Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 17.02.2015 року розірвано. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2015 року вирішено стягувати щомісячно аліменти з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Донька з самого народження проживає разом з батьком на повному його забезпеченні. З моменту винесення судом рішення відповідач аліменти не сплачувала. На утримання дівчинки потрібні значні кошти: купівля ліків, одягу, взуття, витрати на загальні потреби, а відповідач фінансової допомоги на утримання дитини з моменту винесення рішення суду та на даний час не надає, хоча здорова та працездатна. Позивач займається домашнім господарством та працює сезонно, але коштів, які він отримує не достатньо для повноцінного забезпечення дитини. Тому, для вирішення цього питання, він звертається до суду і просить збільшити розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення суду від 07.04.2015 року, та стягувати щомісячно аліменти з відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн., починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 23.05.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. (а.с.13). Копію ухвали отримано позивачем особисто 26.05.2022 року, що підтверджується його розпискою. (а.с.14). Відповідно до списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 26.05.2022 року № 435, копія вищезазначеної ухвали разом з позовом з додатками направлено відповідачу рекомендованим відправленням (штрих-кодовий ідентифікатор якого 5110001292720). (а.с.16). 04.07.2022 року на веб-сайті Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області опубліковано повідомлення відповідачу про відкриття провадження у даній цивільній справі. (а.с.19). Відповідно до\~ч.\~11\~ст.\~\~128\~ЦПКУ з\~опублікуванням оголошення\~про виклик\~відповідач вважається\~повідомленим про\~час і\~місце розгляду\~справи. Як вбачається з матеріалів справи, конверт направлений на адресу відповідача з вкладеннями: копією ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернулись до суду з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою". (а.с. 20,21,22). Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За змістом\~ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.01.2010 року виконавчим комітетом Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02. (а.с.5). Малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, що підтверджується актом про встановлення факту проживання № 28 від 10.05.2022 року, складеним депутатом Магдалинівської селищної ради Бубличем В.В. та довідкою від 11.05.2022 № 262. (а.с.6,8). Відповідно до характеристики від 11.05.2022 року, виданої Жданівським ліцеєм Магдалинівської селищної ради, [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] на повному його забезпеченні. (а.с.7). Відповідач [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою Жданівським старостинським округом № 1 від 11.05.2022 року за вих. № 263 (а.с.8). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2015 року по справі № 179/329/15-ц вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в 450 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17.03.2015 року. (а.с.9-10). Зі змісту позовної заяви вбачається, що донька [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча є здоровою та працездатною. Відповідно до положень\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст. 157 цього Кодексу. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України\~встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.\~ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. ст.\~81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги те, що за положеннями чинного законодавства мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Тож, на теперішній час сума аліментів у розмірі по 450 грн. на дитину щомісяця, не відповідає гарантованому мінімальному розміру аліментів, що, в свою чергу, є підставою для збільшення розміру аліментів. Разом з тим, вимога позивача про стягнення аліментів в більшому розмірі задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надав суду відповідні докази, які б стали підставою для стягнення аліментів відповідно до заявлених вимог. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначені в порядку ст. 192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тож, на підставі викладеного, аналізуючи докази, наявні у матеріалах справи, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони нарівні зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя. Одночасно з цим, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приймаючи до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи, суд вважає, за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial