Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

23.12.2021р. (згідно накладної Укрпошти а.с. 20) Дніпровська міська рада в особі міського голови Філатова Б.А. звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] і [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визначивши третіми особами без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача КП «Жилсервіс-14», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 1-5). Ухвалою судді Наумової О.С. від 14.01.2022р. відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 25). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що квартира [ADDRESS] , [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради. Згідно листа Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 24.05.2021р. № 6069 реєстрація права власності на 40/100 частин квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] КП «ДМБТІ» ДМР не проводилась. У зазначеній квартирі зареєстровано дві особи - [PERSON] і [PERSON] . Розпорядженням в. о. директора КП «Жилсервіс-14» ДМР від 30.04.2021р. надано доручення провести обстеження квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] на предмет фактичного проживання відповідачів та використання ними квартири за призначенням. В результаті обстеження складено ряд актів, якими підтверджено факт непроживання відповідачів у зазначеній квартирі, починаючи з 30.04.2021р. На підставі вище викладеного, просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , [ADDRESS] , компенсувати судові витрати за рахунок відповідачів. Представник позивача\~ [PERSON] (а.с. 52 54) в судове засідання 28.07.2022р. надав заяву, у якій просив розглядати справу без фіксації технічними засобами, на задоволенні позову наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 70). Відповідачі в судові засідання, призначені на 11.02.2022р., 18.03.2022р., 10.05.2022р., 23.06.2022р. і на 28.07.2022р. не з`явилися, про дати, час та місце слухання повідомлялися неодноразово шляхом направлення судових повісток за місцем їх реєстрації (а.с. 42, 43, 45, 4658-69). Однак конверти поверталися до суду із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Про причини неявки суду не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звернулися, відзиву на позовну заяву не надали. Представники третіх\~осіб також не з`явилися, про дати, час та місце слухання повідомлялися неодноразово належним чином (а.с. 45, 47, 48, 60, 63, 67 68). Від представника третьої особи - Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Пономарьова А. 17.06.2022р. надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без участі представника Департамента, ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства (а.с. 49-50). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради. Відповідно до листа Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 08.07.2021р. № 14/5-10325, і довідки про склад сім`ї станом на 06.07.2021р. у квартирі [ADDRESS] . зареєстровано дві особи - [PERSON] , [INFO] з 11.04.1985 р., та і [PERSON] , [INFO] з 14.01.2011р. (а.с. 17 - 18). Як видно із наданих на запит суду довідок Відділу обліку та моніторингу інформації ГУДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] і [PERSON] значаться зареєстрованими у квартирі [ADDRESS] (а.с. 42-43). Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська від 15.12.2000р. № 790 наданий дозвіл власнику будинку КВП ЖРЕП виконати перепланування та розподіл квартири [ADDRESS] і [ADDRESS] на прохання [PERSON] про надання дозволу на перепланування комунальної квартири [ADDRESS] на дві самостійні квартири по [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно листа Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 24.05.2021р. № 6069 реєстрація права власності на 40/100 частин квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] не здійснювалася (а.с. 15). Розпорядженням в. о. директора КП «Жилсервіс-14» ДМР від 30.04.2021р. надано доручення провести обстеження квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] на предмет фактичного проживання відповідачів та використання ними квартири за призначенням, оскільки по особовому рахунку № [NUMBER] з 01.03.2020р. наявна заборгованість, оплата не здійснюється (а.с. 6). За результатами обстеження квартири складені акти від 04.05.2021р., 04.06.2021р., 05.07.2021р., 04.08.2021р., 06.09.2021р., 04.10.2021р., 04.11.2021р. та від 01.12.2021р. представником власника 60/100 часток квартири ТОВ «Анталекс Груп», представника підрядної організації ТОВ «Управсервісбуд» та КП «Жилсервіс-14» ДМР про те, що починаючи з 30.04.2021р. у квартирі [PERSON] і [PERSON] не проживають (а.с. 7 14). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України). Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Наявність реєстрації відповідачів у вказаній квартирі позбавляє можливості позивача здійснювати право користування у повному обсязі. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі відсутні в зазначеній квартирі понад шість місяців, не проживають у ній з квітня 2021 року без поважних причин; доказів стосовно поважних причин непроживання відповідача в даній квартирі в судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачами з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ними в судовому засіданні не встановлена. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, у зв`язку з відсутністю у ній без поважних причин понад шість місяців. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. (а.с. 19) по 1135,00\~грн. із кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved