Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить встановити юридичний факт, що він [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 21.01.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] самостійно виховує неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.06.2008 року (справа № 2-2388/08) шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 09.09.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 1507 - розірвано. Зазначає, що після розірвання шлюбу його донька [PERSON] залишилась проживати з ним, і проживає по сьогоднішній день, оскільки після розірвання шлюбу його колишня дружина [PERSON] повідомила його про те, що вона почала проживати в громадянському шлюбі з іншим чоловіком, та їхня спільна донька виявила бажання проживати разом з ним. На даний час, наскільки йому відомо, [PERSON] проживає на території України, але її теперішнє місце перебування (проживання) йому достовірно невідомо, тому що вони лише інколи спілкуються по телефону. Після розірвання шлюбу він самостійно виховує та утримує доньку [PERSON] . Вказав, що так як в даний час його донька знаходиться на його одноособовому утриманні і він самостійно її виховує, тому у зв`язку з цим у нього постало питання щодо юридичної фіксації зазначеного факту, оскільки в подальшому виникають обставини необхідності оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується тільки одним з батьків, а також на даний момент виникають питання щодо переміщення його і дитини без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає разом із дитиною. Підтримуючи вищевикладене, просив задовольнити вимоги заяви в повному обсязі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, встановити факт того, що він самостійно виховує неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , розгляд справи просив здійснювати у його відсутності, також просив долучити до матеріалів справи акт обстеження матеріально-побутових умов від 26.07.2022 року. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви визнала, підтвердила в своїй заяві той факт, що неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] проживає виключно з її батьком [PERSON] , не заперечувала щодо того факту, щоб після розірвання шлюбу неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] проживала разом з батьком [PERSON] , [INFO] . На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, судом встановлено, що заявник та заінтересована особа перебували в шлюбі. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.06.2008 року (справа № 2-2388/08) шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що був зареєстрований 09.09.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1507 - розірвано. Також судом встановлено, що [INFO] в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 28 травня 2016 року. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов № 804 від 26.07.2022 року [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] тимчасово проживає без реєстрації в [ADDRESS] в господарстві свого дядька [PERSON] . Житлово-побутові умови нормальні. Відповідно до довідки № 728 від 13.07.2022 року Грозинецького старостинського округу Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, гр. [PERSON] , [INFO] , в даний час разом із своєю донькою [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS] , без реєстрації. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, як встановлено судом, заявник [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, та від шлюбних відносин в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає та перебуває по теперішній час на утриманні батька [PERSON] . При цьому, судом встановлено, що заінтересованою особою [PERSON] в своїй заяві, яка подана до суду, не заперечується факт проживання та перебування неповнолітньої доньки [PERSON] на вихованні з батьком [PERSON] . Однак, як встановлено судом, у заявника виникає необхідність щодо вирішення питання щодо юридичної фіксації факту самостійного виховання дитини, оскільки в подальшому виникають обставини у необхідності оформлення документів для допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків, а також постає питання щодо переміщення із дитиною без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає із дитиною. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, взявши до уваги заяву матері дитини, яка міститься в матеріалах справи та те ,що встановлення вище зазначеного факту необхідно заявнику для використання його права на отримання допомоги на дитину та безперешкодного переміщення з неповнолітньою дитиною, а також те, що встановлення вказаного юридичного факту не породжує спір про право, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити в повному обсязі. Тому, відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення вказаного юридичного факту [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved