Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

12 травня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] , 14 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому Полтавської області, актовий запис № 107. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14 червня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають трьох дітей, які на даний час є повнолітніми і проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає психологічну несумісність, різні погляди на шлюб та сім`ю. Сімейні відносини припиненні з осені 2017 року, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 20 травня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця реєстрації та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с.14,16). У зв`язку з повторною неявкою належно повідомленого відповідача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 3 ст.223 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 червня 1998 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому Полтавської області, актовий запис № 107 (а.с.3). Від шлюбу не повнолітніх дітей не має. Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] , 992 гривні 40 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved