Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Молявчик О.В., звернувся до суду із позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 18.07.2006 року між позивачем та ПАТ «Універсал Банк» був зареєстрований кредитний договір №06/8/406-к, згідно якого банк нібито надав позику у розмірі 21 900 грн. 15.10.2009 р. Замостянським районним судом м. Вінниці за позовом [PERSON] розглянуто справу №2-2408 та винесено рішення, яким визнано недійсним кредитний договір між позивачем та ПАТ «Універсал Банк» від 18.07.2006 р. В ході розгляду даної справи судом було встановлено, що [PERSON] кредитні кошти не отримував. Кошти були отримані іншими особами, від імені позивача з використанням підроблених документів. Особи, які підробили документи та отримали кошти на ім`я [PERSON] були засуджені за вчинення злочинів передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 190 КК України. Незважаючи на те, що кредитний договір визнано недійсним ПАТ «Універсал Банк» в травні 2012 р. звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] за тим самим кредитним договором від 18.07.2006 р. Ухвалою суду від 08.06.2012 р. у справі №206/3183/2012 провадження закрито. В лютому 2022 р. позивач отримав повідомлення про арешт його банківських рахунків та блокування банківських карток. При зверненні до банківської установи позивачу повідомили, що його рахунки арештовані приватним виконавцем Пивоваровим Ю.Г. Іншої інформації йому не надали. На запит адвоката позивача, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. надав копію виконавчого напису нотаріуса, копії постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №67806219 від 08.12.2021 р. та копію постанови про арешт коштів боржника [PERSON] . Згідно отриманих документів вбачається, що приватним виконавцем Пивоваровим Ю.Г. на підставі виконавчого напису №15023 від 04.11.2021 р. вчиненого приватним нотаріусом Сазоновою О.М., 08.12.2021 р. відкрито виконавче провадження ВП №67806219 про стягнення з [PERSON] 548 146 грн.67 коп. на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Оскільки наявність заборгованості по кредитному договору було спростовано, а саме рішенням суду задоволено позов [PERSON] до ПАТ «Універсал банк» про визнання недійсним договору кредитування та відшкодування моральної шкоди, тому позивач вважає, що виконавчий напис відповідно до даного кредитного договору вчинений з порушенням встановлених законодавством вимог. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1\~ст. 274 ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, надано відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч.1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається із копії договору №06/8/406-к про кредитування на умовах надання забезпечення від 18.06.2006 р., між ВАТ «Банк Універсальний», в особі в.о. директора Вінницької філії ВАТ «Банк Універсальний» Діденко І.В. та [PERSON] укладено даний договір, яким банком надано позичальнику грошові кошти у тимчасове платне користування у розмірі 19 710,00 грн. з процентною ставкою 30 % річних. Дата повернення кредиту 17.07.2008 р. (а.с. 9-10). Заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.10.2009 р., позов [PERSON] до [PERSON] , Вінницької філії ВАТ «Банк Універсальний», ВАТ «Банк Універсальний» про визнання недійсним договору кредитування від 18.07.2006 р. та відшкодування моральної шкоди задоволено у повному обсязі. Рішення набрало законної сили 27.10.2009 р. (а.с. 6-7). Відповідно до ухвали Замостянського районного суду м. Вінниці від 08.06.2012 р. справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито, у зв`язку з відсутністю предмету спору (а.с. 8). Відповідно до виконавчого напису від 04.11.2021 р. вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазовоною О.М. № 15023, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором №06/8/406-к від 18.07.2006 р., який укладений між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» на підставі договору № UB-OP/16-132 про відступлення прав вимоги від 14.11.2016 р., яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору №ВК/03 про відступлення прав вимоги від 08.04.2021 р. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.04.2021 р. по 25.05.2021 р. Сума заборгованості за даним кредитним договором становить 547 646,67 грн. (а. с. 13). 08.12.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67806219 (а.с. 14). 09.12.2021 р. приватним виконавцем Пивоваровим Ю.Г. винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 15). \~ \~ \~ \~Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України,\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною другою\~статті 87 зазначеного Закону\~передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів затверджено\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172. Згідно із пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 року передбачено зміст виконавчого напису, згідно якого виконавчий напис повинен містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені\~статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та взагалі про їх наявність. Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Що стосується строку протягом якого вчиняється виконавчий напис, суд зазначає наступне. \~Пунктом 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі Конвенція), ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 р., передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 р. за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 р. за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). \~Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому відповідно до ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. \~Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. \~ \~ \~ \~ Згідно зі\~ст. 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Пунктами 3.1. 3.5. Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172. Судом встановлено, що кредитний договір №06./8/406-к від 18.07.2006 р., між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] не укладався та заборгованість по сплаті за умовами даного договору у позивача відсутня, нотаріус при вчиненні напису № 15023 від 04.11.2021 року не переконався належним чином у безспірності та взагалі наявності сум, що підлягали стягненню за написом, та дотриманням стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання заяви про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу та відповідач не надав нотаріусу будь-яких відомостей про існування боргу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.ст.\~77,\~81 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved