Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивачка посилається на те, що 01 жовтня 2016 року між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та вчинено відповідний актовий запис № 86, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 01 жовтня 2016 року. За час перебування у шлюбі у них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 22 лютого 2022 року, видане Ужгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно - Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ). Вказує, що спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх трьох місяців, починаючи з грудня 2021 року шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Станом на сьогоднішній день у наших відносинах відсутнє порозуміння та повага один до одного. Зазначає, що у них з відповідачем різні погляди на життя та різні характери, внаслідок чого часто виникають непорозуміння, що призвело до втрати любові та взаємоповаги. Спільне господарство разом не ведеться з грудня 2021 року. Позивачка переконана, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею і відповідачем мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування та ставлення одне до одного. Вказує, що продовжувати такі шлюбні відносини вона не має бажання. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Вказує, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки свідком яких нерідко стає їхня малолітня дочка, що впливає на її психічний стан та спричиняє позивачці та доньці душевні страждання. Зазначає, що надання строку на примирення не виправить стан наших шлюбних відносин, оскільки вказані виїде обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Звертає увагу суду, що малолітня дочка [PERSON] проживає разом з нею та її батьками, за адресою: [ADDRESS] . Основну роль у вихованні та розвитку малолітньої дочки відіграю позивачка та моя родина. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач [PERSON] надає мінімальну матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки. Враховуючи вищенаведене просить суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 86 розірвати та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.04.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 12.07.2022 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання згідно якої він проти задоволення позовних вимог не заперечує. Після чого, 12.07.2022 року через канцелярію суду від позивачки [PERSON] надійшла заява згідно якої, остання зазначила, що від позовної вимоги, про стягнення аліментів вона відмовляється, позов в частині розірвання шлюбу просить задовольнити. Розгляд справи провести без її участі. 12.07.2022 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання, згідно якого осатнній просить розгляд справи провести без його участі, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Разом з тим вказує, що стосовно відмови позивачки від позовної вимоги про стягнення аліментів не заперечує. Оскільки всі письмові заяви були складені у один день, а відповідач в поданому клопотання зазначив, що стосовно відмови позивачки від позовної вимоги про стягнення аліментів не заперечує, суд вважає, що він обізнаний із змістом заяви, не заперечує проти її задоволення та вважає за можливе розглянути по суті позовні вимоги лише в частині розірвання шлюбу без надання додаткового часу задля подання письмових заяв учасниками розгляду справи. Судове засідання у справі було призначене на 12.07.2022 року на 16 год. 20 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст.\~259\~ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 15.07.2022 року. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатській області та складено відповідний актовий запис №86, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , від 01.10.2016 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтво про народження виданого(повторно) 22.02.2022 року серії [NUMBER] . Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який позов визнав повністю, що дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дитини, поділу спільного майна сторін не заявлено. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 496,20 грн. судового збору (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) та стягнути з відповідача на користь позивача 496,20 грн. судового збору за вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved