Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 18.08.2007 року між ним та відповідачем і зареєстрований за №947 у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області України. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, тому позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Ухвалою суду від 01.06.2022 року провадження за зазначеною позовною заявою відкрито, призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд уважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне. Так, сторони перебувають у шлюбі з 18.08.2007 року, зареєстрованому за №947 у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області України (а.с.4), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, припинили шлюбно-сімейні відносини, на примирення не згодні. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд уважає за можливе ухвалити рішення про розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, позаяк позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши пред`явлені позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст.\~114, ч. 3 ст.\~115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відповідно до положень ст. 142 ЦПК України, враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, уважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с.1), а інші 50 відсотків сплаченого судового збору з огляду на характер спору, відсутність вимог про компенсацію понесених позивачем витрат по сплаті судового збору, суд на підставі\~ст.141 ЦПК України\~вважає за можливе віднести їх на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved