Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

25 вересня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить виділити їй зі складу домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в натурі в окреме домоволодіння 40/80 часток домоволодіння, які належать [PERSON] на праві спільної часткової власності: житловий будинок, який позначений у Технічному паспорті як будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що виготовлений 09 вересня 2020 року на схемі розташування будівель та споруд літерою А, загальною площею 118,10 м.кв житлова площа 59,80 м.кв., допоміжна 58,30 м.кв.: закрита веранда площею 5,30 м.кв. № 1-1, коридор площею 3,90 м.кв. № 1-2, передпокій площею 20,00 м.кв. № 1-3, житлова кімната площею 21 м.кв. № 1-4, житлова кімната площею 22,80 м.кв. № 1-5, житлова кімната площею 16,00 м.кв. № 1-6, кухня площею 13,80 м.кв. № 1-7, комора площею 7,00 м.кв. № 1-8, ванна кімната площею 5,20 м.кв. № 1-9, комора площею 3,10 м.кв. № 1-10, господарські будівлі та споруди: літня кухня, позначена на схемі розташування будівель і споруд літерою Й, сарай літера Е, сарай літера Д, споруди огорожа, металева сітка на бетонному цоколі, позначені на схемі № 1 та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на належні їй 40/80 частин вищевказаного домоволодіння. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на праві спільної часткової власності належить 20/40 частин домоволодіння по [ADDRESS] та двох земельних ділянок загальною площею 944 м.кв. за цією ж адресою. Відповідачі є співвласниками вказаного домоволодіння в таких частинах: [PERSON] 9/80 частини, [PERSON] 3/80 частини, [PERSON] 2/80 частини, [PERSON] 14/80 частини, [PERSON] 12/80 частини. Ціле домоволодіння складається з житлового будинку А загальною площею 118 м.кв, житлового будинку Б-Б загальною площею 234,9 м.кв., літньої кухні Й, сараю Г, сараю Л, вбиральні О, вбиральні К, сараю Е, сараю Д, сараю М, насосу Н, споруд 1-4, що розташовані на земельній ділянці площею 1912 м.кв. У фактичному користуванні позивача знаходиться житловий будинок позначений літерою А та господарські будівлі: літня кухня - Й, сарай літера Е, сарай літера Д, споруди огорожа, металева сітка на бетонному цоколі, позначені на схемі № 1. Вказаний житловий будинок та господарські будівлі мають окремі системи життєзабезпечення і згідно висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна № 323 від 09.09.2020 року за технічними показниками можуть бути виділені в окреме домоволодіння. Врегулювати вказаний спір в позасудовому порядку неможливо, так-як між співвласниками існує конфліктна ситуація з приводу сплати податків за домоволодіння та присадибну земельну ділянку. Відповідно до ч.2-6\~ст. 19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3\~ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2020 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідачам направлено 13.11.2020 року і яку вони отримали 24.11.2020 року. 15.12.2020 року відповідачам [PERSON] подано відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, вважає позовні вимоги такими, що не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права. Всі співвласники будинку за адресою: [ADDRESS] , володіють житловим будинком у визначених частинах, на праві спільної часткової власності. Вказані будинки можна поділити між співвласниками відповідно до фактичного користування, а саме: позивач користується частиною будинку позначеною літ. «А», а відповідачі частиною будинку позначеною літ. «Б-Б», що стосується господарських споруд та будівель то поділ на умовах зазначених в позовній заяві не відповідає інтересам відповідачів і такі мають бути розділені відповідно до належних їм часток у спільній власності. Разом з цим, висновок № 323 від 09.09.2020 року щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна вважають не достовірним, так-як він містить розбіжності щодо розміщених на ньому об`єктів з відомостями зазначеними в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 222563548 від 03.09.2020 року. 22.12.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому просила позов задоволити, зазначила, що відзив вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки відповідач [PERSON] виступає від імені всіх відповідачів та подав його з пропуском процесуального строку. Крім того, відповідачем не доведено чим саме порушено його інтереси, оскільки в його користуванні ніколи не перебували будівлі, які є предметом даного позову, а тому таке твердження є голослівним і надуманим. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Мукачівською ДНК 03.10.2008 року, по реєстру № 3-1881, належить 40/80 частки в праві приватної спільної часткової власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1912 кв.м. Власниками інших частин є: [PERSON] 3/80 частки в праві спільної часткової власності на вказаний будинок, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Мукачівською ДНК 26.10.2011 року, реєстр № 2-1068; [PERSON] 9/80 частки в праві спільної часткової власності на вказаний будинок, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Мукачівською ДНК 26.10.2011 року, реєстр № 2-1066 та договору купівлі-продажу посвідченого Мукачівською ДНК 24.06.1964 року, по реєстру № 3440; [PERSON] 14/80 частки в праві спільної часткової власності на вказаний будинок, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Мукачівського МНО Новіковою М.І., 08.11.2012 року, по реєстру № 1259 та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Мукачівського МНО Герцускі-Торжаш В.Л., 18.05.2016 року, по реєстру № 1279; [PERSON] 2/80 частки в праві спільної часткової власності на вказаний будинок, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Мукачівського МНО Герцускі-Торжаш В.Л., 18.05.2016 року, по реєстру № 1277; [PERSON] 12/80 частки в праві спільної часткової власності на вказаний будинок, на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського РНО Машіка О.М., 21.10.2021 року, по реєстру № 1284. Згідно з технічним паспортом на земельній ділянці розміром 944 кв.м., державний акт серія ЯЕ № 463090, кадастровий номер: 2110400000:01:002:0373; 2110400000:01:002:0374, за адресою: [ADDRESS] , розташовані наступні споруди: житловий будинок (літ.А), літня кухня (літ.Й), сарай (літ.Е), сарай (літ.Д), огорожа (літ.№1) (а.с.15-19). Висновком щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна № 323 від 09.09.2020 року, зробленої на замовлення позивача, встановлена технічна можливість виділення в окреме домоволодіння частини домоволодіння розташованого в [ADDRESS] , а саме: житловий будинок (літ.А), літня кухня (літ.Й), сарай (літ.Е), сарай (літ.Д), споруди (літ.№1) (а.с.25). Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій\~статті 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частиною третьою\~статті 358 ЦК України\~кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з частинами першою, другою\~статті 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі №501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до\~статті 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Як було встановлено судом, спірне майно, зокрема домоволодіння [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності 6 співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється. У даній справі [PERSON] пред`явила позовні вимоги саме про виділ належної їй частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння за правилами\~статті 364 ЦК України. Позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі між сторонами в порядку\~статті 367 ЦК України\~позивач не заявляла. За таких обставин суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог про виділ частки майна в натурі. Не підлягає задоволенню і позовна вимога про припинення права спільної часткової власності, як похідна вимога від заявленої вимоги про виділ частки в натурі, в задоволені якої відмовлено. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed