Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 07 серпня 2010 року. Від шлюбу в них народилось двоє дітей:син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначав, що протягом останніх років сімейні стосунки між ним та відповідачкою поступово погіршувались, що призвело до постійних сварок та , як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Крім того, позивач вказував на те, що на даний час діти постійно проживають з ним в [ADDRESS] , а відповідачка проживає окремо від них в [ADDRESS] , що стверджується довідкою сільської ради. Вони не можуть дійти згоди щодо місця проживання дітей, а тому для вирішення даного питання він звертається до суду про визначення місця проживання дітей. А тому позивач вважає, що їхній шлюб з відповідачкою існує лише формально й подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить його інтересам та намірам. Просить шлюб з відповідачкою розірвати, їхніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з ним та залишити на його вихованні та утриманні \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме просив шлюб між сторонами розірвати та неповнолітніх дітей залишити проживати з батьком [PERSON] на його вихованні та утриманні. Також зазначив, що позивач з відповідачкою дійшли згоди щодо визначення місця проживання , утримання та виховання їхніх дітей. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні відповідачка [PERSON] вимоги, викладені в заяві позивача про зменшення позовних вимог, визнала повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем та про те , щоб їхніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з їхнім батьком [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~ Так, в судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 07 серпня 2010 року, який на даний час існує лише формально, оскільки між подружжям виникла неприязнь один до одного, шлюбні відносини припинені. Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають з батьком та знаходяться на його утриманні та вихованні. \~ \~ \~ \~ За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, за встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved