Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

28.09.2021 року, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа: Головне управління державної казначейської служби України в Полтавській області про визнання дій, бездіяльності незаконними, протиправними та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову вказала, що 01.06.2021 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду суду м. Полтави скасовано арешт, накладений на мобільний телефон «Xiaomi Redmi», синього кольору, який належить [PERSON] . У зв`язку з неповерненням телефону, позивачка звернулася з відповідним клопотанням до СУ ГУНП в Полтавській області з проханням повернути належний їй мобільний телефон, проте жодної відповіді не отримала. Після чого,17.07.2021 року [PERSON] звернулася з скарго до Генерального прокурора про повернення належного їй телефону. 20.07.2021 року з Офісу Генерального прокурора позивачці надійшов лист про направлення її звернення для розгляду по суті до СУ ГУНП в Полтавській області. На час звернення до суду з відповідним позовом вищевказаний телефон працівниками СУ ГУНП в Полтавській області не повернуто, відповіді не відповідні звернення (скарги) не надано. Вказані обставини викликають дискомфорт, пригнічений настрій, , порушують життєві ритми та зв`язки, для поновлення яких необхідний час та зусилля, напружений психологічний стан, з`явилося відчуття, хвилювання, нервові розлади. Ухвалою суду від 28.09.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача ГУ НП в Полтавській області до суду надійшов відзив, в якому позов вважає необґрунтованим, безпідставним та нічим не доведеним. Так, позивачем не надано жодного доказу, який би міг підтвердити сам факт протиправних дій ГУ НП в Полтавській області та жодних доказів в обґрунтування розміру моральної шкоди. Твердження позивача про наявність у нього моральних страждань не гуртуються на вимогах\~ст. 82 ЦПК України\~та підлягають доказуванню позивачем на загально визначених підставах згідно зі\~ст. 81 ЦПК України. Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, є недоведеними, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Шкода завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадку вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч.1 ст.1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6, така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами. Оскільки у справі, підставою для відшкодування шкоди позивач вважає неправомірні дії працівника поліції в частині неналежного виконання своїх службових обов`язків, то відсутні спеціальні для застосування статті 1176 ЦК України. Крім цього представник відповідача вказує, що після отримання заяви [PERSON] , слідчим у телефонному режимі було запрошено останню до СУ ГУНП в Полтавській області для отримання мобільного телефону, на що вона повідомила, що приїхати не може. Після цього слідчим у кримінальному провадженні Яськом В.О. вказаний мобільний телефон передано працівникам відділення поліції № 1 РВП для подальшого повернення [PERSON] , яка проживає у м. Гадяч. На сьогоднішні день мобільний телефон [PERSON] не повернуто, оскільки позивачка відмовилась його забрати у працівників поліції відділення № 1 Миргородського РВП. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без їх участі, проти задоволення позову заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без їх участі, проти задоволення позову заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини письмовими доказами, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.06.2021 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави клопотання [PERSON] про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 12020170000000012 від 15.01.2020 року задоволено, арешт накладений на мобільний телефон «Xiaomi Redmi», синього кольору скасовано. Позивач вказує, що всі її звернення до правоохоронних органів щодо повернення належного їй телефону були проігноровані, на час звернення до суду з відповідним позовом мобільний телефон їх не повернуто, що свідчить про тривале невиконання ухвали слідчого судді та внаслідок чого [PERSON] зазнала моральної шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті1173,1174цьогоКодексу). Проаналізувавши встановлені судом фактичні обставини по справі та положення норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин слід застосовувати положення\~ст. 1173 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1173 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів Під час вирішення даного спору про відшкодування шкоди за\~ст.1173\~ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд вважає недоведеною наявність складових, які є підставою для відшкодування шкоди. Так, [PERSON] зазначає, що моральної шкоди їй завдано внаслідок незаконних дій посадових осіб СУ ГУНП в Полтавській області, які не виконали ухвалу слідчого судді, зокрема не повернули належний їх мобільний телефон після скасування накладеного на нього арешту. При цьому, відповідно до листа СУ ГУНП в Полтавські області вбачається, що після отримання заяви [PERSON] про повернення належно їй мобільного телефону, слідчим у телефонному режимі було запрошено [PERSON] до СУ ГУНП в Полтавській області для отримання мобільного телефону, на що вона повідомила, що приїхати не може. Після цього слідчим у кримінальному провадженні Яськом В.О. вказаний мобільний телефон передано працівникам відділення поліції № 1 РВП для подальшого повернення [PERSON] , яка проживає у м. Гадяч. На сьогоднішні день мобільний телефон [PERSON] не повернуто, оскільки позивачка відмовилась його забрати у працівників поліції відділення № 1 Миргородського РВП. Частиною першою\~статті 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Викладені обставини позивачем не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні\~статті 1176 ЦК України, як це помилково вважає [PERSON] , акцентуючи свої доводи на власному визначенні змісту частини 1\~статті 1176 ЦК України. Вказана норма не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки чітко визначає підстави на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, а не ті підстави, на які посилається позивач. Позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому ГУ НП в Полтавській області\~моральної шкоди,оскільки не довів суду наявності обов`язкових елементів, а саме факту спричинення шкоди та протиправності дій заподіювача шкоди, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Таким чином, правові підстави для застосування норм\~статті 1176 ЦК України\~та визнання дій (бездіяльності) відповідача незаконними та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 641/2328/17. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обставини на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, є недоведеними, а тому позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди [PERSON] не підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~та враховуючи, що позивач не справляє судовий збір у випадку, передбаченому п.13\~ст.2 Закону України «Про судовий збір», покладає судові витрати на рахунок держави.

Outcome: dismissed