Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ріпкинської селищної ради, у якому просить визнати за нею право власності на: -земельну ділянку площею 4,1676 га, що розташована на території Ріпкинської селищної ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424488600:03:001:0316; -земельну ділянку площею 0,0960 га, що розташована на території Ріпкинської селищної ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424488600:03:001:0317 в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті матері позивачки [PERSON] , котра сталася [INFO] , відкрилася спадщина, яка складається із вказаних земельних ділянок, які належали спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №000674, виданого 01.08.2001 Сиберізькою сільською радою на ім`я спадкодавця та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №223. На підставі заяви позивачки Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою було заведену спадкову справу №499/2016 після померлої [PERSON] . Для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2021 №815/02-31 державним нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі їй свідоцтв про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки після смерті [PERSON] з тієї причини, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №000674 містить виправлення, а саме: прізвище власника земельних ділянок « [PERSON] ір» виправлено на «Казимир». За таких обставин позивачка позбавлена можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса та іншим шляхом, окрім звернення до суду, довести своє право на спадщину. У підготовче засідання позивачка та її представник надали заяви, в яких підтримують позовні вимоги в повному обсязі та просять справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача у підготовче засідання надіслав до суду клопотання, в якому визнає позовні вимоги, стосовно їх задоволення покладається на розсуд суду та просить справу розглядати у його відсутність. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів.

Outcome: approved