Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина - [PERSON] , [PERSON] , в якому просила стягнути із [PERSON] , [INFO] , на її користь заборгованість по аліментах у розмірі 51158,30 грн. та стягнути із [PERSON] , [INFO] , на її користь заборгованість по аліментах у розмірі 25579,15 грн.; вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, [PERSON] мав сплачувати аліменти на двох дітей від шлюбу. [INFO] [PERSON] помер. Наразі вона є кредитором померлого [PERSON] . Оскільки аліменти [PERSON] сплачував не регулярно та не в повному обсязі, на момент смерті мав заборгованість по аліментах перед нею. Про смерть [PERSON] вона дізналася 03.03.2020 року. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що знаходяться в [ADDRESS] . Відповідачі є спадкоємцями [PERSON] , а також є такими, що прийняли спадщину, так як на момент смерті проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем, і кожен із них успадкував по 1/3 частині у спадщині, проте відповідачами не було повідомлено її, як кредитора, про смерть боржника [PERSON] . В свою чергу, нею 01.09.2020 року до Полтавської районної державної нотаріальної контори цінним листом з описом була направлена претензія-вимога до спадкового майна [PERSON] . Дана претензія-вимога їй повернута, а тому 09.09.2020 року вона повторно направила до Полтавської районної державної нотаріальної контори (за місцем відкриття спадкової справи) дану претензію-вимогу до спадкового майна [PERSON] , яку нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори отримала 14.09.2020 року. На даний час жодних повідомлень про можливість та порядок погашення кредиторської заборгованості від відповідачів на адресу позивача не надходило. Крім того, 16.10.2020 року на адресу [PERSON] та 22.10.2020 року на адресу [PERSON] нею відправлений лист-вимога про погашення заборгованості, у якому вона просила відповідачів погасити одноразовим платежем суму заборгованості по аліментам у розмірі 76737,45 гривень. У разі неможливості погасити борг одноразовим платежем нею запропоновано відповідачам протягом семи календарних днів з моменту отримання даного листа, повідомити про можливі варіанти погашення заборгованості. На даний час відповіді від відповідачів стосовно можливості та варіантів погашення кредиторської заборгованості по аліментам на її адресу не надходило. Ухвалою суду від 12.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Від відповідачів 01.12.2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що право на стягнення аліментів відноситься до тих прав, які в силу ст.1219 ЦК України є особистими і відносно яких правонаступництво не допустиме, оскільки здійснення цього права пов`язано з певною особою, а тому не може здійснюватися спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах. У разі смерті платника аліментів, вказані зобов`язання щодо їх сплати припиняється і не входить до складу спадщини. До того ж, вважає, що сама вартість спадкового майна, зазначена позивачем, є необ`єктивною. У відповіді на відзив від 01.12.2020 року представник позивача адвокат Панченко О.О. посилалась на те, що позивач не порушила строки подання вимоги кредитора до спадкоємців померлого. Так, ч.2 ст.1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить\~пред`явити\~свої\~вимоги до\~спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання\~строку вимоги. На момент направлення позивачем претензії до спадкоємців померлого [PERSON] через нотаріальну контору, жодним із спадкоємців не було одержано свідоцтва про право на спадщину. Щодо вартості спадкового майна, то слід зазначити, що згідно свідоцтв на спадщину, які надають відповідачі, вартість спадкового майна становить 258287,26 грн., що є достатнім для погашення боргу по аліментам в сумі 76737,45 грн. Щодо доводів відповідача [PERSON] про обізнаність позивачки ще з 29.02.2020 року про смерть [PERSON] , то ні [PERSON] , ні [PERSON] не повідомили на виконання ч.1 ст.1281 ЦК України позивача [PERSON] , як кредитора [PERSON] про його смерть. 05.01.2021\~року представник\~відповідача адвокат\~Панченко О.О.\~ в\~заяві до\~суду зменшила\~позовні вимоги,\~та враховуючи\~погашення спадкодавцем\~заборгованості по\~аліментам протягом\~грудня 2019\~лютого \~лютого 2020\~року,\~просила стягнути\~з відповідачів[PERSON] , [INFO] , на її користь заборгованість в сумі 47824,97 грн., яка складається із заборгованості по аліментам в сумі 34364,00 грн. та нарахованим штрафам у розмірі 13460,97 грн.; стягнути із [PERSON] , [INFO] , на її користь заборгованість в сумі 23912,48 грн., яка складається із заборгованості по аліментам в сумі 17182,00 грн. та заборгованості по нарахованим штрафам у розмірі 6730,48 грн.; вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 01.02.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Панченко О.О. направила до суду заяву про розгляд справи без її часті та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача адвокат Омелай Н.М. у заяві до суду від 28.06.2022 року просила не слухати дану справу, призначену на 28.06.2022 року у зв`язку з перебуванням за межами м.Полтави та неможливості прибути до суду у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану. В наступне судове засідання, призначено на 19.07.2022 року, представник відповідача адвокат Омелай Н.М. також направила до суду заяву від 06.07.2022 року, у якій просила перенести слухання справи на іншу дату, оскільки вона не може бути присутньою у судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області у зв`язку із надходженням у щорічні відпустці. Як вбачається з матеріалів справи, про дату, час і місце розгляду справи судом [PERSON] , [PERSON] та їх представник, адвокат Омелай Н.М., були належним чином повідомлені, про що свідчать заяви про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексу строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки причина\~неявки відповідачів,\~їх представника\~адвоката в\~судове засідання,\~не є\~поважною причиною\~неявки та\~підставою для\~відкладення розгляду\~справи,\~а тому\~судвважає за можливе слухати справу у відсутності відповідачів та їх представника, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у нас народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, [PERSON] мав сплачувати аліменти на двох дітей від шлюбу з позивачем. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданому виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 02.03.2020 року. Наразі [PERSON] є кредитором померлого [PERSON] . Аліменти [PERSON] сплачував не регулярно та не в повному обсязі, а тому на момент смерті [PERSON] мав заборгованість по аліментах перед позивачем [PERSON] в сумі 76737,45 гривень, про що свідчать три виконавчі провадження та дві постанови про накладення штрафу за наявність заборгованості зі сплати аліментів, які перебували на виконанні у Полтавському районному відділі державної виконавчої служби, а саме: - ВП № 3445570 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Октябрським районним судом м. Полтави 05.10.2006 року № 2-1154 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість станом на 02.10.2012 року складала 22\~815,52 гривень; - ВП № 48309379 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Полтавським районним судом Полтавської області 13.09.2011 № 2-1521/2011 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 х років в розмірі ј частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з 30.08.2011 року. Заборгованість станом на дату закінчення дитиною навчання становить 29\~278,98 грн.; - ВП № 57204958 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Октябрським районним судом м. Полтави 04.10.2017 року № 552/14450/15 ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки в сумі 4\~451, 50 грн.; - постанова про накладення штрафу від 05.12.2018 року у розмірі 11407, 76 гривень (ВП № 3445570); - постанова про накладення штрафу від 05.12.2018 року у розмірі 8783,69 гривень (ВП № 48309379). Протягом грудня 2019 лютого лютого 2020 року [PERSON] самостійно сплатив заборгованість по аліментам в сумі 5000 грн. За змістом статті 194 СК України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина. У відповідності до ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. У випадку смерті платника аліментів його спадкоємці за рахунок наявних активів спадкової маси зобов`язані погасити заборгованість за аліментами на дитину. Обов`язок платника аліментів по їх сплаті після його смерті припиняється як нерозривно пов`язаний з його особою батька і не може бути виконаний іншою особою (стаття 608 ЦК України). Про смерть [PERSON] позивач [PERSON] довідалася 03.03.2020 року. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] у вигляді: - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , оціночною (ринковою) вартістю 781\~000, 00 грн. без ПДВ, про що свідчить звіт визначення оціночної (ринкової) вартості станом на 09.10.2020 року; - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; кадастровий номер: 5324087705:05:001:0932; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вартість земельної ділянки складає 39\~150, 00 грн. в розрахунку 26, 10 грн. на 1 м 2., про що свідчить звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки станом на 09.10.2020 року. У відповідності до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Крім того, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини (дана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.02.2020 року у справі № 306/2000/16-ц): - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч. 2, 3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , є спадкоємцями померлого [PERSON] , [INFO] , а також є такими, що прийняли спадщину, так як на момент смерті проживали та були зареєстровані разом із померлим, за адресою: [ADDRESS] . Отже, кожен із них успадкував по 1/3 частині у спадщині, проте а ні [PERSON] , а ні [PERSON] , а ні [PERSON] , не було повідомлено мене, як кредитора про смерть боржника - [PERSON] , [INFO] . В свою чергу, позивачем [PERSON] 01.09.2020 року до Полтавської районної державної нотаріальної контори (36029, Полтавська область, м. Полтава, Октябрський район, вул. Стешенка, будинок 6) цінним листом з описом була направлена претензія-вимога до спадкового майна [PERSON] . Дана претензія-вимога до спадкового майна [PERSON] повернулася до мене (відправника), [PERSON] , а тому 09.09.2020 року, повторно до Полтавської районної державної нотаріальної контори (за місцем відкриття спадкової справи) рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення була надіслана дана претензія-вимога до спадкового майна [PERSON] , яку нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори отримала 14.09.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а також роздруківка із сайту ДП «Укрпошта» з відміткою про вручення поштового відправлення ( № 3602104490680). Відповідачами не надано суду доказів, що ними направлялись позивачу повідомлення про можливість та порядок погашення кредиторської заборгованості. Також, слід врахувати, що 16.10.2020 року на адресу [PERSON] та 22.10.2020 року на адресу [PERSON] цінним листом з описом був відправлений лист-вимога про погашення заборгованості у якому [PERSON] просила відповідачів погасити одноразовим платежем суму заборгованості по аліментам у розмірі 76\~737,45 гривень. У разі неможливості погасити борг одноразовим платежем нею запропоновано відповідачам протягом семи календарних днів з моменту отримання даного листа, повідомити про можливі варіанти погашення заборгованості. 20.10.2020 року на адресу [PERSON] та 22.10.2020 року повторно на адресу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення позивачем був направлений лист-вимога про погашення заборгованості. Проте на час розгляду справи підтвердження, що відповідачі повідомили позивача стосовно можливості та варіантів погашення кредиторської заборгованості по аліментам не надано. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно зі ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Виходячи зі змісту указаної норми це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність (даний правий висновок сформовано у постанові КЦС ВС від 12.08.2020 року у справі № 199/5826/16-ц). Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Частина 1 статті 1282 ЦК України передбачає, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вартість спадкового майна в будь якому випадку більше ніж борги померлого [PERSON] перед [PERSON] . Так, вартість успадкованого майна у вигляді будинку складає 317600 грн., кожен зі спадкоємців спадкує по 1/3 частці у спадковому майні. Вартість одержаного майна у спадок кожним із спадкоємців становить 317600 грн. : 3 = 105866,66 грн. Слід зауважити, що це вартість лише будинку. А у спадок перейшла ще й земельна ділянка. Вартість земельної ділянки становить 79287,26 грн., таким чином вартість спадкового майна у вигляді земельної ділянки отриманої кожним із спадкоємців становить 79287,26 грн. : 3 = 26429,07 грн. Всього успадковується кожним із спадкоємців майно вартістю 132295,74 грн. (105866,66 грн. + 26429,07 грн. ). Щодо розміру заборгованості померлого [PERSON] перед [PERSON] . У матеріалах справи є довідки Полтавського районного ВДВС Північного східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надані як позивачем, так і відповідачами, з яких вбачається, що заборгованість по аліментах складає 56546,00 грн. Частина 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Також виконавчою службою було стягнуто на підставі ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» штраф на користь [PERSON] згідно постанови про накладення штрафу від 05.12.2018 року у розмірі 11407, 76 гривень (ВП № 3445570), стягнуто штраф згідно постанови про накладення штрафу від 05.12.2018 року у розмірі 8783,69 грн. (ВП № 48309379). Всього сума стягнутих штрафів складає 20\~191,45 грн. Заборгованість у ВП № 3445570 грн. утворилася в сумі 22815,52 грн. ще у 2012 році (довідка розрахунок № 27510 від 10.06.2015 року у матеріалах справи), а заборгованість у ВП № 48309379 утворилася в сумі 29278.98 грн. ще у 2017 році (довідка розрахунок № 13715 від 28.03.2017 року у матеріалах справи), заборгованість у ВП № 57204958 утворилася у 2017 році у розмірі 4451,50 грн. Отже, штрафи стягнуті на користь [PERSON] 05.12.2018 року у розмірі 11407, 76 грн. (ВП № 3445570) та 05.12.2018 року у розмірі 8783,69 грн. (ВП № 48309379) не входять в ці суми. Таким чином борг складає 56546,00 грн. + 20191,45 грн. = 76737,45 грн. В той же час слід зауважити, що [PERSON] протягом грудня 2019 року лютого 2020 року було отримано заборгованість по аліментах в сумі 5000,00 грн. [PERSON] як боржник повинен був надати квитанції про сплату заборгованості по аліментам до ВДВС, відповідно довідки про заборгованість по сплаті аліментів повинні були бути видані за мінусом даної суми. Згідно відповіді від 04.01.2021 року від Полтавського районного ВДВС Північного-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на адвокатський запит № 01-18/12/20, на момент смерті [PERSON] існувала заборгованість по аліментах в сумі 56546,00 грн., проте ним не було подано до Полтавського районного ВДВС про сплату ним самостійно заборгованості по аліментам в сумі 5000,00 грн. протягом грудня 2019 лютого 2020 року. Крім того, Полтавський районний ВДВС Північного-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) підтвердив факт накладення на [PERSON] штрафів в сумі 20191,45 грн. Дана сума штрафів стягується окремим процесуальним документом на користь стягувача, а тому і не була включена до суми заборгованості по аліментам. Отже, на час смерті [PERSON] , останній мав заборгованість на користь [PERSON] по аліментам в сумі (56546,00 грн. 5000,00 грн.) 51546,00 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам в сумі 20191,45 грн. Відповідно кожний із спадкоємців повинен відшкодувати позивачу наступну суму: (51546,00 грн. + 20191,45 грн.) : 3 = 23912.48 грн. Оскільки один із спадкоємців є неповнолітнім, відповідно стягнення з нього не можливе, а тому стягнення заявлено з законного представника [PERSON] . Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з частинами першою, третьою ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати у вигляді сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору суд розподіляє у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Так, з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 840,40 грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, у відповідності до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2020 року між Адвокатським бюро «Олени Панченко», в особі керуючого бюро Панченко О.О. та [PERSON] було укладено договір №01-09/10/20 про надання правничої допомоги на представництво інтересів в суді першої інстанції. Згідно з актом виконаних робіт №1 наданої правничої допомоги №01-09/10/20 від 09.10.2020 року за вказаною угодою загальна вартість послуг складає 6500,00 грн., а саме, опрацювання матеріалів наданих клієнтом; усні консультації, роз`яснення, узгодження позицій по справі, збирання доказів; підготовка відповіді на відзив відповідачів по справі, підготовку зави про забезпечення позовної заяви; підготовка та подання клопотання про витрати на правову допомогу. Відповідно до копії квитанцій №64587543 від 09.10.2020 року та №69948033 від 02.12.2020 року [PERSON] сплатила на користь Адвокатського бюро «Олени Панченко» грошові кошти у розмірі 6500,00 грн. згідно договору про надання правничої допомоги. За таких обставин, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6500,00 грн.

Outcome: approved