Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

01 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду через свого представника з позовом до [PERSON] , про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в сумі 58 588 грн та моральну шкоду в сумі 30 000 грн.. Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.01.2021 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/5817/20 розірвано шлюб з [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку/доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.09.2020 року до досягнення [PERSON] повноліття, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.10.2029 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Зазначила, що відповідач взагалі не виконував свої зобов`язання, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по сплаті аліментів. За її підрахунками заборгованість зі сплати пені складає 244\~897,84 грн, яка не може перевищувати самого розміру заборгованості у сумі 58588 грн. Також позивач зауважила, що своєю бездіяльністю відповідач завдав їй моральну шкоду, яка полягає у злісному невиконанні своїх обов`язків щодо утримання двох малолітніх дітей. Вона повинна самостійно заробляти кошти на утримання себе та малолітніх дітей та одночасно дбати за них, займатись їх вихованням, духовним і фізичним розвитком, що фактично призводить до фізичних виснажень, втрати можливості влаштувати своє особисте життя. У зв`язку з викладеним, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача також моральну шкоду у розмірі 30000 грн, що є достатнім і співрозмірним із завданою їй моральною шкодою. Тому, з урахуванням викладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі 06 грудня 2021 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Зі згоди представника позивача, про що свідчить заява представника, суд ухвалою від 29 липня 2022 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно 25 січня 2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення у справі № 495/5817/20, згідно якого розірвано шлюб між сторонами та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку/доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.09.2020 року до досягнення [PERSON] повноліття, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.10.2029 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . /а.с. 12-14/ Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 16 листопада 2021 рок за [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 58588 грн за період несплачених або неналежно сплачених аліментів, з 25.09.2020 року по листопад 2021 року. /а.с. 16/ Позивач в своїй позовній заяві вказує на той факт, що у зв`язку із виниклою заборгованістю по аліментах відповідача, вона має право на стягнення з останнього неустойки (пені) та відшкодування моральної шкоди. Нормативне обґрунтування Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України,\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У постанові ВСУ від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц, Велика Палата Верховного Суду України вважає за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та наступних постановах, з огляду на таке. Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1\~- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1\~- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2\~- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Таким чином під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, закріплені в частині 1\~статті 1167 Цивільного кодексу України, згідно з якою моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами\~Конституції\~або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Аналіз\~ст. 8 СК України\~та ч. 1\~ст. 9 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що положення\~ЦК України\~ можуть субсидіарно застосовуватися для регулювання сімейних відносин. Компенсація моральної шкоди має відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Велика Палата\~Верховного Суду\~в пункті\~49\~постанови від\~01\~вересня 2020\~року у\~справі №\~216/3521/16-ц\~вказала,\~що виходячи\~з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Обмеження права учасників сімейних відносин на відшкодування моральної шкоди лише випадками, передбаченими п. 6 ч. 2\~ст. 18 СК України, істотно звужує їхнє право на захист. (Постанова Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 2-3897/10 (провадження № 61-6791св20). Оцінка аргументів сторін, висновки суду Оскільки розмір аліментів визначений судом у частці від доходу боржника, а у розрахунку заборгованості, що приєднаний до матеріалів справи позивачем, зазначена точна сума аліментів, яка підлягає стягненню у грошовому еквіваленті щомісячно, виходячи із статистичних даних середньої заробітної плати для визначеної місцевості, та виходячи з того, що до матеріалів справи приєднані розрахунки заборгованості відповідача включно до 16 листопада 2021 року, то суд обраховує пеню /неустойку/ саме з визначених можливих доказів. Також суд враховує ч.1 ст. 13 ЦПК України, за умовами якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, оскільки позивачем обраний період наявної заборгованості платника аліментів з 25.09.2020 року, пеня /неустойка/ по аліментам [PERSON] складає: -25.09.2020 16.11.2021 року 418 днів = 710*1%*418=2967,8 грн., -01.10.2020 16.11.2021 року 412 днів = 3882*1%*412= 16430,56 грн., -01.11.2020 року 16.11.2021 року 381 днів =3882*1%*381=14790,42грн., -01.12.2020 -16.11.2021 року 351 днів = 3882*1%*351=13625,82 грн., -01.01.2021-16.11.2021 року 320 днів =3999*1%*320=12796,8 грн., -01.02.2021-16.11.2021 року - 289=3999*1%*289 =11557,11 грн., -01.03.2021-16.11.2021 року 261 днів =3999*1%*261=10437,39 грн., -01.04.2021-16.11.2021 року 230 днів =4274,3*1%*230=9830,89 грн., -01.05.2021 16.11.2021 року 200 днів = 4274,3*1%*200=8548,6 грн., -01.06.2021 16.11.2021 року 169 днів = 4274,3*1%*169= 7223,56 грн., -01.07.2021 року 16.11.2021 року 139 днів =4274,3*1%*139=5941,27 грн., -01.08.2021 -16.11.2021 року 108 днів = 4274,3*1%*108=4616,24 грн., -01.09.2021-16.11.2021 року 77 днів =4274,3*1%*77=3291,21 грн., -01.10.2021-16.11.2021 року - 47=4274,3*1%*47=2008,92 грн., -01.11.2021-16.11.2021 року 16 днів =4274,3*1%*16=683,88 грн., Таким чином, всього за увесь період січня до 01.10.2021 року пеня /неустойка/становить сумарний розмір щомісячних сум неустойки/пені/, що дорівнює 124750,47 грн. Позивачем дещо невірно обраховано розмір виниклої неустойки /пені/, тому суд не приймає до уваги наведений у його позові розрахунок. Між тим погоджується з висновками позивача, що сума неустойки /пені/ по аліментам не може перевищувати 100% від заборгованості, що конкретизовано у частині 1 статті 196 СК України. Отже, враховуючи те, що за відповідачем рахується заборгованість по аліментам, визначена старшим державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі у розмірі 58588 грн, у зв`язку із несплатою [PERSON] аліментів, та враховуючи, те, що у порядку ст.196 СК України позивач має право на одержання неустойки (пені) на заборгованість по аліментам, однак з урахуванням того, що вказаний розмір не може перевищувати 100 % від самої заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме обґрунтованість стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за виниклу заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 58588 грн. Щодо відшкодування завданої моральної шкоди, судом встановлено наступне. Звертаючись до суду з відповідною вимогою, позивачем не надано будь-яких доказів заподіяння їй, її дитині моральних страждань поведінкою відповідача в справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок дій відповідача. Зокрема, відсутні будь-які докази, які б підтверджували пережитий позивачем психологічний стрес, порушення нормального укладу її життя, дискомфорту, посилення душевних страждань, погіршення психологічного стану здоров`я. Крім того, будь-яким чином позивач не довів розумності та співмірності зазначеного в позові розміру моральної шкоди з урахуванням приведених ним обґрунтувань та обставин її завдання. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, характеризуючи свій стан внаслідок понесених моральних страждань/ в т.ч. фізичні виснаження у зв`язку з самостійним утриманням себе та своїх малолітніх дітей, втрата можливості влаштування особистого життя/ є загальними абстрактними твердженнями, а не конкретними фактами, що мають відношення до спору сторін. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, з огляду на їх недоведеності. Розподіл судових витрат Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial