Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

12.02.2008 року Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» та [PERSON] уклали договір "Автопакет" № 90/П/66/2008840, за яким перший надав, а другий прийняв кредит в сумі 11500 доларів США, під 11,50 процентів річних, на строк до 11.02.2013 року. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.11.2013 року ухвалено до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Надра» (правонаступник Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра») 95939 грн. 77 коп. на погашення заборгованості за договором "Автопакет" № 90/П/66/2008840 від 12.02.2008 року та відшкодування судового збору. Рішення набрало законної сили 30.01.2014р., та звернуте до примусового виконання, за рішенням Святошинським РВДВС м. Києва заведено виконавче провадження №55503121. 19.01.2021р. ухвалою Святошинського районного суду м. Києва у вказаному виконавчому провадженні замінено стягувача ПАТ "КБ "Надра" на правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс". 03.11.2020 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинив виконавчий напис за реєстровим №5430, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованості за кредитним договором № 90/П/66/2008840 від 12.02.2008 року за період з 26.08.2020р. по 22.10.2020р., що складається із заборгованості: за кредитом - 249520 грн. 05 коп.: за відсотками - 279530 грн. 39 коп.; за штрафними санкціями - 193941 грн. 07 коп., плата за вчинення виконавчого напису - 300 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. 15.04.2021 року за вказаним виконавчим написом відкрите виконавче провадження №65169840. [PERSON] заявив позов до ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", за яким просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. від 03.11.2020 року за реєстровим №5430. Позивач вважає, що спірний виконавчий напис вчинено без належних на те законних підстав, з грубими порушеннями порядку вчинення нотаріальних дій. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 11.01.2022 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. На забезпечення позову ухвалою судді від 11.01.2022 року зупинене стягнення за оспорюваним виконавчим написом. Відповідач правом на відзив не скористався. Інших заяв клопотань від учасників справи не надходило. Представник позивача подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Інші учасники в суд не з`явились, про причини неявки не повідомили. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані докази та інші матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, право вимоги виконання кредитного договору в повному обсязі виникає після спливу визначеного договором строку кредитування. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Крім того Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) висловила правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. З огляду на те, що строк виконання зобов`язань за договором "Автопакет" №90/П/66/2008840 від 12.02.2008 року закінчився 11.02.2013 року і Святошинським районним судом м. Києва 22.11.2013 року ухвалено рішення про стягнення заборгованості за цим договором, суд знаходить, що строк виконання договору "Автопакет" №90/П/66/2008840 від 12.02.2008 року в повному обсязі настав, щонайменше 12.02.2008 року. Тому, суд погоджується з позивачем, що оскаржуваним виконавчим написом порушено його права, оскільки напис вчинений за межами строків визначених ст. 88 Закону України "Про нотаріат", та заснований на документах, що встановлюють заборгованість, яка не може бути визнана безспірною, оскільки проценти та штрафні санкції за кредитним договором за період з 26.08.2020р. по 22.10.2020р. нараховані відповідачем безпідставно. Згідно зі статтею 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є адекватним порушенню і не суперечить приписам ст. 16 ЦК України. Отже, суд знаходить обґрунтованим і таки, що підлягає задоволенню. За такого рішення, витрати понесені позивачем на розгляд справи, що складаються з судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн., мають бути відшкодовані йому відповідачем, відповідно і на підставі ст.141 ЦПК України. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, виходячи з того, що до позовної заяви не надано орієнтовного розрахунку судових витрат, не надано позивачем і документи на підтвердження витрат з правової допомоги до судового засідання з розгляду справи по суті. Питання про скасування заходів забезпечення позову не порушувалось. На підставі наведеного,

Outcome: approved