Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

31 січня 2022 року представник ПрАТ "Українська Страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" Клочкова Н., звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "Українська Страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 41240,23 гривні та судові витрати у розмірі 2481,00 гривні. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 14 травня 2017 року між [PERSON] та ПрАТ "Українська Страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АК-4445319. Забезпечений транспортний засіб ЗИЛ 433362, державний номер [NUMBER] , строк дії полісу з 15 травня 2017 року по 14 травня 2018 року. 18 березня 2018 року по вул. Цибулька в м. Новому Бузі Миколаївської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу ЗИЛ 433362, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «SCANIA», державний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «Олександрійська зернова компанія» під керуванням [PERSON] . Зіткнення відбулось в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. 31 листопада 2018 року ПрАТ СК «Колоннейд Україна» подав позивачу претензію про відшкодування шкоди, оскільки транспортний засіб потерпілого на момент ДТП був застрахований відповідно до договору страхування автотранспорту № CAS0040088. За вказаним договором страхування ПрАТ СК «Колоннейд Україна» виплатило потерпілому 61935,62 гривні страхового відшкодування. Відповідно до Страхового акту 180000187523 від 16 січня 2019 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «SCANIA», державний номер [NUMBER] , складає 41240,23 гривні. Позивачем 24 січня 2019 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 41240,23 гривні, яку позивач просив стягнути з відповідачана підставі ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2022 року матеріали позовної заяви передані до провадження судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 10 лютого 2022 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначений судовий розгляд на 14 березня 2022 року 09:00. Судовий розгляд 14 березня 2022 року не відбувся, у зв`язку зі зняттям з розгляду справ для забезпечення безпеки громадян, учасників процесу та працівників суду через близькість до зони бойових дій, пов`язаних зі збройною агресією російської федерації на території України, та відкладений до 03 травня 2022 року,10:00. Ухвалою суду від 03 травня 2022 року судовий розгляд відкладений на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України до 26 травня 2022 року, 10:00. Ухвалою суду від 26 травня 2022 року судовий розгляд відкладений на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України до 15 червня 2022 року, 10:00. 10 червня 2022 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ УСК "Княжа Вієнна Іншуранс груп", посилаючись на те, що дійсно, 18 березня 2018 року по вул. Цибулька в м. Новий Буг Миколаївської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗИЛ 433362, державний номер [NUMBER] , яким він керував та за участю транспортного засобу «КТС KTSK62», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Його вина у вчиненні вказаної ДТП не встановлена. Постановами Новобузького районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2018 року у справах № 481/403/18 та № 481/404/18, на які посилається позивач у своїй позовній заяві, провадження у справах закрито, винуватим його у вчиненні правопорушень суд не визнав. Крім того, позивач у своєму відзиві посилається на пропуск позивачем строку зі зверненням до суду. Зазначає, що страхове відшкодування виплачено ПрАТ УСК "Княжа Вієнна Іншуранс груп" 24 січня 2018 року, тому перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати. Позивач звернувся до суду 31 січня 2022 року, тому строк позовної давності останнім пропущено. Посилаючись на ч.4 ст.267 ЦПК України відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 15 червня 2022 року в судовому засіданні оголошено перерву для надання можливості позивачу ПрАТ УСК "Княжа Вієнна Іншуранс груп" скористатись правом для подання відповіді на відзив до 04 липня 2022 року о 11:00 год. 13.07.2022 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник [PERSON] вважала необґрунтованими посилання відповідача на відсутність судового рішення, яким він визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на зміст постанов по справах про адміністративне правопорушення № 481/403/18 та 481/404/18. Також вказала на безпідставність обґрунтувань відповідача щодо пропуску строку позовної давності, оскільки позовна заява була здана на поштове відділення 21.01.2022 року. Ухвалою суду від 04 липня 2022 року в судовому засіданні продовжено перерву у зв`язку з витребуванням з архіву Новобузького районного суду Миколаївської області матеріалів адміністративних справ № 481/403/18 (провадження № 3/481/172/2018) та № 481/404/18 (провадження 3/481/173/2018) відносно [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач\~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлений\~належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив та дослідивши додані до них письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2017 року між ПрАТ УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений страховим полісом 15 травня 2017 року №АК/4445319 зі строком дії з 15 травня 2017 року до 14 травня 2018 року( а.с.5). 18 березня 2018 року по вул. Цибулька в м. Новий Буг Миколаївської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗИЛ 433362, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та за участю транспортного засобу «КТС KTSK62», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , унаслідок чого автомобіль «КТС KTSK62», державний номер [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Зі змісту постанови Новобузького районного суду Миколаївської області по справі № 481/404/18 від 17 серпня 2018 року вбачається, що суд закрив провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] за ст.122-4 КУпАП, вказавши у мотивувальній частині протоколу про доведенність вчинення особою адміністративного правопорушення за вказаною статтею, за формулюванням, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що 18 березня 2018 року близько 13 год. 00 хв. [PERSON] по вул. Цибулько 67 в м. Новий Буг Миколаївської області, в порушення пунктів 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, здійснював керування транспортним засобом «ЗИЛ 433362», номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «KTC KTSK62», номерний знак [NUMBER] та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП (а.с.19-20). Відомостей про складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 18.03.2018 року в м. Новий Буг по вулиці Цибулько , відносно водія транспортним засобом «KTC KTSK62», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] сторонами не надано, а судом не здобуто. Зі змісту постанови Новобузького районного суду Миколаївської області по справі № 481/403/18 від 17 серпня 2018 року вбачається, що суд закрив провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] за ч.4 ст.130 КУпАП, вказавши у мотивувальній частині протоколу про доведенність вчинення особою адміністративного правопорушення за вказаною статтею, за формулюванням, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що 18 березня 2018 року близько 13 год. 00 хв. [PERSON] , в порушення вимог п.2.10"Є" Правил дорожнього руху України, по вул. Цибулько 67 в м. Новий Буг Миколаївської області, здійснював керування транспортним засобом «ЗИЛ 433362», номерний знак [NUMBER] , скоїв дорожньо-транспортної пригоди, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю , вживав спиртні напої до проведення медичного огляду, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.130 КУпАП( а.с.17,18). На момент ДТП автомобіль «KTC KTSK62», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , перебував у власності юридичної особи ТОВ «Олександрійська Зернова Компанія», та був застрахований у ПрАТ СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору страхування автотранспорту № CAS0040088 від 01 січня 2018 року (а.с.23-27). Відповідно до страхового акта від 24 квітня 2018 року №5000020997 сума заподіяних збитків становить 65735,62 грн.; (франшиза) 3800,00 грн.; сума страхового відшкодування 61935,62 грн. (а.с.28). На виконання умов договору добровільного страхування та згідно зі страховим актом від 24 квітня 2018 року №5000020997 ПрАТ СК «Колоннейд Україна» сплатило ТОВ «Олександрійська Зернова Компанія» страхове відшкодування у розмірі 61935,62 грн. Факт сплати підтверджується платіжним дорученням № 5000056688 від 26 квітня 2018 року (а.с.40). 31 жовтня 2018 року ПрАТ СК «Колоннейд Україна» подало до ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» претензію про страхове відшкодування шкоди у розмірі 61935,62 грн. (а.с.6-7). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 180000187523 проведеного ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 16 січня 2019 сума страхового відшкодування становила 41240,23 грн. (а.с.46). Позивач визнав випадок страховим та 24 січня 2019 року здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 41240,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР006280 від 24 січня 2019 року (а.с.48). Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно змісту ст. 38 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц, під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Зі спірних правовідносин вбачається, що у таких не відбувалася заміна кредитора у зобов`язанні. При цьому позивач, виплативши страхове відшкодування, набув права звернутися до відповідача в порядку регресу з вимогою про стягнення такого відшкодування у зв`язку з недотриманням останнім норм законодавства, а саме залишенням ним місця ДТП і неповідомленням ним про подію органів та підрозділів поліції. Відтак, суд вважає, що у зв`язку з тим, що відповідач, який відповідно до змісту постанови по справі № 481/404/18, а також матеріалів цієї адміністративної справи, порушив правила дорожнього руху України, в результаті чого допустив зіткнення, а після дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, що передбачає пункт «в» статті 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після виплати суми страхового відшкодування, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Зважаючи на вказане дане зобов`язання є регресним, у зв`язку чим суд вважає позов обґрунтованим . Відповідно до ч.6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 183/791/16-ц, при регресі строк позовної давності обчислюється з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 180000187523 від 16 січня 2019 року (а.с.46), ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило на користь ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» страхове відшкодування згідно страхового акту № 180000187523 від 16 січня 2019 року ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» згідно претензії № R/L25039 у розмірі 41240,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР006280 від 24 січня 2019 року. Відтак, саме з 25 січня 2019 року почав обчислюватися строк позовної давності у даній справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач з даним позовом звернувся до суду 25 січня 2022 року, що підтверджується поштовим конвертом( а.с.50), тому трирічний строк звернення до суду ним не пропущений. Зважаючи на вказане, у суду немає підстав для відмови в задоволенні позову за спливом строку позовної давності. Зважаючи на вказане суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2481 гривень, сплачений останнім при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved