Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

Позивач в лютому 2022 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 29.01.2021 року близько 13 год. 50 хв. на автодорозі сполучення Київ-Чоп , поблизу с.Бережани Пустомитівського району Львівської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 21112 з номерним знаком [NUMBER] під керуванням чоловіка позивача - [PERSON] та транспортного засобу «Шкода» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , якому за фактом вчинення вказаного ДТП було повідомлено про підозру. Так, у провадженні СУ ГУ НП у Львівській області перебувало кримінальне провадження № 12021140000000100 від 29.01.2021 року за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.01.2021 року приблизно о 13:50 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Шкода» з номерним знаком [NUMBER] та рухаючись ним у напрямку до м.Київ автодорогою «Київ-Чоп» у районі її 544 км. + 580 м., неподалік с.Бережани Львівського району (раніше Пустомитівського району) Львівської області, грубо порушив вимоги Розділу 1, п.п.1.2, 1.5, 1.10 ; Розділу 12 п.п. 12.3, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, які виразилися в тому, що він, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним транспортний засіб з безпечною швидкістю, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру виїхав на смугу зустрічного руху по якій в цей час рухався автомобіль «ВАЗ» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , такими своїми діями створив аварійну обстановку, що призвело в подальшому до зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок порушення водієм [PERSON] , [INFO] , правил дорожнього руху водій автомобіля «ВАЗ» д.н. [NUMBER] [PERSON] , [INFO] (чоловік позивача) від отриманих травм загинув на місці, малолітня [PERSON] , [INFO] (онука позивача) - від отриманих травм загинула на місці, донька позивача - [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, позивач [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження. Зазначає, що своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть [PERSON] , малолітньої [PERSON] , тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості [PERSON] , тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості [PERSON] , [PERSON] підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода трапилася з вини [PERSON] . Підозрюваний [PERSON] від травм, отриманих внаслідок ДТП помер [INFO] в лікарні швидкої допомоги. 28.04.2021 року прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської обласної прокуратури Яворським Н.І. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 120201140000000100 від 29.01.2021 за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України на підставі п.5 ч.1 ст.284 КК України - у зв`язку зі смертю підозрюваного. За інформацією МТСБУ, що по відношенню до транспортного засобу «Шкода» з н.з. [NUMBER] ( [NUMBER] ) був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс № ЕР /200134815, виданий страховою компанією ТДВ «СК «Ю.ЕС.Ай». Також МТСБУ повідомило, що страхувальник уклав відповідний договір, перереєстрував транспортний засіб марки «Шкода» та змінив його номерний знак на [NUMBER] . Зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з заявами про виплату страхового відшкодування, заподіяної в результаті ДТП 29.01.2021 року, проте відповідач виплату не здійснив. Вказує, що в результаті ДТП, що трапилося 29.01.2021 року, їй заподіяну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, а саме - шкоду, пов`язану з лікуванням позивача (витрати на лікування), моральну шкоду, завдану смертю її чоловіка, шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності - позивачу встановлена 2 група інвалідності. В результаті ДТП позивач отримала тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості. Від травм отриманих в результаті ДТП, проходила довготривале стаціонарне лікування в КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова» у періоди з 29.01.2021 по 15.03.2021 року, реабілітацію у центрі відновного лікування с.Модричі (ТОВ «ВОК «Вернигора») з 15.06.2021 по 19.04.2021, лікування у КНП ЛОР «Львівська обласні клінічна лікарня» у періоди з 14.04.2021 року по 28.04.2021 року, з 12.05.2021 по 20.05.2021 року, з 09.06.2021 року по 24.06.2021 року, в КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова» у періоди з 24.06.2021 по 06.07.2021, в КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» у період з 30.09.2021 по 04.10.2021 року та витрачала кошти на медикаменти та медичні процедури, ряд складних операцій, тривалий процес реабілітації, який продовжується. На придбання ліків та лікування ушкоджень, отриманих в результаті ДТП позивач витратила 447820,70 грн. Окрім того, позивачу встановлено 2 групу інвалідності, а тому посилаючись на ст.26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності вважає, що має бути стягнуто 108 000 грн. Також посилається на те, що відповідно до ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має бути сплачено 36000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю її чоловіка. Згідно з положень розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09.07.2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням , за шкоду, завдану життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 260 000 грн. на одного потерпілого, які і просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 04.02.2022 року по справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін. Відповідачу направлено позовну заяву з ухвалою про відкриття провадження за адресою місця реєстрації юридичної особи, однак повернувся конверт з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Враховуючи те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація про зміну місця знаходження відповідача, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений судом . Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП у Львівській області перебувало кримінальне провадження №12021140000000100 від 29.01.2021 року за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.01.2021 року приблизно о 13:50 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Шкода» з номерним знаком [NUMBER] та рухаючись ним у напрямку до м.Київ автодорогою «Київ-Чоп» у районі її 544 км. + 580 м., неподалік с.Бережани Львівського району (раніше Пустомитівського району) Львівської області, грубо порушив вимоги Розділу 1, п.п.1.2, 1.5, 1.10; Розділу 12 п.п. 12.3, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, які виразилися в тому, що він, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним транспортний засіб з безпечною швидкістю, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру виїхав на смугу зустрічного руху по якій в цей час рухався автомобіль «ВАЗ» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , такими своїми діями створив аварійну обстанову, що призвело в подальшому до зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок порушення водієм [PERSON] , [INFO] , правил дорожнього руху водій автомобіля «ВАЗ» д.н. [NUMBER] [PERSON] , [INFO] (чоловік позивача) від отриманих травм загинув на місці, малолітня [PERSON] , [INFO] (онука позивача) - від отриманих травм загинула на місці, донька позивача - [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, позивач [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження. Зазначає, що своїми діями , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть [PERSON] , малолітньої [PERSON] , тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості [PERSON] , тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості [PERSON] , [PERSON] підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. Підозрюваний [PERSON] від травм, отриманих внаслідок ДТП помер [INFO] в лікарні швидкої допомоги. 28.04.2021 року прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської обласної прокуратури Яворським Н.І. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 120201140000000100 від 29.01.2021 за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України на підставі п.5 ч.1 ст.284 КК України - у зв`язку зі смертю підозрюваного. За інформацією МТСБУ, що по відношенню до транспортного засобу «Шкода» з н.з. [NUMBER] ( [NUMBER] ) був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс № ЕР /200134815, виданий страховою компанією ТДВ «СК «Ю.ЕС.Ай». Також МТСБУ повідомило, що страхувальник уклав відповідний договір, перереєстрував транспортний засіб марки «Шкода» та змінив його номерний знак на [NUMBER] . Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно зі ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо передбачено такий обов`язок. Так, завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що регламентовано спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як убачається з матеріалів справи позивач отримала тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості та тривалий час проходила лікування в медичних закладах, що підтверджується наданою медичною документацією. Згідно положень п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охороні здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Як убачається з наданих суду доказів, а саме квитанцій на придбання ліків на лікування ушкоджень, отриманих в результаті ДТП позивач витратила 447820,70 грн. Окрім цього, в результаті отриманих від ДТП травм, позивачу встановлена друга група інвалідності. Відповідно до статті 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана зі стійкою втратою працездатності потерпілим відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного Кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної відповіді) за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення 11 групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено з 01 січня 2021 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 6000 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 108 000 грн. в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності. Внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху 29.01.2021 року у ДТП водій автомобіля «ВАЗ» д.н. [NUMBER] [PERSON] (чоловік позивача) та малолітня [PERSON] , [INFO] (онука позивача) від отриманих травм загинули на місці. Згідно п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Оскільки право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка позивача - [PERSON] має право і донька померлого, то на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню половина передбаченої законом суми стосовно одного померлого. Загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 72 000 грн., а розмір страхового відшкодування шкоди, що належить позивачу як відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю її чоловіка становить 36 000 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 36 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди , завданої смертю її чоловіка. Отже, позивачу слід відшкодувати шкоду завдану її життю та здоров`ю в результаті ДТП, а саме витрати на лікування в розмірі 447820,70 грн., шкоду пов`язану зі стійкою втратою працездатності у розмірі 108 000 грн., моральну шкоду, завдану смертю чоловіка у розмірі 36 000 грн., а всього - 591820,70 грн. Разом з тим, згідно з положень розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09.07.2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням, за шкоду, завдану життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 260 000 грн. на одного потерпілого. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю у визначеному даним розпорядженням розмірі 260 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 2600 грн.

Outcome: approved