Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 20.09.2014 зареєстровано її шлюб з відповідачем, мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. У зв`язку із погіршенням відносин, подала заяву до суду про розірвання шлюбу. Відповідач належним чином не виконує обов`язки по утриманню дитини, хоч має таку можливість. Відповідач працездатний, здоровий, у нього немає на утриманні інших осіб, тому може забезпечити дитину на достатньому рівні і сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Позивачка, згідно поданої заяви, просить розглядати справу в її відсутність, позов задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив чи заперечень на позов не подав. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом направлення кореспонденції поштою, на електронну адресу [INFO] та шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади (а.с.24-26,32,34, 39,48,52,54). Суд розглядає справу за їх відсутності згідно п.1 ч.3 та ч.1 ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України та проводить заочний розгляд справи в порядку ст.280-282 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони з 20.09.2014 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №260, що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] (а.с. 4). У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] вказані його батьками (а.с. 5). Згідно Довідки про склад сім`ї від 11.01.2022, виданої головою ОСББ «Залізничник-2007» Палій Г.Я., [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на' одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ч.1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує твердження позивача, що відповідач повинен та може забезпечувати сина і даний факт відповідачем не заперечувався, він не подав відзив та заперечення на позовну заяву, не з`явився в судове засідання. Таким чином, суд робить висновок, що незалежно від того, проживають батьки дітей разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, але батько зобов`язаний допомагати утримувати дітей і забезпечувати їм належні умови проживання та виховання, створювати обстановку для гармонійного розвитку, тому позов підлягає до задоволення. За таких обставин,

Outcome: approved