Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 01 липня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 740 та просить визначити з ним місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб носить формальний характер. Більше трьох років вони проживають окремо. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; дочку [PERSON] , [INFO] . За його глибоким переконанням не має потреби підтримувати сімейні відносини. Подальша реєстрація шлюбу суперечить його інтересам та інтересам сім`ї. У судове засідання позивач не з`явився, однак від нього надійшла на адресу суду заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує з підстав, наведених у ньому. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та день судового засідання. Причини неявки суду невідомі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21.06.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 18.07.2022 відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] заперечує щодо задоволення вимоги про визначення місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON] з позивачем, та повідомляє, що на даний час в провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за її позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Вишгородської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Просить залишити позовну заяву без розгляду. 19.07.2022 від позивача [PERSON] надійшла заява про залишення позовної вимоги щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON] з позивачем без розгляду. Просить шлюб розірвати та розглядати справу без його участі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 19.07.2022 позовну вимогу позивача [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дочки [PERSON] , [INFO] з позивачем залишено без розгляду. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про час та дату судового розгляду, згідно відзиву проти вимоги про розірвання шлюбу не заперечила, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову про розірвання шлюбу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Сторони по справі перебувають у шлюбі з 01 липня 1998 року, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 740, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2013 за час шлюбу у подружжя [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на даний час є неповнолітньою. Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду. Проаналізувавши доводи позивача, викладені в позові, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги відзив відповідачки, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається, проживають окремо більше трьох років. Позивач не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, а тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Розподіл судових витрат. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved