Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

В квітні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача частину витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, пошкодженого внаслідок аварії в сумі 74847,47 грн., витрати на послуги оцінювача в сумі 2000,00 грн., а також судовий збір в сумі 992,40 грн. та витрати на праву допомогу в сумі 6000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 12.08.2020 року на 18 км Одеської траси М-05 в напрямку міста Одеси відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу. Внаслідок аварії транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2020 року у справі № 369/10167/20, відповідача було визнано винним у вчиненні зазначеної аварії та накладено стягнення у виді штрафу. На момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», та зазначена страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 47192,53 грн. Позивач вказує, що відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 01/09/20 від 02.09.2020 року, розмір відновлювального ремонту транспортного засобу «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] склала суму в розмірі 121929,67 грн. Однак, після проведення ремонту зазначеного транспортного засобу фактична вартість ремонту склала суму в розмірі 122040,00 грн. Позивач зазначає, що страховою компанією було відшкодовано позивачу збитки на загальну суму 47192,53 грн., та невідшкодованою залишилась сума в розмірі 74847,47 грн., тобто різниця між фактичною вартістю ремонту (122040,00 грн.) та страховою виплатою в сумі 47192,53 грн. Крім того, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню франшиза відповідно до поліса в сумі 2600,00 грн., а також витрати на послуги із оцінки вартості збитків в сумі 2000,00 грн. Посилаючись на викладене, а також в зв`язку з тим, що відповідача добровільно відмовляється відшкодувати позивачу завдані збитки позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2020 року на 18 км Одеської траси М-05 в напрямку міста Одеси відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу. Внаслідок аварії транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2020 року у справі № 369/10167/20, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. На момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», та зазначена страхова компанія виплатила позивачу [PERSON] страхове відшкодування в сумі 47192,53 грн. Відповідно до звіту ФОП [PERSON] про оцінку вартості матеріального збитку № 01/09/20 від 02.09.2020 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] склав суму в розмірі 45236,37 грн. (без ПДВ на складові частини) та 50346,26 грн. (з ПДВ на складові частини). З мотивувальної частини зазначеного висновку вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] склала сума в розмірі 121929,67 грн. з урахуванням ПДВ на складові частини. Вартість послуг з визначення розміру збитків склала суму в розмірі 1000,00 грн., яку позивачем було сплачено, що підтверджується копією квитанції від 01.09.2020 р. Позивачем фактично було відновлено зазначений транспортний засіб та вартість відновлювального ремонту склала суму в розмірі 122040,00 грн., що підтверджується актом здачі-прийому виконаних робіт від 05.10.2020 р. та копією квитанції від 05.10.2020 року. Позивач зазначає, що страховою компанією було відшкодовано позивачу збитки на загальну суму 47192,53 грн., та невідшкодованою залишилась сума в розмірі 74847,47 грн., тобто різниця між фактичною вартістю ремонту (122040,00 грн.) та страховою виплатою в сумі 47192,53 грн., яка підлягає стягненню із відповідача, як винної особи в завданні збитків. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, та не спростовано стороною відповідача те, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, внаслідок аварії, винуватцем якої є відповідач, - становить суму в розмірі 122040,00 грн. Приймаючи до уваги те, що відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та, відповідно до наданих документів вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який було здійснено позивачем, - склала суму в розмірі 122040,00 грн., та розмір страхового відшкодування виплаченого позивачу становить 47192,53 грн., а тому суд приходить до висновку про те, що із відповідача підлягає стягненню на користь позивача різниця між фактичним розміром шкоди (122040,00 грн.) і страховою виплатою (47192,53 грн.), що становить суму в розмірі 74847,47 грн. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшли своє об`єктивне підтвердження обґрунтування позовних вимог в частині стягнення із відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 74847,47 грн., доводи позову в цій частині стороною відповідача не спростовані, а відтак суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Окремо слід звернути увагу на те, що із мотивувальної частини позову вбачається те, що позивач вказує про необхідність стягнення із відповідача, як винуватця аварії, на користь позивача розмір франшизи в сумі 2600,00 грн., що відповідно до вимог закону є слушним, однак, прохальна частина позову не містила вимоги про стягнення зазначеної суми, а тому суд в силу вимог цивільного процесуального закону позбавлений можливості вийти за межі пред`явлених позовних вимог та стягнути зазначену суму із власної ініціативи. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 992,40 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 6000,00 грн., оскільки стороною позивача надано достатні та належні докази, які вказують на те, що позивачем ці витрати були фактично понесені. Поруч з цим, позивач вказує, що ним було сплачено кошти за послуги оцінювача в сумі 2000,00 грн., які підлягають стягненню із відповідача, однак, із наявної у справі копії квитанції від 01.09.2020 року вбачається, що позивачем було фактично сплачено за послуг оцінювача суму в розмірі 1000,00 грн., а відтак саме ця сума, як документально підтверджена, - за вимогами закону підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved