Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків щодо сина, участі в його вихованні та утриманні не приймає, життям дитини не цікавиться та з нею не спілкується. Позивач та його представник в суді просили про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Позивач пояснив, що, починаючи з 2017 року перебував у цивільному шлюбі з [PERSON] . Від спільного проживання в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Однак сімейне життя між ними поступово почало погіршуватися через відсутність взаємних поглядів на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Після сварки в травні 2020 року відповідачка зібрала свої речі та поїхала до батьків, залишивши дитину на нього. З того часу [PERSON] жодного разу до дитини не приїжджала, з сином не спілкується, його життям не цікавиться, участі в його вихованні та матеріальному утриманні не приймає, зі святами не вітає. Представник Служби у справах дітей Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області позов підтримала, висловилася про необхідність позбавлення батьківських прав відповідачки, яка проживає окремо від дитини, участі в її вихованні не приймає, батьківських обов`язків не виконує. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в тому числі в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не прибула, ні заперечень, ні відзиву на позовну заяву не подавала. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в спрощеному провадженні в заочному порядку. Заслухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданим 19 липня 2018 року. З травня 2020 року дитина проживає разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Мати дитини разом з нею не проживає. Відповідно до довідки виконавчого комітету Димерської селищної ради Київської області №269/02-25 від 04 березня 2021 року в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з акту обстеження умов проживання та виховання дитини в сім`ї від 15 березня 2021 року в будинку [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO] , його батько [PERSON] , дідусь [PERSON] , бабуся [PERSON] та дядько [PERSON] . Умови проживання дитини задовільні. Кімнати просторі, світлі, сухі. На першому поверсі будинку розташовані коридор, ванна кімната, кухня, прихожа, кімната дитини та батька, кімната дідуся і бабусі. На другому поверсі гостьова кімната. Наявні необхідні меблі, побутова та електротехніка, комп`ютер. Достатньо місця для відпочинку, ігор та занять. В кімнаті [PERSON] є два ліжка, шафа для одягу. Постільна білизна чиста. У шафі є достатня кількість одягу для хлопчика. У дитини є різноманітні іграшки. Дитина забезпечена всім необхідним, зокрема, одягом, взуттям, продуктами харчування. [PERSON] офіційно працевлаштований, сім`я має підсобне господарство, обробляє присадибну ділянку. Батько виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню свого малолітнього сина, в чому йому допомагають дідусь та бабуся дитини. У родині дитина відчуває себе вільно, комфортно, впевнено, в сім`ї панує взаємоповага та взаєморозуміння. Мати дитини зі слів дідуся більше десяти місяців не проживає разом з сім`єю, не цікавиться дитиною та хоче відмовитися від неї. Інформації щодо неналежного виконання батьківських обов`язків батьком чи зауважень щодо недогляду за сином до служби у справах дітей раніше не надходило. Мати не бере участі у вихованні та розвитку дитини. Згідно довідки №36 від 22 лютого 2021 року [PERSON] працює на посаді пожежного-рятувальника 38 державної пожежно-рятувальної частини (смт Димер Вишгородського району) 10 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області (м. Вишгород) з 12 червня 2013 року по теперішній час. Відповідно до службової характеристики за час служби [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони, як старанний, дисциплінований та добросовісний співробітник. Неухильно дотримується Конституції та законів України, з високою відповідальністю виконує свій службовий обов`язок, вимоги присяги, постійно вдосконалює професійну майстерність, всіляко сприяє зміцненню авторитету служби цивільного захисту. До виконання службових обов`язків ставиться відповідально, службові інтереси ставить вище власних. Документи, які регламентують діяльність служби цивільного захисту знає добре і правильно використовує їх в практичній діяльності. На пожежах та навчаннях діє сміливо, рішуче, тактично та грамотно. Накази та вказівки своїх командирів виконує своєчасно, проявляючи при цьому розумну ініціативу. Здатний якісно та ефективно реалізувати на службі свої потенційні можливості. Підвищує свій професійний та загальноосвітній рівень знань. Своїми діловими та моральними якостями привертає до себе людей. На критичні зауваження реагує вірно, робить правильні висновки, користується повагою серед колег. По характеру тактовний, стриманий, ввічливий, доброзичливий, веде здоровий спосіб життя, завжди бадьорий, у стройовому відношенні підтягнутий, зовні охайний, дисциплінарних стягнень не має. Як вбачається з довідки начальника 10 ДПРЗ ГУ ДСНС №38 середньомісячний дохід [PERSON] становить близько 11 000 грн. Згідно довідки закладу дошкільної освіти (Ясла-садок) «Зернятко» №14, [PERSON] , [INFO] , зарахований і відвідує ЗДО (ЯС) «Зернятко» Димерської селищної ради з 07 грудня 2021 року. Дитиною опікуються батько, бабуся та дідусь, мати участі у вихованні дитини не бере, дитячий садок жодного разу не відвідувала. Батько цікавиться життям, розвитком та навчанням дитини у дошкільному закладі. [PERSON] відвідує садочок у чистому одязі, охайний, спокійний, врівноважений. За фактом невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина [PERSON] , [PERSON] звертався до Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, згідно довідки якого від 27 січня 2021 року в ході відпрацювання даного матеріалу опитано [PERSON] жительку [ADDRESS] , яка пояснила що від спільного проживання з [PERSON] має малолітнього сина [PERSON] , 2018 року народження, З травня 2020 року останні спільно не проживають, дитина залишилась проживати з батьком, оскільки [PERSON] не має умов для проживання, та не має куди забрати сина. На протязі останніх 8-ми місяців остання сина не бачила та не навідувала. На даний час [PERSON] влаштовує своє особисте життя та планує переїжджати, також хоче звернутись до органів опіки і піклування Димерської ОТГ з заявою щодо відмови від дитини та позбавлення її батьківських прав. За наслідками розгляду звернення [PERSON] , на ім`я [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 16 березня 2021 року [PERSON] звернулася до начальника Служби у справах дітей Димерської селищної ради із письмовою заявою, в якій не заперечила щодо позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] так як вона не працює та не має можливості та умов для виховання дитини. Згідно ч. 2, 3, 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно роз`яснень даних в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконує покладених на неї законом обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання нею освіти. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, який займається її виховання та матеріальним забезпеченням. У зв`язку з викладеними обставинами 19 березня 2021 року виконавчий комітет Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, розглянувши висновок служби у справах дітей Димерської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , враховуючи протокол комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Димерської селищної ради від 16.03.2021 року №1,

Outcome: approved