Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Короткий зміст заяви [PERSON] \~звернулася до\~Комунарського районного\~суду м.\~Запоріжжя із\~заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Заявник [PERSON] \~є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який народився на території України, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження. На час народження дитини заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Оскільки дитина народилася на території України, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, вона не має можливості зареєструвати народження сина. Вказує, що встановлення факту народження дитини потрібно їй для отримання свідоцтва про народження. Відомості про батька [PERSON] , який народився [INFO] в м. Севастополь, АР Крим, Україна, зазначити на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, вказавши батьком [PERSON] , громадянина України. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі 01 липня 2022 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Олександрівській відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. УхвалоюКомунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2022 року, вказану заяву залишено без руху для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору. 08 липня 2022 року представник заявника надіслав до суду заяву на усунення недоліків. Ухвалою суду від 11 липня 2022 року заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку окремого провадження. У судове\~засідання представник\~заявника[PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином не з`явилася, в заяві просила справу вирішувати без її участі та без присутності заявниці. Заінтересована особа Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), повідомлений своєчасно та належним чином у судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Позиція суду та нормативно правове обґрунтування Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом установлено, заявник [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Севастополь, Крим, Україна, під час народження дитини не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Згідно із обмінної картою № [NUMBER] пологового відділення лікарні про народженого, виданої лікарем неонатологом [PERSON] 01 серпня 2015 року, 28 липня 2015 року [PERSON] , [INFO] , народила хлопчика. Вказана обмінна карта не містить міста народження дитини, та печатки лікарні, лише незрозумілу абревіатуру назви лікарні «ГБУЗС ЦОЗМНР ГБ №5». Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини у м. Севастополь АР Крим Україна, заявник зазначила, що у неї відсутній документ про народження дитини, виданий компетентною установою України, у зв`язку з чим відсутня можливість зареєструвати народження дитини компетентними органами держави Україна. Слід зазначити, що ксерокопії вказаних документів, які долучені представником заявника до заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території через «Електронний суд», не засвідчені у встановленому\~ст. 95 ЦПК України\~порядку. Крім того, заявницею не надано до суду медичного свідоцтва про народження, тощо. За приписами ч. 2 та ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності з 07 травня 2022 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Таким чином, вказаною нормою Закону передбачено виключення, у тому числі для документів, які видані органами та/або особами створеними,обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, зокрема, для документів які підтверджують факт народження і повинні додаватися до заяви про державну реєстрацію народження дитини. За таких обставин, доводи заявника про те, що у неї відсутня можливість зареєструвати народження дитини в компетентних органах держави Україна, оскільки у неї відсутній документ про народження дитини, виданий компетентною установою України, є безпідставними. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад. Статтею 6 цього ж Закону\~передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають\~відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5\~підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236. б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Таким чином, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є відповідний медичний документ, виданий закладом охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження. Отже, заявницею не зазначено про відсутність в неї медичних документів, передбачених законодавством, які підтверджують факт народження дитини, чи про неможливість їх отримання, і доказів про це, та не надано доказів неможливості зареєструвати народження дитини за умови подання оригіналу відповідного медичного документу, що підтверджує факт народження, органу ДРАЦС. Вказані обставини свідчать про те, що заявниця має можливість зареєструвати народження дитини у відділі РАЦС на території України, за умови дотримання порядку подання відповідної заяви про державну реєстрацію народження дитини та долучення до вказаної заяви оригіналів відповідних документів. Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) зазначено, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови)». У цьому контексті суд зауважує, що п. 7 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~передбачає можливість встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Разом із тим, ані вказана норма права, ані приписи інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини, не пов`язують можливість (неможливість) здійснення державної реєстрації народження із можливістю з`явлення батьків до певного органу РАЦС з цією метою. При вирішенні питання можливості (неможливості) здійснення державної реєстрації народження визначальним є питання належності документів для здійснення такої реєстрації. Враховуючи викладене, оскільки заявницею не доведено, що вона, маючи належні документи для здійснення державної реєстрації народження в органі РАЦС, не мала можливості зареєструвати народження своєї дитини у компетентних органах України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у справах окремого провадження при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed