Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом, в якому просить: усунути перешкоди в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] , шляхом вселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] та її сім`ї в користуванні та проживанні в квартирі за адресою: [ADDRESS] ; витрати за судовий збір стягнути з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона з 2016 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою з 2016 року разом з нею зареєстровані також двоє її неповнолітніх дітей [PERSON] 2006р.н. та [PERSON] 2013р.н., а також її батько [PERSON] . Квартира за адресою: [ADDRESS] до 2016 року належала на праві приватної власності їй та її батьку [PERSON] 14 травня 2014 року між нею ( [PERSON] ), [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики та 23 травня 2014р. в забезпечення вимог було укладено договір іпотеки.. По цивільній справі №442/6818/ 14-ц про стягнення боргу та визнання права власності ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 травня 2016 року було стягнуто солідарно з неї ( [PERSON] ) та [PERSON] борг у сумі 995 775,00 грн. та визнано право власності на вказану вище квартиру за [PERSON] , яким було змінено замки до вхідних дверей квартири, відповідно вона не могла потрапити в цю квартиру. 30 червня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу Петрів В.Я. було здійснено посвідчення договору купівлі-продажу (в реєстрі № 1468) квартири [ADDRESS] площею 111,9 кв.м., між [PERSON] та [PERSON] , де були на той момент та є по сьогодні зареєстровані двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , вона мати двох неповнолітніх дітей та її батько [PERSON] (1950р.н.). 03.03.2020 [PERSON] переоформив право власності на квартиру на себе та через місцевий ЦНАП, зняв їх ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) з реєстрації із вказаної вище квартири. В подальшому внаслідок зняття їх з реєстрації, їй довелося звертатися до місцевого ЦНАПу з заявою про поновлення реєстрації на підставі Постанови Верховного Суду України від 15 липня 2020 року по справі 442/4711/16-ц. Такими діями [PERSON] з самого початку почав чинити перешкоди, щодо вселення її та членів її родини в квартиру. Дізнавшись, що квартира перейшла знов у власність [PERSON] , після поновлення її реєстрації, вона зверталася письмово до останнього з приводу вселення у квартиру, але рекомендовані листи [PERSON] від неї не отримує. Таким чином, замінивши замки у вхідних дверях одразу після ухвали апеляційного суду Львівської області про визнання права власності на квартиру, знявши їх ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) з реєстрації місця проживання [PERSON] не тільки заперечує її право на проживання в квартирі та чинить їм перешкоди у проживанні і користуванні даною квартирою, але й не виконує рішення Верховного Суду України. З огляду на вказане, в позивачів виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд, за захистом порушених прав та інтересів. Ухвалою судді від 18.04.2022 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 13.05.2022. 13.05.2022 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду на 10.06.2022. 13.05.2022 відповідач [PERSON] подав зустрічний позов, в якому просить: визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 № 442/8794/13-ц було затверджено мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] визнали реконструкцію та переобладнання нежитлових приміщень загальною площею 221,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Згодом із серпня 2013 року за спільні кошти та власними силами почали здійснювати реконструкцію вищевказаних приміщень, приводити їх до належного стану, переобладнавши їх у житлові квартири, в результаті чого утворилися три ізольовані житлові приміщення: квартира [ADDRESS] площею 111,9 кв.м ; №2 площею 123,1 кв.м, та квартира [ADDRESS] площею 45,4 кв.м. було проведено спільною працею і за спільні кошти сторін. Квартира [ADDRESS] [ADDRESS] , визнається спільною сумісною власністю вказаних осіб. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 № 442/6818/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.12.2016, позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] кошти в розмірі 398300 грн., що по курсу комерційних банків України на час позичання коштів становило 35000 Євро. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] на користь [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.04.2011, посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 737-738, а саме на садовий будинок, що знаходиться під [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0922 га, кадастровий № 4610600000:01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я»\~в місті Дрогобичі Львівської області. Припинено право власності [PERSON] на вказане майно та визнано за позивачем [PERSON] право власності на садовий будинок, що знаходиться під [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0922 га, кадастровий № 4610600000:01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я»\~в місті Дрогобичі Львівської області. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] кошти в розмірі 995775 грн., що по курсу НБУ на час позичання коштів становило 85000 доларів США. В рахунок погашення солідарної заборгованості з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23.05.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 290, а саме на квартиру [ADDRESS] , яка належала іпотекодавцям на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013, справа № 442/8794/13-ц, провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М. реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області 21.01.2014. Предмет іпотеки складався з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м., житлова площа\~77,3 кв.м. Припинено право власності [PERSON] та [PERSON] на вказану квартиру та визнано право власності на вказане нерухоме майно за [PERSON] . Скасовано заборону та вилучено з державного реєстру речових прав на нерухоме майно архівний запис про заборону відчуження на дану квартиру. 30.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] , який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. за реєстровим номером 1468. Згідно договору про розірвання договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 30.06.2016 року Петрів В.Я. приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу, за реєстраційним №1468 від 03 березня 2020 року, сторони по договору за взаємною згодою вирішили розірвати договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 30.06.2016 року [PERSON] , приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу, за реєстровим №1468, за яким [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 272821246106. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2020 року, квартира [ADDRESS] загальною площею 111,9 кв.м., житловою площею 77,3кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 272821246106, зареєстрована на праві власності за позивачем [PERSON] . На час набуття [PERSON] та [PERSON] права власності на спірну квартиру на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 № 442/8794/13-ц, якою було затверджено мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] визнали реконструкцію та переобладнання нежитлових приміщень загальною площею 221,8кв.м за адресою: [ADDRESS] під три окремі об`єкти нерухомого майна квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] не була придатна до проживання, оскільки не були завершені будівельні роботи у квартирі, відсутні комунікації, світло, опалення, каналізації. В такому стані вона перебуває і по даний час. Відповідачі ніколи не проживали у спірній квартирі та не використовували її як житло для постійного свого проживання. На даний час в квартирі, не завершені ремонтно-будівельні роботи, відсутні будь-які комунікації, які забезпечують експлуатацію квартири як житла відповідно до вимог ДБН. Як зазначено вище, 23 травня 2014 року між позивачем по зустрічному позову [PERSON] та відповідачами по зустрічному позову [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Теплою М.Ю. за реєстровим №290. Згідно п.п.1.1-1.2.1.1. вказаним іпотечним договором забезпечувалося виконання відповідачами позичальниками та іпотекодавцями зобов`язань по договору позики грошових коштів від 23.05.2014 року, за яким позичальники зобов`язувалися повернути позикодавцю позику у розмірі еквівалентну сумі 85000 дол.США в рівних частинах кожний до 23 серпня 2014 року. Предметом іпотеки відповідно до п.2.1.1. була квартира [ADDRESS] загальною площею 111,9кв.м., житловою 77,3кв.м. При посвідченні договору іпотеки приватним нотаріусом Теплою М.Ю. було накладено заборону відчуження іпотечного майна, яка зареєстрована в реєстрі заборон за №291. На дату укладення договору іпотеки у вказаній квартирі не було зареєстровано жодних осіб. Ця інформація підтверджується інформацією виконавчого комітету Дрогобицької міської ради та довідкою ГО «Об`єднання власників - Наш Дім» від 06.05.2014 року, видана [PERSON] , згідно якої у квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. Відповідачі, свої зобов`язання за договором позики не виконали, та без згоди іпотекодержателя - [PERSON] у спірній квартирі зареєструвалися [PERSON] з 06.05.2015 року, [PERSON] з 30.05.2016 року, неповнолітні діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з 30.05.2016 року. У спірній квартирі ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) зареєструвалися після ухвалення рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 № 442/6818/14-ц, яке вступило в законну силу після апеляційного перегляду згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016року, фактично вже не будучи власником спірного об`єкту нерухомого майна з метою перешкодити [PERSON] в повному об`ємі реалізувати належне йому право власності, зловживаючи та маніпулючи правами неповнолітніх дітей. Реєстрація місця проживання відповідачів у спірній квартирі носить формальний характер, оскільки дана квартира ніколи не використовувалася ними як житло і вони ніколи у цій квартирі не проживали. Відповідно до акту обстеження, складеного ГО «Об`єднання співвласників Наш Дім» за адресою: [ADDRESS] ніхто не проживає, в т.ч. [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] . У квартирі відсутні будь-які речі, квартира знаходиться без електропостачання, водопостачання, водовідведення та газопостачання, ремонт відсутній та непридатна для житла. Письмовим попередженням від 14 грудня 2021 року, [PERSON] попередив відповідачів, щоб вони вчинили дії щодо зняття з реєстрації місця проживання у спірній квартирі. Оскільки така реєстрація місця проживання відповідачів у спірній квартирі є перешкодою для власника квартири ( [PERSON] ), у реалізації його права власності на квартиру, а саме у можливості розпорядитися належним йому майно у визначений законом спосіб, то в нього виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. Ухвалою суду від 10.06.2022 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] в\~інтересах яких\~діє [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ-служба у справах дітей Дрогобицької міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням, об`єднано в одне провадження з первинним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог [PERSON] , відділ служби у справах дітей Дрогобицької міської ради про усунення перешкод шляхом вселення. 27.06.2022 представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] , подав Відзив на зустрічний позов, в якому просить у задоволенні зустрічного позову відмовити. Позивач за первинним позовом, відповідач за зустрічним [PERSON] , та її представник первинний позов підтримали, просять його задоволити, а у задоволенні зустрічного відмовити. Позивач за первинним позовом, відповідач за зустрічним [PERSON] , в судове засідання не з`явився, при матеріалах справи є його заява, в якій просить: розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти зустрічної позовної заяви заперечує. Представник відповідача за первинним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] у задоволенні первинного позову просить відмовити, а зустрічний позов задоволити. Представник третьої особи: відділу служби у справах дітей Дрогобицької міської ради Яким І.С., в судовому засіданні пояснив, що рішення по первинному позову слід прийняти в інтересах дітей, а щодо зустрічного позову то покладається на думку суду. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, оглянувши матеріали справи № 442/4711/16-ц (за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про зобов`язання утриматися від певних дій, скасування реєстрації виселення), суд прийшов до переконання, що у задоволенні первинного позову слід відмовити, а зустрічний позов задоволити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13. Матеріалами справи встановлено, що Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 № 442/8794/13-ц було затверджено мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] визнали реконструкцію та переобладнання нежитлових приміщень загальною площею 221,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Згодом в процесі реконструкцій вищевказаних приміщень, позивачі за первинним позовом переобладнали їх у житлові квартири, в результаті чого утворилися три ізольовані житлові приміщення: квартира [ADDRESS] площею 111,9 кв.м ; №2 площею 123,1 кв.м., та квартира [ADDRESS] площею 45,4 кв.м. 14 травня 2014 року між позивачами за первинним позовом ( [PERSON] , [PERSON] ) та [PERSON] було укладено договір позики та 23 травня 2014р. в забезпечення вимог було укладено договір іпотеки, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Теплою М.Ю. за реєстровим №290. При посвідченні договору іпотеки приватним нотаріусом Теплою М.Ю. накладено заборону відчуження іпотечного майна, яка зареєстрована в реєстрі заборон за №291. На момент укладення договору іпотеки у вказаній квартирі не було зареєстровано жодних осіб, що підтверджується інформацією виконавчого комітету Дрогобицької міської ради та довідкою ГО «Об`єднання власників - Наш Дім» від 06.05.2014 року, видана [PERSON] , згідно якої у квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 № 442/6818/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.12.2016, позов [PERSON] задоволено, та ухвалено: Стягнути із [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] [INFO] кошти в розмірі 398 300,00 (триста дев`яносто вісім тисяч триста) гривень, що по курсу комерційних банків України на час позичання коштів становило 35\~000,00 (тридцять п`ять тисяч) Євро. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] [INFO] , звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 6 квітня 2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 737 - 738., а саме на садовий будинок, що знаходиться під [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0, 0922 га, кадастровий № 4610600000:01:065:0528, що знаходиться\~ в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, надалі Предмет іпотеки. Садовий будинок належить Іпотекодавцю на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 р. /реєстраційний № 14943675/ та земельну ділянку, яка належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010 р., згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011044000211. Припинити право власності [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] \~ на садовий будинок, що знаходиться під [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0, 0922 га, кадастровий № 4610600000:01:065:0528, що знаходиться\~ в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, надалі Предмет іпотеки. Садовий будинок належить Іпотекодавцю на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 р. /реєстраційний № 14943675/ та земельну ділянку, яка належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010 р., згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011044000211. Визнати за [PERSON] [INFO] право власності на садовий будинок, що знаходиться під [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0, 0922 га, кадастровий № 4610600000:01:065:0528, що знаходиться\~ в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, надалі Предмет іпотеки, який зареєстрований (належить) Іпотекодавцю [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 р. /реєстраційний № 14943675/ та земельну ділянку, яка належить Іпотекодавцю [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010 р., згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011044000211). Скасувати заборону та вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно архівний запис про заборону відчуження садового будинку, що знаходиться під [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0, 0922 га, кадастровий № 4610600000:01:065:0528, що знаходиться\~ в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, який належить [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 р. /реєстраційний № 14943675/ та земельної ділянки, яка належить [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010 р., згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011044000211. Стягнути солідарно з [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] [INFO] кошти в розмірі 995\~775,00 (дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень, що по курсу НБУ на час позичання коштів становило 85\~000,00 (вісімдесят п`ять тисяч) доларів США. В рахунок погашення солідарної заборгованості з [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] [INFO] , звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23 травня 2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 290, а саме на квартиру [ADDRESS] , яка\~ належить іпотекодавцям на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 р., справа № 442/8794/13-ц,\~ провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 р. (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 272821246106). Предмет іпотеки складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м., житлова площа 77,3 кв.м. Припинити право власності [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] - іпотекодавцям на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 р., справа № 442/8794/13-ц,\~ провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 р. (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 272821246106) та складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м., житлова площа 77,3 кв.м. Визнати за [PERSON] [INFO] право власності на квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована (належить) [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] - іпотекодавцям на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 р., справа № 442/8794/13-ц,\~ провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 р. (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 272821246106) та складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м., житлова площа 77,3 кв.м. Скасувати заборону та вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно архівний запис про заборону відчуження на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 р., справа № 442/8794/13-ц,\~ провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 р. (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 272821246106) та складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м., житлова площа 77,3 кв.м. Стягнути солідарно з [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] [INFO] суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 365 гривень 40 копійок. 30.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] , який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. за реєстровим номером 1468. 03 березня 2020 року сторони за взаємною згодою вирішили розірвати вказаний вище договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 30.06.2016 року [PERSON] , приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу, за реєстровим №1468, за яким [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 272821246106. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2020 року, квартира [ADDRESS] загальною площею 111,9 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 272821246106, зареєстрована на праві власності за позивачем [PERSON] . На час набуття [PERSON] та [PERSON] права власності на спірну квартиру [ADDRESS] в 2013 році остання не була придатна до проживання, оскільки не були завершені будівельні роботи, відсутні комунікації, світло, опалення, каналізації. В такому стані вона перебуває по даний час, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення експертного дослідження від 06.12.2021 року за №500/21 судового експерта Ляш І.І. в якому зокрема вказано, що рівень комфорту і параметрів квартири [ADDRESS] станом на 05 листопада 2021 року не відповідає вимогам п.2.24 ДержСанПін №145 від 17.03.2011 року, п.5.20, п.7.26., п.8.10 ДБН В.2.2-15:19 «Житлові будинки. Основні положення». З описовою частини експертного висновку вбачається, що на дату обстеження квартира не експлуатується, ремонтно-будівельні роботи не завершені: до квартири не підведено інженерні мережі з метою подачі енергоресурсів (газу, електроенергії та води), відсутні прилади обліку на енергоносії, не має системи опалення та вентиляції, тобто вказаний об`єкт нерухомого майна як квартиру для проживання, експлуатувати неможливо. Позивачі за первинним позовом ніколи не проживали у спірній квартирі та не використовували її як житло для постійного свого проживання. Спірна квартира по даний час не є житловою, оскільки в ній не завершені ремонтно-будівельні роботи, відсутні будь-які комунікації, які забезпечують експлуатацію квартири як житла відповідно до вимог ДБН. Позивачі за первинним позовом, відповідачі за зустрічним позовом, без згоди іпотекодержателя - [PERSON] , після постановлення рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 20.10.2015 № 442/6818/14-ц, яке вступило в законну силу після апеляційного перегляду згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016 року, фактично вже не будучи власником спірного об`єкту нерухомого майна з метою перешкодити позивачу по зустрічному позову в повному об`ємі реалізувати належне йому право власності, зловживаючи та маніпулючи правами неповнолітніх дітей, зареєструвалися у спірній квартирі: [PERSON] з 06.05.2015 року, [PERSON] з 30.05.2016 року, неповнолітні діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з 30.05.2016 року. Така реєстрація місця проживання [PERSON] , [PERSON] , неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі носить формальний характер, оскільки дана квартира ніколи не використовувалася ними як житло і вони ніколи у цій квартирі не проживали, що підтверджується Актом обстеження, складеного ГО «Об`єднання співвласників Наш Дім» за адресою [ADDRESS] , в якому зокрема зазначено, що у спірній квартирі ніхто не проживає, в т.ч. [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] . У квартирі відсутні будь-які речі, квартира знаходиться без електропостачання, водопостачання, водовідведення та газопостачання, ремонт відсутні та непридатна для житла. \~ \~ \~ \~ Реєстрація місця проживання [PERSON] , [PERSON] , неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі є перешкодою для власника квартири [PERSON] , у реалізації його права власності на квартиру, а саме у можливості розпорядитися належним йому майно у визначений законом спосіб. Конституцією України\~передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 317 ЦК України\~встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно з\~статтею 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення порушень свого права будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні»\~громадянам України, а також іноземцям та особам без\~громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно зі\~статтею 6 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні»\~громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Відповідно до частини першої\~статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Аналогічного змісту підстави зняття з реєстраційного обліку визначені у пункті 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207\~(далі - Правила № 207). Пунктом 28 Правил № 207 передбачено, що реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства. Зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено виключно на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У постанові Верховного Суду по справі №759/20627/18 від 24 лютого 2021 року Верховний суд вказав, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. \~ \~ \~ \~В даному випадку [PERSON] визначає спосіб захисту свого порушеного права як власник спірної квартири позбавлення відповідачів за зустрічним позовом, права користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] , визнавши їх такими, що втратили право на житло. Обраний [PERSON] спосіб захисту, шляхом зняття відповідачів з реєстрації, є можливим лише при вирішенні спору про житлові права (діючим законодавством поняттям «житлові права» пов`язується з правом власності на житлове приміщення, правом користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше), а саме щодо позбавлення їх права користування житлом у спірній квартирі. У даному спорі відсутні фактичні підстави для застосування норми\~статті 40 Закону України «Про іпотеку»\~та\~статті 109 ЖК України, оскільки на момент укладення договору іпотеки [PERSON] , [PERSON] , неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] не були зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , ніколи не проживали в квартирі та не використовували дану квартиру, як житло. Дійсна сутність відповідних позовних вимог має оцінюватися судом виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. У даній справі спір виник між власником квартири та особами, які без законних на то підстав, зареєстровані у ній. У спірних правовідносинах права [PERSON] , як власника квартири, захищені і статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Доказів того, що відповідачі за зустрічним позовом використовували дану квартиру, як житло чи несуть витрати по утриманню квартири, суду не надано, як і не надано доказів правових підстав для реєстрації (проживання) в ній. У пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 761/5115/17 (провадження № 14-391цс19) вказано, що: «одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна». Зважаючи на те, що сутність негаторного позову полягає в усуненні порушення, яке триває і має місце на момент звернення з позовом до суду, з огляду на, що з таким позовом особа може звернутися в будь-який час поки існують правовідносини та правопорушення. З огляду на викладене, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення зустрічного позову. Що стосується первинного позову, [PERSON] , [PERSON] , щодо: усунення перешкод в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] , шляхом вселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] та її сім`ї в користуванні та проживанні в квартирі за адресою: [ADDRESS] , то в задоволенні такого слід відмовити за безпідставністю, оскільки в разі задоволення такого позову будуть порушені права [PERSON] , що буде суперечити ст..41 Конституції України, ст.. 319 ЦК України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved