Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

04.07.2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява в порядку окремого провадження, в якій заявник [PERSON] просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті його батька громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження: Росія, Тульської області, м. Новомосковськ, який помер [INFO] , в с. Шестакове, Вовчанського району, Харківської області, у віці 75 років. На час смерті [PERSON] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] у с. Шестакове, Вовчанського району, Харківської області. Заявник вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Заявник зазначає, що встановлення факту смерті необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.07.2021 року заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 14.07.2022 року на виконання ухвали суду [PERSON] , через канцелярію Жовтневого районного суду м. Харкова, надійшла заява, та надані копії документів, що підтверджують родинні зв`язки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.07.2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрити окреме провадження у справі. Призначено судове засідання. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву про встановлення факту смерті підтримав, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просив її задовольнити. Зазначив, що про смерть батька йому повідомили сусіди за телефонною ромовою. В день смерті він не зміг потрапити у село до батьків, скілько вонр обуло окуповано та не пропускали на його теріторію. Потрапив він до села лише 10 травня 2022 року. Похованням батька займались сусіди. Судом, не виходячи до нарадчої кімнати, задоволено клопотання заявника [PERSON] про виклик та допит у судовому засіданні свідків: [PERSON] та [PERSON] , оскільки вказані особи, можуть підтвердити обставини, що\~входять\~до предмету\~доказування та стосуються розгляду справи по суті.\~ Представник Новобаварського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судовим розглядом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 14.02.1996 року, актовий запис №3. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . ( а.с.12) Крім того, з матеріалів справи вбачається, що, [PERSON] , помер [INFO] у с. Шестакове, внаслідок асфіксії що підтверджується копією довідки про причину смерті від 19.04.2022 року. ( а.с.4) Таким чином заявник [PERSON] є сином [PERSON] , отже для заявника встановлення факту смерті матері має юридичне значення. Відповідно до копії паспорту [NUMBER] , виданого 16.12.1998 року Вовчанським РВ УМВС України в Харківській області, [PERSON] , [INFO] , мав реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . ( а.с. 3) Допитані в судовому засідання свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо наддали свідчення, що вони є сусідами батьків заявника. 19 квітня 2022 року він сусідів, ім стало відомо про смерть смерть [PERSON] .. Вони допомогали батькам заявника та займались похованням батька. Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.\~Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.\~4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК\~України, ухвалене судом рішення у справах про\~встановлення факту\~народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України,\~визначеній\~Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII,\~Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.\~Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.\~Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.\~Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року № 9-1130/0/4 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» вказується на те, що у зазначеному в ЦПК України порядку мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні КМ України від 07.11.2014 року №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Суд зазначає, що на час ухвалення рішення с. Шестакове, Вовчанського району, Харківської області відсутнє у переліку тимчасово окупованих територій, що визначені Верховною Радою України, разом з тим ведення активних бойових дій, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території с. Шестакове у період смерті батька заявника та на даний час є загальновідомим фактом, який, згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Як зазначено у вказаному вище Інформаційному листі, такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, при ухваленні рішення суду документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що надана в якості доказу довідка про смерть, видана медичним закладом яка, хоча і не є документом встановленої форми про смерть, водночас вважається доказом, який достовірно свідчить про смерть особи у певний час і за певних обставин, а саме у с. Шестакове, Вовчанського району, Харківської області, Україна, оскільки судом не встановлено іншого. Враховуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що за заявою [PERSON] , для якого такий факт має юридичне значення, є всі підстави для встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у с. Шестакове, Вовчанського району, Харківської області. Рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть. Рішення підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved