Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

31 серпня 2021 року ТОВ фірма «ТехНова» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2017 по 01.08.2021 в розмірі 21\~988,61 грн, три відсотки річних у розмірі 1 412 грн 00 коп., втрати від інфляційних процесів у розмірі 3 288 грн 83 коп. та 2\~270,00 грн судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 26.06.2020 ТОВ фірма «ТехНова» в особі КЕП «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірми «ТехНова» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення з [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.07.2020 у справі № 750/5339/20 було відмовлено у видачі судового наказу відповідно до частини дев`ятої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), так як отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника [PERSON] КЕП «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірми «ТехНова» надає послуги з теплопостачання до багатоквартирного житлового будинку відповідача за адресою: [ADDRESS] . У період з 01.10.2017 по 01.08.2021 позивач фактично надав відповідачу послуги з централізованого опалення, проте відповідач їх своєчасно не оплатив, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем за спожиті послуги з централізованого опалення в сумі 21\~988,61 грн, яка до цього часу ним не погашена. Вказана сума боргу розрахована згідно тарифів, затверджених постановами НКРЕКП, за якими вартість централізованого опалення за 1 Гкал становить: 1144,59 грн, 1445,94 грн, 1598,94 грн. Згідно інформації, наданої КП «Деснянське» Чернігівської міської ради від 20.12.2019, за даними по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] значиться як власник на підставі договору дарування від 28.01.2013. Ухвалою судді від 09.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 22.09.2021 на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість, просить суд застосувати позовну давність до вимог позивача за період з 01.10.2017 до 31.08.2018, як такого, що пропущений без поважних причин. Вказує на те, що він не підписував договору про надання житлово-комунальних послуг, а навпаки, починаючи з 2014 року звертався із заявами до ТОВ фірми «ТехНова» з приводу надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення, проте щоразу отримував відмову. Також зазначив, що у квартирі, за якою виникла заборгованість, не проживав та послугами позивача не користувався. Крім того, не згоден з методикою нарахування плати за опалення місць загального користування, а також вважає, що позивач на підтвердження правильності нарахувань повинен був надати акти зняття показань будинкового засобу обліку з наявними підписами представників споживачів та документів, що підтверджують поквартирне нарахування пропорційно опалювальній площі використаних Гкал, як це передбачено пунктами 12, 14 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. 27.09.2021 ТОВ фірма «ТехНова» подало відповідь на відзив. 06.10.2021 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 09.07.2020 ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова було відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ фірми «ТехНова» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 16 869 грн 23 коп. за період з 01.10.2017 по 01.05.2020, трьох відсотків річних в сумі 712 грн 31 коп., інфляційних втрат в сумі 1 259 грн 54 коп. та 210 грн 20 коп. у відшкодування сплаченого судового збору, оскільки [PERSON] , [INFO] , з 15.08.2017 знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.10.2021 № 280276022, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 123-125). У період з 01.10.2017 по 01.08.2021 позивач фактично надав відповідачу послуги з централізованого опалення, проте відповідач такі послуги своєчасно не оплатив, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за спожиті ним послуги з централізованого опалення в сумі 21\~988,61 грн, яка до цього часу ним не погашена, що підтверджується листом розрахунком, долученим позивачем до позову. Статтею 15 Цивільного кодексу (далі за текстом ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою\~статті 16 ЦК України. За приписами частини четвертої статті 319,\~322 ЦК України\~власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частинами першою та другою статті 32 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до пункту 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №\~630 (далі Правила № 630), у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил № 630). Згідно з частинами першою та другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За змістом статей 2 та 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII комунальні послуги з постачання теплової енергії є предметом регулювання даного Закону. Оскільки [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , централізоване опалення якої здійснювалося позивачем, беручи до уваги приписи статті 322 ЦК України, споживач був зобов`язаний утримувати (сплачувати житлово-комунальні послуги) належне йому майно незалежно від того, чи зареєстрований він у житловому приміщенні. Частиною сьомою\~статті 26\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV\~передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. За змістом частини першої\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови\~\~договору. Позивачем в газеті «Чернігівські відомості» № 32 від 06 серпня 2014 року здійснено публікацію тексту типового договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Зміст договору приєднання також розміщено на веб-сайті підприємства tec.cn.ua. Крім того, не є підставою для відмови у позові доводи відповідача про відсутність укладеного з ТОВ фірма «ТехНова» договору з огляду на те, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким погодився і Верховний Суд у своїй постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц. Отже, відповідач мав обов`язок оплачувати надавані позивачем послуги з централізованого теплопостачання за вказаний у позовній заяві період, проте свої зобов`язання не виконав. Заперечення відповідача проти задоволення позову з підстав незаконності зняття показань приладу обліку теплової енергії в будинку [ADDRESS] без присутності представника споживачів послуг з централізованого опалення суд відхиляє з огляду на таке. Відповідно до пункту 12 Правил № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця (пункт 14 Правил № 630). У разі виникнення сумнівів щодо правильності показань квартирних засобів обліку споживач в установленому порядку може проводити їх позачергову повірку за власні кошти, про що інформує виконавця. Якщо виявлена у показаннях помилка виходить за межі, передбачені у паспорті квартирного засобу обліку, виконавець повинен здійснити перерахунок плати за споживання води та/або теплової енергії з дня останньої повірки або встановлення засобу обліку, якщо його повірка не проводилась, шляхом зменшення плати на відсоток, який перевищує встановлені межі точності для цього типу засобу обліку, до моменту виявлення помилки (пункт 16 Правил № 630). Згідно з пунктом 29 Правил № 630 споживач має право на: 1) зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання); 2) усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг; 3) несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою; 4) перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами; 5) установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; 6) періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; 7) ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг; 8) внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги; 9) звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт; 10) відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг. Відповідно до пунктів 33, 36, 37 Правил № 630, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. Приписами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як убачається з актів зняття показань будинкових приладів обліку теплової енергії за період з січня 2018 року по лютий 2020 року, показання будинкових засобів обліку у будинку [ADDRESS] знято представником виконавця у присутності представника споживачів у січні, лютому, квітні та жовтні 2018 року. Інші акти підпису представника мешканців будинку не містять. Проте, відповідач у ході судового розгляду не надав будь-яких доказів його незгоди з показаннями будинкового приладу обліку теплової енергії та звернення до позивача з претензіями чи до суду з позовом з цього приводу протягом спірного періоду. Також, судом не встановлено і неправильність показань будинкового приладу обліку теплової енергії у будинку [ADDRESS] . Крім того, суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком. Проте, у ході судового розгляду відповідачем не надано доказів обрання власниками будинку [ADDRESS] свого представника для контролю зняття показань приладу обліку теплової енергії. Заперечення відповідача щодо відсутності у розрахунках позивача правильного визначення площі місць загального користування будинку [ADDRESS] спростовуються інформацією Дільниці з обслуговування житлового фонду № 2 КП «Деснянське» Чернігівської міської ради, що становить 42 кв.м (а.с. 148). Доводи відповідача про нездійснення заходів з утеплення будинку, що в силу пункту 12 Правил № 630 дає йому право не сплачувати за опалення місць загального користування, спростовуються актами стану готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2018/2019 років, 2019/2020 років, 2020/2021 років, актами готовності до опалювального періоду, складеними за 2018 - 2021 роки (а.с. 112-120). Щодо тверджень відповідача про порушення позивачем строку заміни вузла обліку у разі його виходу з ладу суд зазначає наступне. 02.04.2020 при знятті архіву загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії позивачем встановлено, що прилад обліку працює не коректно, а саме діапазон різниці температур теплоносія подачі та зворотного трубопроводах не відповідав технічним характеристикам приладу обліку (копія акта № 401 від 03.04.2020, копія архіву, копія витягу з паспорта, копія сертифіката). Останні показники справного приладу обліку теплової енергії були зафіксовані актом зняття показників від 28.02.2020. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 № 2119-VIII (із змінами, внесеними Законом № 2454-VIII від 07.06.2018) (далі Закон № 2119-VIII), рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9 - 11 цього Закону. Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 2119-VIII, у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, зазначеного в частині першій цієї статті, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунково відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду. Після виходу з ладу приладу обліку нарахування з березня 2020 року по квітень 2021 року проводились відповідно вимог частини третьої статті 9 Закону № 2119-VIII, а саме розрахунковим способом з урахуванням середнього споживання теплової енергії протягом опалювального періоду 2018/2019 років. За правилами статті 6 Закону № 2119-VIII обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Оператори зовнішніх інженерних мереж зобов`язані формувати і підтримувати в наявності обмінний фонд вузлів комерційного обліку. Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. У разі якщо виконавець комунальної послуги не є оператором відповідних зовнішніх інженерних мереж, він зобов`язаний перераховувати сплачені споживачами та власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, внески на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку оператору зовнішніх інженерних мереж відповідно до договору. Розмір внесків за заміну вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі. Сплата внесків розстрочується на п`ять років або на інший строк за згодою сторін. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Для будівель, де налічуються два та більше споживачів, внески за заміну та обслуговування вузлів комерційного обліку розподіляються за методикою визначення розміру внесків та їх розподілу між споживачами, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Загальний обсяг коштів за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку розраховується операторами зовнішніх інженерних мереж. Розміри внесків для споживачів комунальних послуг та власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, встановлюються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад для споживачів комунальних послуг відповідної територіальної громади. Оператор зовнішніх інженерних мереж спрямовує отримані кошти за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку на окремий рахунок та використовує виключно на ці цілі. Обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку / приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Виконавець комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, забезпечує функціональну перевірку приладів - розподілювачів теплової енергії. Порядок, періодичність такої перевірки визначаються договором між споживачем та виконавцем послуги або іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів. Забороняється демонтаж вузла обліку, в тому числі комерційного, для обслуговування без його заміни на вузол обліку, укомплектований засобами вимірювальної техніки такого самого або вищого класу точності, крім випадків, коли такий демонтаж здійснюється у зв`язку з відмовою споживача в установленому законом порядку від надання відповідної комунальної послуги або проведення повірки (ремонту). У разі виходу з ладу вузла обліку він підлягає заміні на справний та прийняттю на абонентський облік протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту виходу з ладу. Оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 04.06.2020 № 212 «Про встановлення внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку» для ТОВ фірми «ТехНова» було встановлено лише внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії для кожного будинку, без внесків на заміну вузлів комерційного обліку. Оскільки споживачами будинку [ADDRESS] витрати позивача на заміну вузла комерційного обліку не відшкодовувались, а законом не передбачений його обов`язок проводити таку заміну за власний рахунок, тому нарахування правомірно здійснювались у відповідності до частини третьої статті 9 Закону № 2119-VIII. Заперечення відповідача щодо неправомірності застосування позивачем показника річної норми витрат тепла на опалення МЗК, який передбачений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 359 від 31.10.2006, для 3-поверхової 12-квартирної секції, суд вважає неспроможними, оскільки дана Методика з 25.01.2019 втратила чинність. Крім того, як убачається з пояснень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 28.01.2022 № 136/15-22, у період з 01.10.2017 по 01.08.2021 для потреб населення діяли тарифи на послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії, встановлені НКРЕКП для ТОВ фірми «ТехНова» без диференціації житлових будинків за поверховістю. Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі\~статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя, четверта\~статті 267 Цивільного кодексу України). Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що строк позовної давності позивачем не пропущений, так як позов пред`явлено 31.08.2021, тобто у межах трирічного строку після винесення судом 09.07.2020 ухвали про відмову ТОВ фірмі «ТехНова» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] . Отже, на думку позивача, строк позовної давності переривається при подачі до суду заяви про видачу судового наказу. Доводи ТОВ фірми «ТехНова» щодо переривання строку позовної давності поданням заяви до суду про видачу судового наказу суперечать правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17: «подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі». Отже, зверненням із заявою про видачу судового наказу позивачем не було перервано строк позовної давності у спірних правовідносинах. З огляду на вищевикладене, в задоволенні позову до [PERSON] в частині стягнення витрат за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2017 по 30.08.2018 позивачеві належить відмовити на підставі\~частини 4 статті 267 ЦК України. Водночас, оскільки відповідачем порушено зобов`язання щодо обов`язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі 14 478,48 за період з 01.10.2018 по 01.08.2021 підлягають задоволенню. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути також інфляційні збитки та 3% річних в межах строку позовної давності, а саме: інфляційні збитки в сумі 1\~862,09 грн, 3% річних в сумі 636,49 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (64%). Враховуючи викладене,

Outcome: partial