявник позбавлений можливості, оскільки в силу внесених до законодавства змін такі документи як державний акт наразі не видаються, що перешкоджає йому в реалізації своїх прав як правомочного власника нерухомого майна, що стало підставою звернення до суду із даною заявою. У визначений судом строк заінтересованою особою не було надано відзиву, однак за підписом міського голови Бичкова В. була направлена заява, у якій просив про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечували щодо задоволення заяви. Ухвалою суду від 11.02.2022 заяву [PERSON] було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою суду від 22.02.2022 було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд про суті. Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд у даному судовому засіданні, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі зібраних у справі доказів, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, встановив, що відповідно до паспортних документів серія [NUMBER] (а.с.13, 14), прізвище заявника значиться як [PERSON] . Судом встановлено, що 12.12.2001 на ім`я [PERSON] на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Зозівківської сільської ради від 15.10.2001 року було видано Державний акт серії IV-ВН № 009158, на право постійного користування землею площею 1,00 гектарів, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходяться на території с. Зозівка, Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Відповідно до рішення №РВ-3500005532022 від 12.01.2022 державного кадастрового реєстратора Відділу №2 Управління у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Аршинець Ю.В., [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 12.01.2022, оскільки згідно Книги записів державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, державний акт було видано на прізвище [PERSON] , що не відповідає прізвищу заявника [PERSON] відповідно до паспортних документів. Відповідно до довідки виданої Липовецькою міською радою Вінницької області №09-17-01/204 від 11.07.2022 державний акт на право постійного користування землею від 12.12.2001 був виданий Зозівківською сільською радою Липовецького району Вінницької області дійсно [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із листом Верховного Суду України від 01.01.2012, слідує, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Суд враховує, що із набранням чинності\~ з 01.01.2013 Закону України "Про Державний земельний кадастр", виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", крім того, чинним законодавством України не передбачено внесення будь-яких змін та виправлень до державних актів на право приватної власності на землю, що були видані раніше. Зібрані у справі докази підтверджують належність правовстановлюючого документа у вигляді державного акту саме заявникові. Від встановлення правильності зазначення у Державному акті прізвища заявника, залежать його майнові права та їх реалізація вільно володіти та розпоряджатися належною власністю, отож встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, підтверджено неможливість виправлення вказаних помилок органом, що видав такий документ, отож оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає заяву обґрунтованою, відтак такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved