Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ТОВ «Фінпром маркет», вказавши, що 13.12.2013 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» договір №004-07045-131213 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого було відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 29000 гривень строком на 364 календарних днів. 23.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором № 004-07045-131213 від 13.12.2013 року в сумі 52228,05 гривень. Вказуючи, що нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості за договором, який не був нотаріально посвідченим, з наданих нотаріусу документів не вбачалось, що заборгованість була безспірною, а сам виконавчий напис вчинено поза межами позовної давності, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 23.07.2020 року за № 4213. Окрім цього, позивач просить стягнути з ТОВ «Фінпром маркет» грошові кошти в сумі 7808,90 гривень, які стягнуті в межах виконавчого провадження №65333813 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості, та 5000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій відповідача. Також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 7000 гривень витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 15.09.2021 року заяву адвоката [PERSON] про забезпечення позову задоволено та забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 23.07.2020 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором № 004-07045-131213 від 13.12.2013 року в сумі 52228,05 гривень. Ухвалою суду\~від 16.09.2021\~року відкрите\~провадження та\~справу призначено\~до розгляду\~в порядку\~загального позовного\~провадження.\~Клопотання представника\~позивача про\~витребування доказів\~залишено без\~задоволення. Ухвалою суду від 26.01.2022 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача\~направив до\~суду заяву\~про розгляд\~справи за\~його відсутності,\~оскільки був\~мобілізований та\~наразі проходить\~військову службу\~в ВЧ\~А7363\~та за\~відсутності позивача,\~яка виїхала\~за межі\~України,\~вказавши,\~що позовні\~вимоги підтримує\~у повному\~обсягу,\~проти винесення\~заочного рішення\~суду не\~заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом справу розглянуто в заочному порядку, про що постановлено відповідну ухвалу. Відповідач в установлений судом строк не скористався своїм правом надати відзив на позов, з боку позивача також не було долучено будь-яких інших доказів. При дослідженні наданих учасниками справи документів судом встановлено наступне. 13.12.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №004-07045-131213 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки за умовами якого, позивач отримала кредитну карту з лімітом кредитної лінії в розмірі 29000 гривень, зобов`язавшись сплачувати банку ануїтетними платежами кошти для погашення заборгованості, а також відсотки за користування кредитом та інші платежі, визначені кредитним договором протягом 364 календарних днів. 23.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №4213, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020 року, якому в свою чергу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року, якому в свою чергу, ПАТ «Дельта Банк», на підставі договору відступлення прав вимоги №194/К від 09.02.2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором №004-07045-131213 від 13.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Фінпром маркет», стягнути з [PERSON] за період з 08.02.2018 року по 23.07.2020 року включно, суму у розмірі: 28951,95 гривень заборгованості за тілом кредиту, 23226,10 гривень заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та пенею, 50 гривень плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 52228,05 гривень. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом 3 років з дня його вчинення. 06.05.2021 року ТОВ «Фінпром маркет» звернулось до Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) з заявою про примусове виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. №4213 від 23.07.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в сумі 52228,05 гривень. Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) від 11.05.2021 року у виконавчому провадженні №65333813 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , яка отримує дохід у ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт». Згідно з інформацією про виконавче провадження, станом на 29.08.2021 року на виконанні Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №65333813 від 06.05.2021 року з виконання виконавчого напису №4213 від 23.07.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в сумі 52228,05 гривень. Виконавче провадження відкрите постановою від 07.05.2021 року, постановою від 07.05.2021 року стягнуто виконавчий збір в сумі 5222,80 гривень, постановою від 11.05.2021 року накладено арешт на майно боржника, постановою від 11.05.2021 року передано ВД на виконання до підприємства. Відповідно до листа Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі ПСМУ МЮ (м. Дніпро), на виконанні відділу перебуває виконавче провадження №65333813, відповіддю ДПС України було встановлено, що боржник отримує дохід в ДП «ЗДАРЗ «Мігремонт», 11.05.2021 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, яку було направлено за місцем роботи боржника. Станом на 18.08.2021 року із заробітної плати боржника на підставі вищезазначеної постанови було стягнуто 7808,90 гривень, з яких 290,01 гривень погашення витрат виконавчого провадження, 6835,35 гривень - перераховано в рахунок погашення боргу за виконавчим документом, 683,54 гривень перераховано в рахунок погашення виконавчого збору. З наданих позивачем копій розрахункових листів ДП «ЗДАРЗ «Мігремонт», за травень 2021 року з [PERSON] утримано 2514,96 гривень, вид утримання - за інші вик.листи, за червень 2021 року утримано 5996,28 гривень, вид утримання - за інші вик.листи, за липень 2021 року утримано 26632,63 гривень, вид утримання інші вик.листи. Під час вирішення спору суд виходить з таких норм законодавства. Згідно з ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису, як нотаріальна дія, полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку оперативно реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц, пр. 14-84цс19). Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Вчинення виконавчого напису нотаріусом відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, згідно з постановою ВС від 23.01.2018 року по справі №310/293/15. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~23.07.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.\~Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд також погоджується з доводами позивача про те, що нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості, яка виникла вже після закінчення строку дії договору. Згідно з п.п. 3.3. п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як зазначала ВП ВС у постанові від 02.07.2019 року №916/3006/17, кредитним договором не встановлений інший строк позовної давності, а отже до вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність три роки з дня виникнення права вимоги. За таких обставин при вчиненні виконавчого напису нотаріусом стягнуто заборгованість, яка утворилась після закінчення строку дії договору, а рівно і поза межами строку позовної давності. Отже, на переконання суду, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, оскільки кредитором не доведено безспірність нарахованих сум, тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Оскільки судом задоволено вимогу позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому існують підстави для стягнення з ТОВ «Фінпром маркет» на користь [PERSON] 7808,90 гривень, які були стягнуті в межах виконавчого провадження №65333813, зважаючи на документальне підтвердження стягнутих коштів з доходу позивача. Вирішення позовної вимоги цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах №910/16664/18 від 28.01.2020 року та №910/1531/18 від 06.03.2019 року. У відповідності до положень\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Заявлена позивачем вимога про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень задоволенню не підлягає, оскільки посилання в тексті позовної заяви на звернення відповідача в телефонному режимі до позивача та надсилання смс-повідомлень у некоректній формі спілкування з погрозами, а також до близьких родичів позивача жодним доказом не підтверджені. Посилання на погіршення самопочуття [PERSON] , а саме виникнення головних болів, розладів сну, втрати концентрації, підвищення тиску та погіршення репутації як в колі родини так і на робочому місці через вчинення виконавчого напису та подальшого стягнення грошових коштів з позивача також не доведені в установленому порядку, а саме по собі вчинення виконавчого напису не може слугувати підставою для відшкодування моральної шкоди. При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Представником позивача в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено ордер на надання правничої допомоги адвокатом Дев`ятковим А.О., копію договору про надання правової допомоги від 03.02.2021 року, детальний розрахунок вартості правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 03.02.2021 року та копію квитанції до прибуткового касового ордера №01-30/08 від 30.08.2021 року на суму 7000 гривень. Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже такі послуги були надані. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд вбачає підстави для стягнення суми 6000 гривень за збір доказової бази, необхідної для підготовки та подання позовної заяви (підготовка та направлення адвокатських запитів, копії яких долучені до позовної заяви) та за підготовку та подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Водночас суд не вбачає підстави для стягнення 1000 гривень за «підготовку та участь в одному судовому засіданні з розгляду позовних вимог», адже представником позивача адвокатом Дев`ятковим А.О. послуг з представництва у судових засіданнях не надавалось, адже судом справу розглянуто за відсутності учасників процесу, в тому числі з урахуванням заяв представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial