Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

25 жовтня 2021 року позивачка звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Інституту Військово-Морських сил Національного університету «Одеська морська академія», Національного університету «Одеська морська академія», в якому просила: визнати дії начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія по її звільненню незаконними; скасувати п. 5 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по стройовій частині) від 30.09.2021 року № 189; зобов`язати начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія поновити позивачку [PERSON] на попередній роботі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2021 року з причин не сплати судового збору позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви. 04 листопада 2021 року від позивачки надійшла Заява про усунення недоліків і Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2021 року було відкрито провадження по справі. Після проведення підготовчого засідання, 09 грудня 2021 року від позивачки надійшла Уточнена позовна заява, в якій відповідачем є Інститут Військово-Морських сил Національного університету «Одеська морська академія», третьою особою Начальник Інституту Військово-Морських сил Національного університету «Одеська морська академія» Кіріакіді Максим Вікторович. В Уточненій позовній заяві відповідач просила: скасувати пункт 5 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по стройовій частині) від 30.09.2021 року № 189; поновити її на посаді наукового співробітника науково-дослідної лабораторії гідробіоніки та службового використання морських тварин науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Науково-дослідного центру ЗС України Державний океанаріум Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія й стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. В Уточненій позовній заяві в обґрунтування правової позиції та пояснюючи підстави звернення до суду сторона позивача посилалась на ті обставини, що: 01.02.2019 року її було прийнято на роботу до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія за переведенням з Науково-дослідного центру Збройних Сил України Державний Океанаріум за згодою на посаду наукового співробітника науково-дослідної лабораторії проблем гідробіоніки та службового використання морських тварин науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Науково-дослідного центру Збройних Сил України Державний океанаріум Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія. 05.04.2019 року вона була призначена на цю ж посаду за обранням за конкурсом та між нею та начальником Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія було укладено контракт на п`ять років. З 15.06.2021 року по 10.08.2021 року вона перебувала у черговій відпустці та відпустці за власний рахунок. 10.08.2021 року, повернувшись з відпустки, в поштовому відділенні м. Одеса № 58 вона отримала лист, в конверті якого знаходилася ксерокопія Попередження, підписаного начальником Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія, з якого їй стало відомо, що її посада підлягає скороченню. В той же день вона звернулась до керівництва Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія за роз`ясненнями, де їй повідомили, що дійсно, її посада підлягає скороченню в зв`язку з переводом підрозділу на новий штат та вручили оригінал Попередження про скорочення посади. Позивачка стверджувала, що з 10.08.2021 року і до її звільнення з боку керівництва Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія їй не пропонувалося жодних вакантних посад. 29.09.2021 року на прохання керівництва Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія вона погодилася написати заяву про те, що вона не заперечує проти свого звільнення раніше двомісячного строку, а саме 30.09.2021 року у зв`язку із скороченням посади, яку вона обіймає. Наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по стройовій частині) від 30.09.2021 року №189 її було звільнено, відповідно до ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України у зв`язку зі змінами організації виробництва і праці. В порушення ст. 116 КЗпП роботодавець розрахувався з Позивачкою лише 11.10.2021 року та видав трудову книжку 12.10.2021 року. У судовому засіданні представник позивача надав розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.10.2021 по 20.07.2022 року, в якому позивач просила стягнути\~з відповідача за час вимушеного прогулу\~148\~919,36 грн. з розрахунку: 204 робочих дні * 652,28 грн. = 133 065,28 грн. + компенсація за не використаною відпустку за 2021 рік 11 діб (652,28*11) = 7\~175,08 грн. + матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових проблем за 2022 рік 8679,00\~грн. У своєму відзиві від 16.02.2021 року на Уточнену позовну заяву представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача, зазначав, що: Науково-дослідний центр Збройних Сил України Державний океанаріум Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія є науковим підрозділом Інституту та утримується на окремому штаті. Відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.07.2021 року проводилися організаційні заходи. На виконання спільної директиви Командуванням Військово-Морських Сил Збройних Сил України було видано наказ від 28.07.2021 року, який надійшов до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія разом з витягом з плану проведення додаткових організаційних заходів у Військово-Морських Силах 30.07.2021 року. Термін проведення зазначених заходів 30.09.2021 року. Зазначені документи містять службову інформацію та мають гриф Для службового користування. При прийнятті та призначенні позивача на роботу посада наукового співробітника науково-дослідної лабораторії гідробіоніки та службового використання морських тварин науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Науково-дослідного центру Збройних Сил України Державний океанаріум Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія передбачала облікову спеціальність 212117 ветеринарна медицина. З 01.10.2021 року відповідно змін до штату посада наукового співробітника науково-дослідної лабораторії гідробіоніки та службового використання морських тварин науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Науково-дослідного центру Збройних Сил України Державний океанаріум Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія, яку обіймала позивач, передбачала іншу облікову спеціальність 252547 забезпечення військ (сил). Також у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що 10.08.2021 року позивачу пропонувалась посада до обрання за конкурсом, при цьому не надає доказів, які б підтверджували цю обставину. Відповідно до частини 5 статті 6 Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність прийняття на роботу наукових працівників здійснюється на конкурсних засадах, крім випадків, передбачених законодавством України, і з огляду на цю обставину Інститут Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія не міг запропонувати позивачу наявні вакантні наукові посади. У своїй відповіді на відзив позивач не визнає доводи відповідача виходячи з того зміна облікової спеціальності в штаті не передбачає зміну в організації праці, адже вона і раніше, маючи освіту ветеринарна медицина, працювала в науково-дослідному управлінні розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення, та більша частина наукової роботи, якою вона займалася останні три роки стосувалася саме питань бойового забезпечення військ (сил) та надала у якості доказу цього витяг зі списку своїх наукових праць. 22 лютого 2021 року позивач надала заяву про витребування доказів, в якій просила зобов`язати відповідача представити штатний розпис (або витяг зі штатного розпису) з її посадою: станом на 01.02.2019 року (дату прийняття її на посаду наукового співробітника науково-дослідної лабораторії проблем гідробіоніки та службового використання морських тварин); станом на 10.08.2021 року (дату її попередження про скорочення посади); станом на 01.10.2021 року (наступний день після її звільнення). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року зазначену заяву було задоволено. На виконання даної ухвали відповідачем надано Заяву від 18.07.2022 року, з якої вбачається, що надати штат не має можливості з огляду на те, що він має гриф обмеження доступу для службового користування, однак в даній заяві також підтверджується, що посаду позивачки не було скорочено. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2022 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 липня 2022 року на 15.45 год. Від позивача в судове засідання з`явився представник, відповідач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений. Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне: 05.04.2019 року позивач була призначена на посаду наукового співробітника науково-дослідної лабораторії гідробіоніки та службового використання морських тварин науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Науково-дослідного центру Збройних Сил України Державний океанаріум Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія за обранням за конкурсом та між нею та начальником Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія було укладено контракт на п`ять років. 10.08.2021 року позивач була повідомлена про скорочення посади, яку вона обіймала. Наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по стройовій частині) від 30.09.21 року № 189 її було звільнено, відповідно до ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України у зв`язку зі змінами організації виробництва і праці. При цьому матеріалами справи не підтверджено факту скорочення посади позивачки, також в матеріалах справи відсутні докази про пропонування позивачці вакантних посад. Також до суду відповідачем не надано докази змін організації виробництва і праці на посаді, яку обіймала позивач. Суд оцінює критично твердження відповідача про неможливість пропонування позивачці наявних наукових посад, через те, що призначення на них відбувається за конкурсним відбором, адже пунктом 11 розділу I Інструкції із заміщення на конкурсній основі вакантних наукових посад у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та наукових установах Міністерства оборони України та Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.06.2018 року № 292, передбачено призначення наукового працівника на рівнозначну або нижчу (за його згодою) без проведення конкурсу. Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в т.ч. ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 6.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових зборів» при розгляді трудових спорів, пов`язаних зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом законодавства, що регулюють вивільнення працівника. Тому, будь-які правові підстави для звільнення позивачки на підставі положень п.1 ст.40 КЗпП України відсутні, а, отже, суд приходить до висновку про те, що звільнення позивача з займаної посади є незаконним. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про визнання незаконним пункту 5 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по стройовій частині) від 30.09.2021 року № 189 з займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про поновлення позивача на роботі з 01 жовтня 2021 року на посаді наукового співробітника науково-дослідної лабораторії гідробіоніки та службового використання морських тварин науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Науково-дослідного центру Збройних Сил України Державний океанаріум Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія. У відповідності до ст. 235 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. З огляду на це, суд вважає, що позивача належить поновити на посаді наукового співробітника науково-дослідної лабораторії гідробіоніки та службового використання морських тварин науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Науково-дослідного центру Збройних Сил України Державний океанаріум Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія. Суд приходить до висновку також про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.10.2021 року по 20.07.2022 року. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, у випадку вимушеного прогулу середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню з роботи. Відповідно до пп.3 п.1 Порядку цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу. Таким чином, відповідно до абз.3, 4 п.2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, а враховуючи, що позивач у липні 2021 року перебувала у відпустці, а у серпні пропрацювала 14 днів і отримала 9131,93 грн., то середній заробіток за один робочий день складав 652,28 грн. та компенсація за 11 днів невикористаної відпустки за 2021 рік становить (652,28*11) = 7 175,08 грн. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.10.2021 року по 20.07.2022 становить 140\~234,05 грн. (652,28 грн.*64 р.д. у 2021 році + 652,28 грн.*140 р.д. у 2022 році + 7175,08 грн.). З урахуванням викладеного, суд робить висновок про необхідність захистити порушені права позивача в обраний ним спосіб судового захисту, що відповідає статті 16 ЦК України, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства позивач має право на працю та гідну її оплату, а також право на справедливий судовий захист у разі порушення таких прав. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, водночас доводи відповідача, які наведені в відзиві на позов, спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином,\~з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816,00 грн. В силу п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України та ч.5 ст.235 КЗпП України рішення в частині поновлення на роботі та в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за один місяць вимушеного прогулу слід допустити до негайного виконання. У відповідності до п.п. 2, 4 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. На підставі викладеного та

Outcome: approved