Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

18.02.2022 представник позивача [PERSON] - адвокат Герасимчук Л.Р. звернулася в суд з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та стягнення одноразової допомоги у зв`язку зі смертю потерпілого в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на день настання права на страхову виплату. Вимоги обгрунтовує тим, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони з сином проживали однією сім?єю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Новомонтаж», де працював на посаді монтажника технологічного устаткування та пов`язаних з ним конструкцій. 16 грудня 2021 року під час виконання робіт на будівельному майданчику, який є об`єктом будівництва «Реконструкція промислового комплексу будівель і споруд під підприємство деревообробної промисловості», за адресою: [ADDRESS] , з [PERSON] стався нещасний випадок (падіння з висоти під час виконання монтажних робіт), внаслідок якого останній [INFO] помер у КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради. Вказує, що 28.01.2022 позивач звернулася до Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області із заявою про виплату передбаченої законом одноразової допомоги. Листом від 04.02.2022 №16-01-13/98 у виплаті такої допомоги позивачу було відмовлено, через те, що місце реєстрації сина позивача [PERSON] є іншим від місця реєстрації та проживання позивача. Вказано, що призначення та виплата допомоги на підставі ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`якове державне соціальне страхування» можливе лише у випадку надання документів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю та перебування позивача на утриманні [PERSON] . Вважає, що позивач має право на отримання допомоги відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки [PERSON] у шлюбі не перебувала, проживала зі своїм сином [PERSON] , який також не перебував у шлюбі, дітей не мав. Вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет. Наголошує, що на момент смерті місце проживання [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Однак за вказаним місцем реєстрації [PERSON] жодного дня не проживав, а постійно з дня свого народження проживав разом з матір`ю за місцем її реєстрації. Стверджує, що мати загиблого на виробництві [PERSON] - [PERSON] є членом сім`ї загиблого на виробництві та має право на отримання одноразової допомоги на підставі ч. 6 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] з її сином [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на користь позивача одноразову допомогу у зв`язку із смертю потерпілого [PERSON] в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату, що становить 258900 грн. Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 10.03.2022 відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про стягнення одноразової допомоги у зв`язку зі смертю потерпілого в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на день настання права на страхову виплату та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Герасимчук Л.Р. позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові. На підтвердження обставин нведених у позовній заяві наддали суду фотокопії аркушів будинкових книг, з яких вбачаєьбмся, що [PERSON] до 06.08.2020 був зареєстроаний за адресою проживання в [ADDRESS] , і цього числа знятий з реєстраціїї за адресою фактичного місця проживання та зареєстрований увказаному населенному пункті за адресою: [ADDRESS] . Позивач наголосила, що по місцю нової реєстраціїї, а сааме в будинку її брата [PERSON] , [PERSON] ніколи не проживав, а його постійне місце проживання було за адресою: [ADDRESS] . Там він народився, ріс, виховувася позивачкою та її батьками, звідти ходив до школи, по закінченню якої їздив на навчання, а потім на роботу. В них з сином був спільний бюджет, він придбавав для сім?ї побутову техніку, на подвірї побудував гараж, оскільки придбав автомобіль. Вони проживали однією сімєю та спільно вели господарство. З огляду на викладене, просить задоволити вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача Сулімов М.Л. пояснив, що на момент звернення [PERSON] до Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області, у позивача були відсутні документи, які б підтверджували факт проживання з сином однією сім?єю та перебування [PERSON] на утриманні у нього. З врахуванням обставин, що встановлені дослідженими в судовому засіданні належними і допустимими доказами, стосовно рішення у справі, покладається на розсуд суду та просить взяти до уваги, що місце працевлаштування [PERSON] , як і місце роботи, під час виконання якої він загинув, є значно віддаленим від його місця постійного проживання, що фізично унеможливлювало його щоденне прибуття туди та перебування вдома. Допитаний в суді свідок [PERSON] , який приходиться позивачу рідним братом, показав, що його племінник [PERSON] з 06 серпня 2020 року зареєструвався у його будинку за адресою: с.Гординя Самбірського району Львівської області, але фактично там не проживав. Формальна зміна адреси реєстрації [PERSON] була пов?язана із підставністю призначення субсидії. Підтвердив, що [PERSON] від народження проживав у будинку по [ADDRESS] , його виховувала одна мама. Вони жили в одній хаті, були пов?язані спільним побутом, син купляв продукти, мама готувала їжу. [PERSON] придбав для спільного користування холодильник і телевізор. Допитана в суді як свідок староста села Гординя Новокалинівської ОТГ [PERSON] підтвердила той факт, що [PERSON] від народження проживав за адресою: [ADDRESS] . Там раніше ще проживали батьки позивачки, а зараз проживає [PERSON] та її рідна сестра - особа з інвалідністю 2 групи. Наголосила, що [PERSON] був єдиною дитиною в сім`ї, мати покладала на нього всі свої надії та сподівання. Він був зразковим хлопцем, навчався, працював, займався спортом. У вихідні приїзджав у село, допомагав мамі по господарству, збудував на подвір`ї вказаного господарства гараж для зберігання придбаного ним автомобіля. Жили вони з мамою і тіткою, як одна дружня сім?я, піклувалися один про одного, мали спільні обов?язки. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] показала, що як колишній вчитель, добре знала [PERSON] , який проживав разом з мамою в будинку за адресою: [ADDRESS] . Він був здібним учнем, добре володів комп?ютером, навчався, працював. На вихідні приїзджав до мами, допомагав по господарству, побудував гараж. Підтвердила, що в них все було спільне, в тому числі витрати. Вони один одному допомагали та спільно вели господарство за адресою: [ADDRESS] . Допитана в суді свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] від народження проживав в одній хаті з мамою [PERSON] . Впродовж останніх двох років також проживав за адресою: [ADDRESS] , там побудував гараж. Вони спільно харчувалися, один одному допомагали, проживали однією сім?єю. Син був для сім`ї єдиною опорою та надією. Смерть [PERSON] стала глибокою моральною травмою для мами і трагедією для жителів усього села. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частини друга та четверта статті 3 Сімейного кодексу України). Пунктом першим постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював монтажником технологічного устаткування та пов`язаних з ним конструкцій працював у ТзОВ «НОВОМОНТАЖ». Відповідно до Акту №1 (форми Н-1/П) розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння) аварії, що стався 16.12.2021 близько 12 год. 43 хв у ТзОВ «НОВОМОНТАЖ» від 12.01.2022, (а.с.9-28), під час виконання [PERSON] трудових обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком ТОВ «НОВОМОНТАЖ», а саме, при виконанні робіт у відрядженні на ТОВ «КРОНОСПАН РІВНЕ», під час перебування на робочому місці, в робочий час, стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, внаслідок якого [PERSON] помер. Як вбачається із відповіді Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції фонду у Волинській області Фонду соціального страхування України від 04.02.2022, наданій на звернення [PERSON] (а.с.29, 30) у призначенні одноразової допомоги позивачу відмовлено та роз`яснено, що для призначення та здійснення виплат у відповідності до частини 6 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зокрема: для отримання одноразової допомоги у разі смерті потерпілого членам сім`ї, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого, така допомога може бути призначена у разі надання доказів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю та перебування [PERSON] на утриманні у [PERSON] . Під час розгляду справи судом належними і допустимими доказами встановлено, що позивач [PERSON] та її син [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.8) внаслідок нещасного випадку на виробництві, спільно проживали однією сім`єю з 14 листопада 1995 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом. Позивач здійснила поховання свого сина [PERSON] , про що свідчить довідка Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 22.12.2021 №468 (а.с.33). Як вбачається з довідки про склад сім`ї Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 01.02.2022 №50 (а.с.31) на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але постійно проживав із тіткою [PERSON] , особою з інвалідністю ІІ групи, внаслідок психічного розладу, та матір`ю [PERSON] , яка здійснює догляд за вищевказаною сестрою, по [ADDRESS] , вели спільне господарство та опікувалися здоров`ям один одного. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] (а.с.32) вона на день смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] дійсно проживала постійно разом по [ADDRESS] , вели спільне господарство, опікувалися здоров`ям один одного. [PERSON] в шлюбі не перебувала, сина виховувала одна, здійснює догляд за хворою сестрою [PERSON] , особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка потребує строннього догляду. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивач разом із сином [PERSON] спільно проживали, вели спільний побут, придбавали майно, зокрема дороговартісну побутову техніку (а.с.34, 35), суд приходить до висновку, що факт проживання однією сім`єю позивача [PERSON] разом з її сином [PERSON] , який помер [INFO] внаслідок нещасного випадку на виробництві по день його смерті підтверджується письмовими матеріалами справи, показаннями свідків, а тому вказана позовна вимога позивача про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, що необхідно позивачу для отримання одноразової допомоги на підставі ч.6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Твердження представника відповідача на заперечення вимог, зокрема недоведеності придбання [PERSON] побутової техніки для спільного користуання з позивачем, суд до уваги не бере, оскільки такі спростовані показаннями свідків, які суд вважає правдивими і об?єктивними. Суд також не вбачає підстав при прийнятті рішення враховувати значну відстань від місця постійного проживання [PERSON] до місця його офіційного працевлаштування та місця фактичного виконання робіт, оскільки вказана обставина не стосується предмету спору, яким у даній справі є встановлення факту проживання однією сім?єю, що, на переконання суду, є доведеним належними і допустимими доказами, які досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача, на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області на користь позивача 992,40 грн. сплаченого судового збору (а.с.1).

Outcome: approved