Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 18.05.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідачів, як спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] , на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н, укладеним 11.04.2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , в розмірі 9658,60 грн. Стягнути з відповідачів на користь Банку судові витрати на судовий збір, сплачені при подачі позову до суду. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що між\~ [PERSON] \~та АТ\~КБ «ПриватБанк»\~укладено кредитний\~договір,\~шляхом підписання\~Заяви б/н\~від 11.04.2017\~року,\~на підставі\~якої [PERSON] \~отримав кредит\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок,\~який в\~подальшому збільшувався\~до 14000,00\~грн.\~ [PERSON] \~підтвердив свою\~згоду на\~те,\~що підписана\~заява разом\~з «Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг» та\~«Тарифами Банку»,\~які викладені\~на банківському\~сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав в повному обсязі, надав [PERSON] кредитні кошти на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В порушення умов договору [PERSON] своєчасно не сплатив банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. [INFO] [PERSON] помер. Станом на 21.10.2019 року, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, заборгованість [PERSON] перед Банком за кредитним договором б/н від 11.04.2017 року становить 9658,60 грн., з якої заборгованість за простроченим тілом кредиту 9158,60 грн. Відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину померлого [PERSON] , до складу якої входять забов`язання спадкодавця по кредитному договору б/н від 11.04.2017 року в розмірі на день його смерті [INFO] 9658,60 грн. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] , прийнявши спадщину, не виконали добровільно зобов`язання спадкодавця [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк». А тому Банк звернувся до суду з позовом до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, укладеним 11.04.2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , також просив стягнути з відповідачів судові витрати на судовий збір. 17.11.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою, з внесеними змінами, в якій просив з наведених вище підстав стягнути з [PERSON] , як спадкоємиці [PERSON] , померлого [INFO] , на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н, укладеним 11.04.2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , в розмірі 9158,60 грн. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку судові витрати на судовий збір, сплачені при подачі позову до суду. Разом з тим позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив суд залишити без розгляду позовні вимоги щодо відповідача [PERSON] (т.1 а.с.236-250). Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.06.2021 року відкрито провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців. Постановлено справу слухати за правилами загального провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалами Крюківського районного суду м. Кременчука від 27.07.2021 року, 02.12.2021, 07.02.2022 року задоволено клопотання представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» Лаврук А.М. про витребування доказів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 02.12.2021 року за заявою представника позивача [PERSON] залишено без розгляду позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємця. (т.1 а.с.236-250, 257-258). Короткий зміст відзиву на позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали відзив на позов, в якому просили відмовити АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог про стягнення з них заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним 11.04.2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , в розмірі 9658,60 грн. В обґрунтування відзиву зазначено, що [PERSON] був батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті [PERSON] проживав разом з [PERSON] в квартирі доньки [PERSON] , а їх донька [PERSON] проживала окремо, хоча вони були всі разом зареєстровані в квартирі доньки. 19.12.2019 року [PERSON] та [PERSON] направили до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області заяви про відмову від спадщини [PERSON] , а тому в розумінні ст.1268, ст.1270 ЦК України спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину померлого [PERSON] . На момент смерті [PERSON] не мав майна. Квартира, в якій він проживав, належить його доньці [PERSON] . А тому відповідно до положень ст.1281, ст.1282 ЦК України АТ КБ «ПриватБанк» не має права вимагати у спадкоємців [PERSON] та [PERSON] погасити заборгованість за зобов`язаннями померлого [PERSON] . Також зазначено, що з 27.12.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» був обізнаний про смерть [PERSON] , коли зареєстрував вх.№662024-ВБ заяву відповідача [PERSON] про припинення зобов`язань за кредитом спадкодавця [PERSON] . За таких обставин, коли 18.05.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду позов про стягнення зі спадкоємців [PERSON] та [PERSON] заборгованості за зобов`язаннями померлого [PERSON] по договору кредиту, вже закінчився шестимісячний строк для пред`явлення вимог до спадкоємців, визначений ст.1281 ЦК України, який є пресічним. Позиція учасників справи в судовому засіданні. Представник позивача\~АТ КБ\~«ПриватБанк» Лаврук\~А.М.\~в судовому\~засіданні 16.05.2022\~року підтримала\~позовні вимоги,\~з внесеними\~змінами,\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~зі спадкоємця,\~просила їх\~задовольнити.\~Зазначила,\~що відповідно\~до положень\~ч.3\~ст.1268\~ЦК України\~ [PERSON] \~вважається такою,\~що прийняла\~спадщину чоловіка\~ [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~оскільки постійно\~проживала разом\~зі спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~не подала\~заяву про\~відмову від\~спадщини.\~Сума боргу\~спадкодавця [PERSON] \~за кредитним\~договором б/н,\~укладеним 11.04.2017\~року з\~АТ КБ\~«ПриватБанк»,\~є незначною\~ 9158,60\~грн.,\~і тому\~однозначно відповідає\~вартості майна,\~одержаного [PERSON] \~у спадщину\~після смерті\~ [PERSON] .\~З огляду\~на наведене,\~відповідно до\~ст.1282\~ЦК України\~ [PERSON] \~зобов`язана задовольнити\~вимоги кредитора\~АТ КБ\~«ПриватБанк» повністю\~шляхом одноразового\~платежу. В подальшому представник позивача не з`явилася в судове засідання, хоча була повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи. Надала письмову заяву, в якій просила ухвалити рішення, розглянувши справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки. Подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. (т.1 а.с.271). Обставини, встановлені судом. Норми права та мотиви суду при прийнятті рішення. Дослідивши надані матеріали і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 11.04.2017 року шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с.13). Позивач АТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] в кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який змінювався, був збільшений до 14000 грн. Таким чином Банк виконав свої зобов`язання за договором кредиту в повному обсязі. Проте [PERSON] не виконав в повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором від 11.04.2017 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.10.2019 року Кременчуцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області. (т. 1 а.с. 181). Згідно з розрахунком банку заборгованість [PERSON] станом на момент смерті [INFO] за договором кредиту від 11.04.2017 року становить - 9158,60 грн., з якої заборгованість за простроченим тілом кредиту 9158,60 грн. (т.1 а.с.8-12). 13.01.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звертався до [PERSON] з листом №20.1.0.0.0/7-191227/3556, у відповідь на її лист №662024 від 27.12.2019 року, в якому повідомляв, що отримав її звернення. Зазначив, що [PERSON] має заборгованість перед Банком за договором кредиту, і вказане зобов`язання входить до його спадщини. Банком будуть розшукуватися спадкоємці померлого [PERSON] для пред`явлення їм вимог погасити його борги за договором кредиту. (т.1 а.с.148-149). 30.06.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» подали до Другої кременчуцької державної нотаріальної контори претензію кредитора за кредитним договором, укладеним 11.04.2019 року з [PERSON] , який помер [INFO] , до його спадкоємців. (т.1 а.с.76-77). 03.12.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звертався до [PERSON] та [PERSON] з листами-претензією, в яких повідомляв, що 11.04.2017 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір. [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором. [INFO] [PERSON] помер. Тому його спадкоємці [PERSON] та [PERSON] мають виконати зобов`язання спадкодавця [PERSON] (т.1 а.с.79-81). Зі змісту спадкової справи [PERSON] , померлого [INFO] , заведеної Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою , вбачається наступне. 26.12.2019 року [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини батька [PERSON] , померлого [INFO] На момент відкриття спадщини [INFO] разом зі спадкодавцем [PERSON] були зареєстровані його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не видавалося. (т.1 а.с.183-204, т.2 а.с.1, 7). Квартира [ADDRESS] , в якій на момент смерті був зареєстрований [PERSON] , належить його доньці [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло, виданим 03.04.2014 року Управлінням ЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради, а також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20136891 від 08.04.2014 року (т.1. а.с. 172-173). Згідно з листом Територіального Сервісного Центру МВС №5342 від 16.12.2021 року, в системі НАІС Єдиного державного реєстру транспортних засобів за [PERSON] не значиться зареєстрованими транспортні засоби. (т.2 а.с. 4). Згідно з листами ГУ ДПС у Полтавській області від 23.12.2021 року, 14.03.2022 року , [PERSON] не перебуває на обліку в територіальних органах ДФС Полтавської області як самозайнята особа, фізична особа-підприємець чи особа, яка займається незалежною професійною діяльність. За інформаційними системами ДПС України, відсутні відомості про відкриті [PERSON] рахунки. (т.2 а.с. 35, 97). На виконання ухвали суду про витребування доказів, листом №61/6270 від 20.12.2021 року КП «Кременчуцьке МБТІ» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не надав інформації про зареєстровані об`єкти нерухомості за [PERSON] (т.2 а.с.6, 37). За ухвалою суду про витребування доказів, не було встановлено, що [PERSON] має відкриті у банках рахунки із грошовими коштами. Навпаки було встановлено, що [PERSON] ще має заборгованість за договором кредиту №1001394778501 від 03.09.2019 року, укладеним з АТ «Перший Український міжнародний Банк», в розмірі 12873,68 грн., з яких заборгованість за кредитом 12526,28 грн., заборгованість за комісією 347,40 грн. (т.2 а.с.79-86, 95, 99-103, 113-114, 121-125, 134, 144, 149). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] у відзиві не спростувала належними та допустимими доказами, що між її чоловіком [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір б/н від 11.04.2017 року, не спростувала розміру нарахованої заборгованості по вказаному договору кредиту. За таких обставин суд вважає встановленим, що станом на 21.10.2019 року [PERSON] мав заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором б/н від 11.04.2017 року, в розмірі 9158,60 грн., яка є заборгованістю за простроченим тілом кредиту. У ч.4 ст.25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин правоздатність [PERSON] припинилася 21.10.2019 року у момент його смерті. Разом з тим, відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ч.2 ст.1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. (ч.3 ст.1281 ЦК України). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. (ч.4 ст.1281 ЦК України). Відповідно до 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку погасити заборгованість боржника повністю узгоджується зі змістом статті 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вказані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок погасити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у погашенні заборгованості у разі смерті позичальника за рахунок спадкового майна, яке приймають у спадщину спадкоємці боржника. Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали. Тобто у будь-якому разі виконання вимоги кредитора щодо погашення заборгованості, яку мав спадкодавець, не повинно зумовити погіршення майнового стану спадкоємця без одночасного отримання ним майнової вигоди у виді спадкового майна. Установлено, що відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї. Згідно зі\~\~статтею 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, відповідно до частини третьої\~статті 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз`яснено у пункті 27\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до\~статті 1296\~ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця. Аналіз норм\~\~статей\~1216,\~1218,\~1219,\~1231,\~1268,\~1269,\~1296,\~1297 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування). Судом встановлено, що [PERSON] не отримувала свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] , проте відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України такий факт не позбавляє її права на спадщину. Доводи відповідача [PERSON] про позбавлення права вимоги кредитора спадкодавця АТ КБ «ПриватБанк» за договором кредиту від 11.04.2017 року, укладеним зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , з підстав не пред*явлення вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки встановлені ч.2, ч.3 ст.1281 ЦК України, - не відповідаються фактичним обставинам справи. За таких обставин, відповідно до положень ст.1216-1218, ст.1281, ст.1282 ЦК України, у спадкоємиці [PERSON] виник обов`язок повністю погасити заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» по договору кредиту б/н від 11.04.2017 року, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Разом з тим, доводи відповідача [PERSON] про те, що [PERSON] за життя не мав майна чи майнових прав, а тому після смерті [PERSON] вона не отримала спадкового майна не були спростовані позивачем. Так, судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрований у квартирі, яка на праві власності належала його доньці [PERSON] . Хоча усі численні клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів були задоволені судом, проте не було виявлено майна, яке належало [PERSON] на час відкриття спадщини, ані нерухомого майна, ані рухомого майна, зокрема грошових коштів. Навпаки було виявлено, що до складу спадщини ще входять зобов`язання [PERSON] , померлого [INFO] , перед АТ «ПУМБ» за непогашеним кредитним договором. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. У ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У такому разі, оскільки позивачем не було доведено, що спадкоємець [PERSON] одержала після смерті чоловіка [PERSON] у спадщину майно, вартість якого перевищує 9158,60 грн., тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення зі спадкоємця заборгованості спадкодавця [PERSON] за кредитним договором, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.10.2021 року у справі №552/4892/19, провадження № 61-16824св20. Посилання в судовому засіданні представника позивача [PERSON] на правову позицію Верховного суду від 15.09.2021 року у справі №488/4572/19 є безпідставними, оскільки в даній справі спір між кредитором спадкодавця та спадкоємцями було вирішено за умов, що спадкоємці хоча і не отримали свідоцтво про право на спадщину, але прийняли спадщину та фактично одержали спадкове майно після смерті спадкодавця, а тому були зобов`язані в межах вартості одержаного ними майна виконати зобов`язання спадкодавця перед кредитором. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», § 58, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, у разі відмові в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed