Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Представник позивача адвокат Дудурич І.В. звернувся в суд з позовною заявою від імені позивача [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві представник позивача посилається на те, що 11.12.2021 року [PERSON] від приватною виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталія Ласловича стало відомо, що 03.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис від 03.11.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 18557 на підставі кредитного договору № 181113-002 від 13.11.2018 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» та [PERSON] , про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Кардсервіс» заборгованості. Зазначає, що вищевказаним виконавчим написом нотаріус Сазонова О.М. запропонувала задовольнити вимоги ТOB «Кардсервіс» в розмірі 32 459,81 грн., що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 9 529,82 грн., прострочену заборгованість по відсотках в розмірі 14 781,99 гри., прострочену заборгованість за штрафами та пенею в розмірі 7 148,00 грн. Вказує, що 29.11.2021 року ТОВ «Кардсервіс» пред`явив до виконання виконавчий напис № 18557, а виконавець Зейкан B.Л. 08.12.2021 року відкрив виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису, що підтверджується постановою про відкриття провадження від 08.12.2021 року. Проте, стверджує, що кредитний договір № 181113-002 від 13.11.2018 року між ТОВ «Кардсервіс» та [PERSON] не укладався, копію вказаного договору позивач отримав від виконавця Зейкан B.Л. Пояснює, що 29.11.2021 року він звернувся до нотаріуса Сазонова О.М. щодо отримання виконавчого напису № 18557 та документів, що служили підставою його видання. Проте відповідь не була отримана. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями законодавства та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. Зазначає, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5. Також, Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вказує, що нотаріус Сазонова О.М., вчиняючи виконавчий напис № 18557 зазначила, що даний виконавчий напис вчинено на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному \~ \~ \~ \~порядку на підставі \~ \~ \~ \~ виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Проте, стверджує, що вказана нотаріусом Сазонова О.М. підстава вчинення спірного виконавчого напису є незаконною. Пояснює, що Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, вказаний Перелік документів було доповнено розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», згідно із яким за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (п. 2 пп. «а», «б»). Однак, звертає увагу, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (справа № К/800/7651/17), постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконною та нечинною в частині п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме, щодо доповнення переліку розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Отже, стверджує, що станом на 23.11.2021 року чинна редакція постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року не дозволяла вчинення виконавчих написів на непосвідчених нотаріально кредитних договорах. Враховуючи викладене, вважає, що вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса, що зареєстрований в реєстрі за № 18557 від 23.11.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Також, звертає увагу суду на те, що вчиняючи виконавчі написи, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону № 3425-ХІ1 про безспірність заборгованості. Стверджує також, що відповідач мав поінформувати [PERSON] про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчою напису і в разі відсутності заперечень зі сторони [PERSON] стосовно розміру заборгованості зазначена сума могла би набути статусу безспірної. Зазначає, що ТОВ «Кардсервіс» не надсилав лист-вимогу [PERSON] про повернення боргу, а боржником [PERSON] не отримано вказаної вимоги. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса від 23.11.2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, що зареєстрований в реєстрі за № 18557 таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати у справі. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.01.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому представник позивача адвокат Дудурич І.В. 22.03.2022 року подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. В клопотанні зазначає, що позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Кардсервіс» у судове засідання не з`явився, при цьому представник за довіреністю Павленко С.В. 22.03.2022 року подав до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі. В клопотанні зазначає, що позовні вимоги вони не підтримують у повному обсязі. Відзив на позовну заяву не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна у судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 13.11.2018 року між ТОВ «Кардсервіс» та [PERSON] було укладено договір № 181113-002, відповідно до якого товариство - кредитодавець надало позичальнику грошові кошти в кредит у рамках кредитної лінії у розмірі 14\~296,00 грн., зі сплатою 63,14 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 14.04.2019 року. З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонова Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 18557, згідно з яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь ТОВ «Кардсервіс» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору № 181113-002 від 13.11.2008 року, укладеного між ТОВ «Кардсервіс» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 14.04.2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14.04.2019 року по 29.10.2021 року. Сума заборгованості складає 32\~459,81 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 9\~529,82 грн., прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 14\~781,99 грн., прострочена заборгованість за штрафами та пенею 7\~148,00 грн. Також, з наявної у матеріалах справи копії виписки за особовим рахунком за кредитним договором № 181113-002 від 02.09.2021 року [PERSON] , вбачається, що станом на 02.09.2021 року заборгованість за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 31\~459,81 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 9\~529,82 грн., прострочена заборгованість за процентами 14\~781,99 грн., строкова заборгованість за штрафами та пенею 7\~148,00 грн. 08.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 67813530) з примусового виконання виконавчого напису № 18557, виданого 23.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонова Оленою Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кардсервіс» заборгованості в розмірі 32\~459,81 грн. Згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом 23.11.2021 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом 23.11.2021 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст.\~50\~Закону України\~«Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом 23.11.2021 року передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника\~- це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Однак, матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що товариством з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі стислого змісту порушених зобов`язань, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримував, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Кардсервіс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Також, суд звертає увагу на розбіжності в сумі заборгованості [PERSON] , яка зазначена у виписці з особового рахунку за кредитним договором № 181113-002 від 02.09.2021 року 31\~459,81 грн., а також між сумою заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса від 23.11.2021 року 32\~459,81 грн. Окрім того, наявні розбіжності у написанні по батькові позивача, а саме у кредитному договорі № 181113-002 від 13.11.2018 року позичальник зазначений як [PERSON] , а у виконавчому написі заборгованість стягується із [PERSON] . Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовує свої позовні вимоги недотриманням принципу безспірності, а також тим, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. на кредитному договорі, який не посвідчувався нотаріально, що є незаконним. Відповідно до п. 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі Порядок), в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом 23.11.2021 року, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 3.1-3.2, 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом 23.11.2021 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі Перелік). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Однак, постановою Київського\~апеляційного адміністративного\~суду від\~22.02.2017\~року у\~справі №\~826/20084/14\~визнано незаконною\~та нечинною\~постанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року за результатами розгляду касаційних скарг Кабінету Міністрів України та публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 вказана постанова залишена без змін. Таким чином, судом було скасовано п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, відповідно до якого встановлювалася можливість здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Великої палати Верховного Cуду від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 рішення Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року залишено без змін. Враховуючи викладене, з 22.02.2017 року законодавством України не було передбачено можливості здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Однак, кредитний договір № 181113-002 від 13.11.2018 року, наданий ТОВ «Кардсервіс» нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально. Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Згідно з ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Проте, незважаючи на вказані вимоги закону, відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус в свою чергу всупереч правилам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинив виконавчий напис від 23.11.2021 року, згідно з яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кардсервіс» заборгованість в розмірі 32\~459,81 грн. Така ж позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). У Постанові Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал\~нотаріально посвідченого\~договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом, виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідачем та приватним нотаріусом не подано до суду належних та достовірних доказів безспірності заборгованості. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а вимоги позивача визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору у загальному розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved