Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

До суду 07.10.2021 р. звернулись позивачі [PERSON] та [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», ТОВ «Авто-трейд 61» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. Посилаються на таке. 07.10.2018 р. приблизно о 04 год. 50 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ГАР 3ХІ», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснюючи рух по вул. Юності в м. Запоріжжя, скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїзну частину вул. Юності в районі опори ЛЕП №1524. Від отриманих травм батько позивачів - [PERSON] загинув на місці пригоди. Зазначеною дорожньо-транспортною пригодою позивачам спричинено матеріальну шкоду у вигляді витрат, пов`язаних із похованням батька та встановленням пам`ятника. Також позивачам спричинена моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, які вони зазнали внаслідок загибелі рідної людини. 15.06.2018 року з відповідачем АТ «Страхова компанія «Країна» був укладений договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, яка керує забезпеченим транспортним засобом «ГАР 3Х1» реєстраційний номер [NUMBER] строком на 1 рік, що підтверджується полісом АМ/6002635. Позивач [PERSON] поніс витрати на організацію поховання батька: 11000 грн. - витрати на організацію поховання; 2800 грн. - витрати на виготовлення могили. На виготовлення пам`ятника батьку позивач [PERSON] витратив 7450 грн. Загальний розмір матеріальної шкоди становить 21250 грн. Страхована компанія відшкодувала лише 6900 грн., невідшкодованою залишається 14350 грн. Позивачі оцінюють суму моральної шкоду, яку їм спричинено в розмірі 100000 грн. На підставі п. 27.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування…» регламентна виплата страховика повинна складати 44676 грн. У загиблого [PERSON] з близьких родичів була його дружина - [PERSON] та двоє дітей - позивачі по справі. Кожен з близьких родичів повинен був отримати 14892 грн. (44676/3). Страхова компанія в повному обсязі сплатила частку в розмірі 14892 грн. лише дружині загиблого - [PERSON] , а позивачам сплатила лише по 7446 грн. Вказують у позові, що страховою компанією позивачам безпідставно не було виплачене страхове відшкодування в розмірі: [PERSON] - 21796 грн., [PERSON] - 7446 грн. На підставі ст.. 36.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування...» з 01ю01.2020 року по 06.10.2021 рік страхова компанія повинна сплатити штрафні санкції у вигляд подвійної облікової ставки НБУ з суми заборгованості позивачу [PERSON] - 5848 грн., позивачу [PERSON] - 1997,81 грн. Під час пригоди водій [PERSON] був найманим працівником ТОВ «Авто-Трейд 61» і виконував свої професійні обв`язки водія - керував автомобілем, який належить засновнику товариства. Оскільки страхова компанія повинна сплатити 44676 грн. моральної шкоди, то решту моральної шкоди в сумі 55324 грн. просить стягнути з відповідача ТОВ «Авто-трейд 61», по 27662 грн. кожному позивачу. 11.10.2021 року відкрито провадження по справі, постановлено справу розглядати у спрощеному провадженні з викликом сторін (а.с. 50-51). 08.11.2021 року до суду надійшов відзив АТ «Страхова компанія «Країна» в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, пояснив, що 28.05.2019 року АТ «СК «Країна» отримало заяву на виплату страхового відшкодування від [PERSON] . До вказаної заяви було додано копії постанови слідчого СУ ГУНП у Запорізькій області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12018080000000296, паспорту, ІНН [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] , паспорту та ІНН [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] , паспорту та ІНН [PERSON] , свідоцтва про одруження, свідоцтва про смерть [PERSON] , лікарського свідоцтва про смерть, заяви [PERSON] , заяви [PERSON] , свідоцтва про реєстрацію ТЗ, полісу, договору замовлення та платіжних документів, договору підряду. За результатами розгляду наданих документів та інформації АТ «СК «Країна» було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь [PERSON] в загальній сумі 29238 грн. та виплачено частинами 02.08.2019 р., 23.08.2019 р., 28.11.2019 р. Загальний розмір відшкодування моральної шкоди складає 44676 грн. Відповідно до документів, наданих позивачем право на отримання страхового відшкодування у порядку п. 27.3 ст.. 27 Закону мають [PERSON] - син померлого, [PERSON] - дружина померлого, [PERSON] - син померлого. [PERSON] не надав до АТ «СК «Країна» документів, які підтверджують понесення даних витрат, крім того у відповідності до ст.. 25 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховання померлого спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади. Встановлені намогильні споруди, склепи реєструються спеціалізованим комунальним підприємством у книзі обліку намогильних споруд. Відповідно до постанови СУ ГУ НП у Запорізькій області про закриття кримінального провадження від 31.12.2018 р. в діях [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, причиною ДТП стало невиконання пішоходом [PERSON] вимог п.п. 4.4, 4.14 а Правил дорожнього руху України. Тобто [PERSON] є винним у скоєнні ДТП, яка мала місце 07.10.2018 року. в даному випадку за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями відповідальними є декілька осіб - [PERSON] , як особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки та [PERSON] , чия вина встановлена Постановою про закриття кримінального провадження від 31.12.2018 р. У відповідності до п. 36.3 ст. 36 Закону у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування за кожну особу з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. АТ «СК «Країна» було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь [PERSON] в сумі 29238 грн. та виплачено частинами, з яких: 22338 грн. - Ѕ частина загального розміру страхового відшкодування моральної шкоди з урахуванням п. 36.3 ст. 36 Закону, що за законом належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах; 1400 грн. - Ѕ частина страхового відшкодування, пов`язаного зі смертю потерпілого в порядку п. 27.4 ст. 27 Закону (витрати на поховання: виготовлення могили з урахуванням п. 36.3 ст. 36 Закону); 5500, 01 грн. - Ѕ страхового відшкодування, пов`язаного зі смертю потерпілого в порядку п. 27.4 ст. 27 Закону (витрати на поховання: організація поховання) з урахуванням п. 36.3 ст. 36 Закону. Підстав для доплати страхового відшкодування немає. Відповідач ТОВ «Авто-трейд 61» у відзиві на позовну заяву зазначив, що позов вони визнають частково в сумі 5000 грн. на кожного відповідача. Вказують, що на підставі статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім того ця норма закону може застосовуватись у випадках завдання шкоди фізичній особі, у зв`язку з грубою необережністю потерпілого. Відповідь на відзив до суду не надходила. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним. Представник відповідача ТОВ «Авто-трейд 61» адвокат Дзьобко В.О. в судовому засіданні відзив підтримав, посилався на те, що водій транспортного засобу [PERSON] не порушував правила дорожнього руху, тому при прийнятті рішення про стягнення моральної шкоди слід врахувати, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини пішохода [PERSON] . Представник відповідача АТ «СК «Країна» Коваленко Ю.Ю. підтримала заперечення, викладені у відзиві. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] позов підтримала. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судовими повістками, направленими рекомендованим листом на адресу його реєстрації. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. Судом встановлено з постанови про закриття кримінального провадження старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області від 31.12.2018 року, що 07 жовтня 2018 року о 04 год. 50 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем «ГАР 3Х1» реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вул. Юності в м. Запоріжжі з боку вул. Мирної в напрямку пров. Гурзуфського, в районі опори ЛЕП №1524 скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїзну частину справа наліво за напрямком його руху. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. За вказаним фактом відомості внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Досудове розслідування дійшло висновку про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало невиконання пішоходом [PERSON] вимог п.п. 4.4, 4.14 а Правил дорожнього руху України, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці, отже в діях водія [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 286 КК України. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12018080000000296 від 07.10.2018 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. (а.с.13-14). [PERSON] помер [INFO] від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, що підтверджується довідкою про причину смерті №3480 від 09.10.2018 р. та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Зі свідоцтв про народження судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] (а.с.17-18). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ГАР3Х 1 реєстраційний номер [NUMBER] власником цього автомобіля з 21.03.2009 р. є [PERSON] (а.с.23). 15.06.2018 року укладений Поліс №АМ/6002635 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб ГАР3Х 1 реєстраційний номер [NUMBER] зі страховою компанією «Країна» (а.с.22). Відповідно до наказу №0305/01 від 03.05.2016 р. [PERSON] з 04.05.2016 р. прийнятий водієм автотранспортного засобу в ТОВ «Авто-Трейд 61» (а.с.24). Згідно договору-замовлення №1009 від 09.10.2018 р., рахунку на організацію та проведення поховання [PERSON] було витрачено 11000 грн. та 2800 грн. за ритуальні послуги - копка могили СКП «Вічність». Замовником та платником був [PERSON] , що підтверджується наданими доказами: договором, квитанцією №8 від 10.10.2018 р. (а.с. 25-27, 28). [PERSON] уклав договір підряду №81/1 від 07.05.2019 р. з ФЛП [PERSON] про виготовлення для замовника з матеріалу підрядника вироби з гранітного каменю (пам`ятника). Загальна вартість робіт складає 7450 грн. (а.с.29-31). 12.08.2019 р. [PERSON] сплатив [PERSON] 7487,44 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» (а.с.32) Також позивачем надано фотознімок встановленого [PERSON] пам`ятника (а.с.33). З листів страхової компанії «Країна» адресованих [PERSON] № 10427 від 27.08.2019 р., 9499 від 05.08.2019 р. судом встановлено, що [PERSON] звертався до страхової компанії з приводу виплати страхового відшкодування на спорудження надгробного пам`ятника. На що страхова компанія повідомила його про необхідність подати документи, що підтверджують такі витрати: підтвердження компетентних органів про встановлення надгробного пам`ятника в результаті візуального обстеження місця поховання померлого [PERSON] чи надати витяг з книги обліку надмогильних споруд про проведення спорудження надмогильного пам`ятника на могилі [PERSON] (а.с.36, 37) Як пояснив в судовому засіданні представник позивача на адресу страхової компанії направлялись на її вимогу договір на виготовлення пам`ятника, фіскальний чек та фотознімок пам`ятника, встановленого на могилі. Проте, страхова компанія виплату не здійснила. Висновки суду щодо позовних вимог до АТ «СК «Країна». Згідно пункту першого статті 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Згідно статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування); до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Правовідносини, що випливають із обов`язкового страхування, регулюються нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. П. 23.1. ст. 23 цього Закону як шкоду, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, визначає: шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого; шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкоду, пов`язану із смертю потерпілого. Відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Відповідно до статті 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. В судовому засіданні, з доказів наданих позивачами, судом встановлено, позивачем [PERSON] витрачено 13800 на організацію поховання [PERSON] , при цьому ці витрати повністю узгоджуються із витратами на поховання померлого, встановленими ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» та не містять витрат на помінальні обіди, про які зазначає представник відповідача [PERSON] та витрачено 7500 грн. на виготовлення та встановлення пам`ятника на могилу [PERSON] . Суд вважає, що позивачем [PERSON] здійснені витрати на спорудження пам`ятника та вони підтверджені належними доказами, зазначеними вище, тому вони підлягають відшкодуванню згідно статті 1201 ЦК України. З позову та відзиву на позов АТ «СК «Країна» судом встановлено, що АТ «СК «Країна» сплатила [PERSON] - 6900 грн. відшкодування витрат на поховання, безпідставно не сплативши 14350 грн. Тому ця недоплачена сума підлягає стягненню з відповідача АТ «СК «Країна» на користь позивача [PERSON] . Загальне правило відшкодування шкоди закріплено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Загальні правила відшкодування шкоди діють для володільців джерела підвищеної небезпеки у разі завдання їм шкоди при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Так, згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Однак, у випадку, коли школа завдана внаслідок взаємодії джерела підвищеної небезпеки та іншого об`єкта, що не відноситься до джерела підвищеної небезпеки, то застосуванню підлягають положення статті 1187 ЦК України, які є спеціальними відносно загального правила. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду незалежно від вини, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Наїзд автомобіля на пішохода не може бути кваліфіковано як взаємодію двох джерел підвищеної небезпеки, тому обов`язок по відшкодуванню шкоди завданої смертю пішохода покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки незалежно від його вини відповідно до положень ст. 1187 ЦК України. Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 23.1 статті 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з смертю потерпілого. Таким чином, обов`язок по відшкодуванню шкоди, пов`язаної із смертю пішохода [PERSON] внаслідок наїзду на нього транспортного засобу покладається на страховика цього транспортного засобу - АТ "Страхова компанія " Країна". Посилання відповідача АТ «СК «Країна» на п.36.3 ст.36 Закону, як на підставу для виплати страхового відшкодування лише у розмірі 50% від заподіяної шкоди є безпідставними. За змістом пункту 36.3 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Тобто, йдеться про поділ розміру заподіяної шкоди між особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована або повинна була бути застрахована. Відтак, положення пункту 36.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" застосуванню у цій справі не підлягають, оскільки цивільно-правова відповідальність пішохода [PERSON] не була і не може бути застрахована відповідно до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про наявність умислу потерпілого [PERSON] на спричинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настала його смерть. Також не встановлені обставини, які б могли розцінюватись судом як дія непереборної сили. Матеріалами справи встановлено, що відповідач АТ «СК «Країна» сплатив страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 14892 грн. третій особі, що не заявляє самостійних вимог - дружині померлого [PERSON] , а позивачам сплатила лише по 7446 грн. кожному, безпідставно зменшивши та не доплативши по 7446 грн. кожному. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача АТ «СК «Країна» на користь кожного з позивачів по 7446 грн. недоплаченого страхового відшкодування моральної шкоди. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно зі статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Позивач [PERSON] звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування 16.05.2019 р., 28.05.2019 р. та від 29.07.2019 р., що підтверджується листом АТ «СК «Країна» №9499 від 05.08.2019 р. (а.с. 37) Надаючи оцінку наданому позивачем розрахунку заборгованості, Верховним Судом враховано, що рішенням у справі № 372/4749/15 встановлено, що у травні 2014 року позивач звернувся до відповідача із необхідними документами про виплату страхового відшкодування. Враховуючи положення пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого граничний строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплати складає 90 днів, а за умовами договору про добровільне страхування - 14 днів, Верховний Суд (взявши до уваги визначені позивачем вимоги до страховика) погоджується з тим, що починаючи з 91 дня після звернення з необхідними документами про виплату страхового відшкодування у страховика виникло прострочення виконання грошового зобов`язання. Виплата страхового відшкодування в неповному обсязі мала місце 28.11.2019 року. Позивач заявляє вимогу про стягнення пені з 01.01.2020 року до 06.10.2021 року. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача АТ «СК «Країна» пеню за період з 01.01.2020 року по 06.10.2021 року, оскільки саме за цей період просить стягнути пеню позивач, а суд не може вийти за межі позовних вимог. Відповідач АТ «СК «Країна» не просив про застосування строків позовної давності. Розрахунок пені за заборгованість страхового відшкодування в сумі 21796 грн., яка виникла перед позивачем [PERSON] . Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня 01.01.202030.01.20203021 796.0013.527482.37 31.01.202012.03.20204221 796.001122550.26 13.03.202023.04.20204221 796.001020500.24 24.04.202011.06.20204921 796.00816466.89 12.06.202004.03.202126621 796.006121 906.10 05.03.202115.04.20214221 796.006.513326.04 16.04.202122.07.20219821 796.007.515877.81 23.07.202109.09.20214921 796.00816468.17 10.09.202106.10.20212721 796.008.517274.09 Всього: 5 851.97 Розрахунок пені за заборгованість страхового відшкодування в сумі 7446 грн., яка виникла перед позивачем [PERSON] . Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня 01.01.202030.01.2020307 446.0013.527164.79 31.01.202012.03.2020427 446.001122187.98 13.03.202023.04.2020427 446.001020170.89 24.04.202011.06.2020497 446.00816159.50 12.06.202004.03.20212667 446.00612651.17 05.03.202115.04.2021427 446.006.513111.38 16.04.202122.07.2021987 446.007.515299.88 23.07.202109.09.2021497 446.00816159.94 10.09.202106.10.2021277 446.008.51793.64 Всього: 1 999.16 Оскільки позивач [PERSON] просить стягнути пеню в сумі 5848 грн., а позивач [PERSON] в сумі 1997 грн. 81 коп., тобто в сумах менших ніж нараховано судом, то слід стягнути пеню саме в розмірі, зазначеному в позовній заяві,

Outcome: approved