Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] та просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , встановивши опіку над дітьми та призначивши її опікуном, стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання, посилаючись на злісне ухилення відповідачки від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідачка є її донькою та матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків записані на підставі статті 135 СК України, зі слів матері дітей. Діти постійно з народження проживають в її квартирі, де і зареєстровані, їм забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею з онуками склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Відповідачка протягом п`яти років проживає окремо від своїх дітей, матеріальну допомогу не надає, не спілкується із старшим сином, участі у їх вихованні не приймає, не цікавиться навчанням сина, навичками та уподобаннями, життям, успіхами та труднощами, їх схильностями та здібностями. Відповідачка не виявляє батьківського піклування, фактично самоусунувшись від виконання своїх батьківських обов`язків, переклавши всю турботу про дітей на неї, позивача. Інколи вона просить онука провідати свою матір, яка проживає з ними в одному будинку, однак він категорично відмовляється. З донькою відповідачка спілкується виключно під її, позивачем, наглядом, оскільки будучи в нетверезому стані, [PERSON] губила дитину і їй приходилось розшукувати онуку самотужки, а коли навіть за допомогою працівників поліції. [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями, в результаті систематично ніде не працює, а якщо влаштовується, то пропиває перший же заробіток. Відповідачка веде розгульний спосіб життя, приймає у своїх квартирі багатьох чоловіків, живе за їх рахунок, однак офіційно на обліках в диспансерах не перебуває, оскільки не бажає лікуватись. Вона, як бабуся, не може оформити на дітей жодної допомоги, оскільки не має на це повноважень, а матір не бажає цього робити, за власний кошт позивачці важко забезпечувати двох дітей. Тому з метою захисту інтересів дітей, просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 09 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Зобов`язано Виконком Довгинцівської районної в місті Кривому Розі ради, як орган опіки та піклування, надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору з приводу позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей, матері, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Ухвалою суду від 17 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року витребувано з Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» інформацію щодо перебування на обліку в закладі [PERSON] , [INFO] , місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . В судових засіданнях позивач [PERSON] на вимогах наполягала з підстав, викладених в тексті позовної заяви. Доповнила, що обох дітей вона доглядає та виховує з народження. Спочатку вони проживали всі разом, однак відповідач повідомила, що бажає влаштовувати особисте життя, зараз вона проживає у квартирі, що належела свекрусі позивачки. В квартирі немає належних умов для проживання дітей, однак відповідач і не бажає, щоб діти з нею проживали. Більш того, у неї часто змінюються співмешканці, то і сама позивач переживає за фізичну та психічну цілісність онуків. Тим більш, що відповідач доводить себе до безпам"ятства вживанням спиртних напоїв. Єдина причина, через що її донька заперечує щодо позбавлення батьківских прав щодо дітей, так це те, що вона не хоче сплачувати аліменти. Щодо дітей вона ставиться байдуже, вона не знає, як вони вчаться, що вони їдять, чи є в них одяг, чи вони здорові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 23.06.2022 проти позову заперечувала, суду пояснила, що вона спілкується з дітьми, однак її мати забороняє з ними спілкуватися. Вона випивала в міру, її співмешканець теж, лише пиво і то не часто. Вона півтора року працює в охороні. Хто заключав договір із сімейним лікарем дітей, вона не пам`ятає, це давно було, лікаря не відвідувала. В школу в стані алкогольного сп`яніння вона не приходила. До лікаря-нарколога вона ходила за направленням, однак підтверджень цього не має. Вона дітей забезпечувала, з бабусею кредит оплачували разом, вона щомісячно 700,00 грн. надавала на оплату кредиту, продукти купувала. Кредит брали давно, на ноутбук, син був класі в 6-7. Коли син хворів, в лютому-березні, вона купувала таблетки від застуди, від температури. Молодша донька коли хворіла, теж купувала ліки. Представник третьої особи Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради як органу опіки та піклування Займукова І.А. вважала за доцільне вимоги позову задовольнити з підстав, викладених у висновку виконкому, як органу опіки та піклування. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сусідка позивачки, [PERSON] проживає в другому під`їзді, а вона в третьому. Знає [PERSON] також, з 1988 року живе по сусідству. Біологічних батьків дітей - старшого вона не знає, а молодшої знає. [PERSON] проживає окремо від матері з дітьми зі співмешканцем. [PERSON] зловживає спиртними напоями, п"янствує разом зі співмешканцем постійно, вона постійно бачить її в нетверезому стані, інодів такому, що та не може йти, падає. Півтора місяці тому алкоголем отруїлись, їх відкачували. Діти їй не потрібні. Якщо в дворі побачить доньку, то може спитати щось, а [PERSON] взагалі, як і не помічає. Бабуся дітей утримує та виховує. Діти до матері не ходять. Вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступних мотивів. У рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 13 - копії свідоцтв). Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до характеристики сім`ї [PERSON] , наданої керівництвом Криворізького навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-ліцей» від 28.12.2020, вихованням дитини займається бабуся [PERSON] , так як матір систематично у нетверезому стані, часто змінює місце роботи через те, що її виганяють за п`янку. Матеріально забезпечує дітей бабуся. Раніше матір отримувала допомогу як матір-одиначка, наразі не отримує, так як офіційно не працевлаштована. До дітей [PERSON] ставиться байдуже. З [PERSON] взагалі не спілкується, а молодшу [PERSON] бабуся дає матері, коли та перебуває у свідомому стані. Діти постійно проживають разом з бабусею. Якщо родина разом, то це часто закінчується конфліктами матері з [PERSON] , яка дозволяє собі ображати сина, не підбираючи слів та виганяє його до бабці. Бували випадки виклику поліції. Часто матір приводить невідомих друзів та влаштовують п`янки. Успішністю у навчання [PERSON] не цікавиться, до школи взагалі не з`являється. Дозвілля дітей проходить в квартирі, матір жодного разу не водила їх до кінотеатру, парку розваг, не влаштовувала дитячі свята. Родинні традиції в сім`ї відсутні. Лише бабуся бере дітей на дачу, а більшість часу [PERSON] проводить біля телевізора та у соціальних мережах (а.с. 14). Аналогічне зазначено в характеристиці навчального закладу від 17.06.2022. За інформацією про стан утримання, навчання та виховання малолітньої [PERSON] , [INFO] , наданої 30.10.2020 Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 67 комбінованого типу» Криворізької міської ради, дівчинка проживає і виховується в неповній родині. Виховує дівчинку мати [PERSON] та бабуся [PERSON] , батько з родиною не проживає. Взаємовідносини в родині складні (зі слів бабусі мати дівчинки зловживає алкоголем та може залишити дитину одну вдома). За спостереженнями педагогів, мати до садка в стані алкогольного сп`яніння не з`являлась, але за зовнішніми ознаками дане можливо припустити (не завжди охайна, на обличчі наявні набряки, колір шкіри яскраво рожевий). Працівники закладу часто бачили [PERSON] за межами закладу в стані алкогольного сп`яніння. Дошкільний заклад [PERSON] відвідує регулярно, пропусків без поважних причин немає. Переважно приводить та забирає дитину з садка бабуся, адже на даний момент [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] . Дівчинка приходить до садка охайна та чиста, в гарному настрої. Елементарний догляд за дитиною присутній. Бабуся цікавиться психоемоційним станом дитини та успіхами у навчанні, до рекомендацій педагогів прислухається. Оплату за дитячий садок вносять своєчасно, але зі слів бабусі, мати оплату за садок вносить дуже рідко. Дитячі свята та заходи закладу родина відвідує (а.с. 17). На виконання ухвали суду від 02.09.2021 адміністрацією комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги «ДОР» повідомила, що [PERSON] зверталась за медичною допомогою до лікаря-нарколога з серпня 2021 року з приводу: вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (а.с. 63). Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 02.07.2021 № 8/22-2811, виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 47-51). В обґрунтування висновку зазначено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] надав службі у справах дітей письмове пояснення, в якому зазначив, що мати не спілкується з ним, не телефонує, не купує подарунки, постійно перебуває в алкогольному сп`янінні та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Відповідно до інформації відділення поліції № 1 [PERSON] має неохайний зовнішній вигляд, зловживає спиртними напоями, забуває забрати доньку із закладу дошкільної освіти, часто приводить до себе чоловіків, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалась. За дітьми стежить і доглядає бабуся [PERSON] . За інформацією КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 67 комбінованого типу» КМР, вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON] , яка має бажання встановити опіку над онукою. [PERSON] знаходиться під психологічним супроводом та отримує психологічну допомогу. За інформацією Криворізького навчально-виховного комплексу № 81 «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-ліцей» КМР від 06.04.2021, [PERSON] , [INFO] в результаті проходження психолого-педагогічної комісії призначено навчання за індивідуальним планом дітей з легкою розумовою відсталістю. На сьогодні [PERSON] не надала довідки про проходження огляду у лікаря-нарколога. Відношення до дітей не змінила. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року «Савіни проти України» (заява 39948/06). У параграфі 59 цього рішення вказано, що суд також зауважує, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей. При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Так, неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що скільки себе пам"ятає, то весь час бабуся піклувалась про нього, забезпечувала та виховувала. Лише бабуся піклується і про його молодшу сестричку. Мама, хоч і живе з ними в одному будинку, однак до них не приходить, їх до себе теж не кличе, з ними не спілкується, не приходить до школи. Вона не вітає їх зі святами, не купує речей, не проводить з ними час. Коли він та сестра хворіють, то теж тільки бабуся їх лікує. В квартирі, де проживає мама він був, останній раз навесні, тоді він ходив з бабусею, вони носили суп, бо бабуся переживала, що їх матір була в сильному сп"янінні напередодні, отруїлась, та щоб не померла. В квартирі брудно, неохайно, дуже неприємно знаходитись. Іншого разу вони ходили перевірити, чи не полишила матір ввімкненим газ, бо такий випадок був та бабуся теж хвилювалась через це. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідачки від належного виховання своїх дітей, свідомої зневаги своїми обов`язками, враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач не займається вихованням дітей, не забезпечує їх матеріально, не виявляє щодо них батьківського піклування, що підтверджується письмовими матеріалами справи, показами свідка та поясненнями непонолітнього [PERSON] . Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги (допит свідків, письмові докази, тощо), а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина [PERSON] та доньки [PERSON] , оскільки навіть за час розгляду справи по суті в матеріалах справи відсутні дані про зміну поведінки відповідачки відносно рідних дітей в кращу сторону (чи намагання налагодити відносини). Згідно частин другої, третьої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частинами першою-другою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, починаючи з дати пред`явлення позову згідно вимог частини першої статті 191 СК України. Однак вимоги в частині призначення позивача опікуном дитини задоволенню не підлягають, оскільки опікуном може бути призначена позивач лише після встановлення дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, який встановлюється на засіданні виконкому відповідно до положень п. 35 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866. Пунктом 35 Постанови № 866 визначено, що після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу). Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв`язки, наявність братів і сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров`я, освіта, інші потреби. Відповідно до пункту 22 Постанови, рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. Відповідно до частини четвертої статті 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особо, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. До суду не надходило подання органу опіки та піклування про призначення дітям опікуна, тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Пунктом 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Тому з відповідачки відповідно до положень статті 141 ЦПК України в на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в сумі 1 681,60 грн.

Outcome: partial