Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

[PERSON] 22 лютого 2022 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2022 року позовну заяву було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п. 4 ч. 3 ст. 175, абз. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 06 травня 2022 року поштою було направлено виправлену позовну заяву, яка надійшла до суду 09 травня 2022 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року. Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей участі не приймає. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання синів, але відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про відкриття провадження з копією позову з додатками, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року (а.с. 4). Сторони мають двох дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідач від матеріального забезпечення дітей ухиляється. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Діти сторін [PERSON] і [PERSON] повноліття не досягли, свого постійного доходу не мають, знаходяться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дітей, який є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання синів, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей з дня звернення з позовом до суду, тобто з 22 лютого 2022 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved