Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати договір оренди землі без номеру укладений між його братом [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОДАР УКРАЇНА ПЛЮС» , інше речове право за яким зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «АГРОДАР Україна ПЛЮС» 04.06.2015 за №990243. Скасувати державну реєстрацію договору оренди землі щодо земельної ділянки кадастровий номер 3522282600:02:000:0397. Свої вимоги мотивував тим, що між [PERSON] та TOB «АГРОДАР-УКРАЇНА ПЛЮС» укладено договір оренди землі від 16 травня 2013 року щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 3522282600:02:000:0397. Відповідно до п. 8 договір укладено до 31 грудня 2018 року. 28 вересня 2016 року між сторонами укладено Угоду №1 до договору оренди землі від 16.05.2013 відповідно до умов якої сторони дійшли згоди про продовження строку дії договору оренди землі до 31 грудня 2024 року. [PERSON] помер [INFO] . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем майна [PERSON] 1972 року народження, який помер [INFO] є його рідний брат [PERSON] [INFO] . Отже, Позивач являється власником земельної ділянки площею 4,1401 га кадастровий номер 3522282600:02:000:0397 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться на території Казарнянської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. Згідно із умовами вищевказаного договору (п. 9), орендна плата за користування землею сплачується «ОРЕНДАРЕМ», щорічно у розмірі 3.5 %, що складає 3 474 (три тисячі чотириста сімдесят чотири) гри. від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням індексації на дату складання даного договору з послідуючою щорічною індексацією згідно чинного законодавства. Попередній власник - [PERSON] виконав свій обов`язок повністю і належним чином передав Відповідачеві в користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,14 га кадастровий номер 3522282600:02:000:0397., проте з боку Відповідача допущено істотне порушення умов Договорів оренди земельних ділянок, оскільки, останній систематично від дати настання строку виконання зобов`язань не виплачував колишньому власнику [PERSON] плату за користування земельною ділянкою. Так, Відповідачем не виплачено попередньому власнику [PERSON] плату за користування земельною ділянкою за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки, а тому внаслідок завданої ним шкоди, колишній власник значною мірою був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні Договору. Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого не визнав позовні вимоги в повному обсязі. Заперечення мотивував тим, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематичні (два і більше випадків) несплати орендної плати. Договір оренди земельної ділянки від 16 травня 2013 року визначає річну орендну плату в розмірі 3,5% від нормативно-грошової оцінки , що становить 3474 грн.Спадкодавець позивача [PERSON] отримав орендну плату в сумі 4191,49 грн. відповідно до умов договору за 2017 рік. Орендна плата в сумі 4191,49 грн. за 2018 рік не була отримана [PERSON] по не залежним від відповідача обставинам, так як, останній не звернувся до відповідача з заявою на отримання коштів в порядку п. 11 Договору оренди. Орендна плата була нарахована [PERSON] та депонована на рахунку Відповідача, так як Позивач після смерті спадкодавця не надав підтверджуючих право власності документів на земельну ділянку. У 2019 та 2020 роках орендна плата відповідно до умов Договору оренди отримана особисто позивачем. Таким чином, відповідач здійснив повний розрахунок за оренду земельної ділянки. Натомість Позивачем у позовній заяві не надано жодного доказу в обґрунтування своїх вимог, які полягають у розірванні Договору оренди з причин систематичної не виплати орендної плати. Не надано розрахунку заборгованості відповідача та будь яких інших доказів в обґрунтування позову. Позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву, де вказав на те, що в позовній заяві позивач стверджував, що орендна плата не сплачувалась систематично протягом дії договору оренди землі від 16.05.2013 ні позивачеві, ні спадкодавцю позивача. Таким чином позивач взагалі заперечує факт сплати орендної плати його покійному братові за період з 2013 року по момент смерті. Також вказав, що позивач не міг отримати особисто орендну плату за 2019-2020 роки відповідно до умов договору, так як брат помер [INFO] та відповідно повинен був особисто отримати такі кошти. Відомості про виплату готівки та податковий розрахунок не можуть бути доказами виплати орендної плати, так як не містять відомості за яким договором здійснена оплата, відсутній кадастровий номер земельної ділянки, точна дата отримання коштів, а податковий розрахунок здійснюється лише для нарахування та сплати податків. Крім того, відповідач ніяким чином не підтвердив сплату орендної плати за 2013-2016 роки, що свідчить про істотне та систематичне порушення договору. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву відповідно до якої підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні не визнала вимоги позову та просить відмовити в їх задоволенні. Вислухавши пояснення представника відповідача, та розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОДАР УКРАЇНА ПЛЮС» 16 травня 2013 року укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення розміром 4,14 га., кадастровий номер 3522282600:02:000:0397. Відповідно до вказаного договору [PERSON] надав в оренду ТОВ «АГРОДАР УКРАЇНА ПЛЮС» земельну ділянку кадастровий номер 3522282600:02:000:0397, строком до 31 грудня 2018 року. 28 вересня 2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОДАР УКРАЇНА ПЛЮС» укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди землі, якою сторони дійшли згоди про продовження строку дії договору оренди землі до 31 грудня 2024 року. Всі інші умови договору оренди землі не змінилися. Пунктом 9 договору оренди землі встановлено, що орендна плата вноситься орендарем щороку у розмірі 3,5 % від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням індексації на дату складання даного договору з послідуючою щорічною індексацією згідно чинного законодавства, що складає 3474 грн. Орендна плата може здійснюватись в грошовій, натуральній або відробітковій формі. Натуральна форма передбачає видачу сільськогосподарської продукції, ціна на яку встановлюється нижче ринкової з прив`язкою до собівартості продукції. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації (п. 10 договорів). Відповідно до п.11 договору орендар остаточно проводить розрахунки до 31 січня наступного року, слідуючого за роком оренди. За умови подання до 01 листопада поточного року письмового повідомлення про намір отримати розрахунок грошовими коштами (з обов`язковим вказанням розрахункового рахунку, ідентифікаційного коду власника паю). Розрахунок грошима проводиться до 31 грудня поточного року. 28 вересня 2016 року між сторонами укладено Угоду №1 до договору оренди землі від 16.05.2013 відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди про продовження строку дії договору оренди землі до 31 грудня 2024 року. Всі інші умови договору залишилися незмінними. [PERSON] помер [INFO] . Позивач є спадкоємцем свого брата та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданим 11 серпня 2021 року державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Гаврилюком П.П. отримав спадщину у виді земельної ділянки кадастровий номер 3522282600:02:000:0397. Відповідно до інформації №296359048 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] 11 серпня 2021 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 650438635222. Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем надані податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку за 2017-2020 роки, які відображають лише податкові нарахування та сплати та ніяким чином не підтверджують сплату орендної плати орендодавцю, тому такі розрахунки судом не приймаються як доказ сплати орендодавцю орендної плати. Разом з тим, суд приймає до уваги надані відповідачем відомості про видачу орендної плати за користування земельними ділянками за 2017-2020 роки. Так, в 2017 році [PERSON] отримав орендну плату готівкою в розмірі 4191,49 грн., в 2018 році отримав орендну плату в розмірі 4191,49 грн. (порядковий номер відомості за 2018 рік 396), в 2019 році отримав орендну плату в розмірі 4155,10 грн., в 2020 році отримав орендну плату в розмірі 4131,30 грн. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що замість [PERSON] орендну плату отримував [PERSON] , так як у відомостях про видачу орендної плати є отримувачі як [PERSON] , так і [PERSON] , при цьому [PERSON] особисто ставив підпис про отримання коштів, який відмінний від підпису [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що депоновані кошти за 2018 рік стосуються договірних відносин саме із позивачем, а не за договором оренди з його братом. Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 1 Закону, яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 Земельного Кодексу України, (далі - ЗК України) орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Орендна плата справляється у грошовій формі. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною першою статті 32 Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Положеннями статей 24,25 Закону визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ч.1 ст.782 ЦК наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців поспіль. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч.2 ст.651 ЦК. Згідно із ч.2 ст.651 ЦК договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611 ЦК передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких, за п.6 ч.1 ст.3 ЦК належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору, свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід урахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК. Суд приходить до висновку, що позивачем не доведений факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати в строк передбачений договором. В судовому засіданні доведений факт, що спадкодавець отримував орендну плату за користування його земельною ділянкою за період 2017-2020 роки. Щодо доводів позивача про несплату орендної плати спадкодавцеві з 2013 року по день його смерті та ненадання відповідачем доказів сплати такої плати за період 2013-2016 роки, то суд визначає наступне. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено положеннями ст.1218 ЦК України. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Відповідно до п.36 Договору оренди землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншого власника, не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Таким чином, земельна ділянка спадкодавця вважається такою, що належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з 16 листопада 2020 року. З цього часу у позивача виникли права та обов`язки за договором оренди успадкованої земельної ділянки. Порушення договору оренди з цього часу в судовому засіданні не встановлено. Аналіз наведених обставин в їх сукупності, свідчить про недоведеність істотного порушення ТОВ «АГРОДАР УКРАЇНА ПЛЮС» умов договору оренди землі в частині строку сплати орендної плати за використання земельної ділянки. Ухвалюючи рішення суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed