Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Позивач в лютому 2022 року звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. був вчинений виконавчий напис за № 41165 від 26.11.2021 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором від 06.03.2017 в сумі 71130,74 грн. Постановою приватного виконавця Пиця А.А. від 30.12.2021 року було відкрито виконавче провадження № 68018333. В своєму позові посилається на те, що позивачем та відповідачем ніколи не укладалися нотаріально посвідчені кредитні договори, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Окрім того, з моменту укладення кредитного договору (06.03.2017) і до моменту вчинення виконавчого напису (26.11.2021 р.) минуло більше 3 років. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам закону та вчинений з порушеннями ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідач не надав нотаріусу доказів безспірності заборгованості та при відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору нотаріус не повинен був видавати виконавчий напис. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 26.11.2021 за №41165 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКРОКРЕДИТ» заборгованості в сумі 71 130 грн. 74 коп. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з: судового збору за подання позову - 992,40 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 496 грн. 20 коп., витрати на професійну правничу допомогу - 4000 грн. Також позивач просив суд проводити розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 04.02.2022 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 04.02.2022 року винесено ухвалу про забезпечення позову, якою зупинено стягнення на підставі спірного виконавчого напису. Відповідач отримавши 20.05.2022 року ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву правом подання відзиву не скористався. Треті особи також правом подання письмових пояснень не скористалися. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору між сторонами є виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 26.11.2021 за №41165 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКРОКРЕДИТ» заборгованості в сумі 71 130 грн. 74 коп. Як убачається з спірного виконавчого напису стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «МІКРОКРЕДИТ» здійснено за кредитним договором № 64623від 06.03.2017 року за період з 22.09.2017 року по 06.11.2021 року. Загальна сума заборгованості становить 71130,74 грн. Вирішуючи питання про дотримання приватним нотаріусом Бригідою В.О. законодавства при вчинення оспорюваного виконавчого напису від 26.11.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 41165, суд виходить з наступного. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В ході розгляду справи не установлено, що між сторонами укладався нотаріально посвідчений договір щоб давало підстави видавати нотаріусу виконавчий напис. Окрім того, як убачається з кредитного договору №64623, укладеного між сторонами сума кредиту підлягає поверненню позичальником до 21.08.2017 року, а виконавчий напис видано нотаріусом 26.11.2021 року. Отже, спірний виконавчий напис нотаріусом видано також з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» , оскільки з дня виникнення права вимоги за кредитним договором минуло більше трьох років. На підставі зазначеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При вирішенні питання про стягнення понесених витрат на правничу допомогу суд виходять з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат і ринкових цін адвокатських послуг та доходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн. витрат понесених на правничу допомогу, які позивач підтвердив договором про надання правової допомоги від 24.01.2022 року, актом приймання-передачі правової допомоги від 24.01.2022 року , ордером адвоката та квитанцією про оплату на 4000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 992 грн.40 коп., витрати понесені за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved