Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області з Житомирського районного суду Житомирської області за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування даної позовної заяви позивач посилався на те, що 13.01.2016 року відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Skoda Felicia» державний номерний знак [NUMBER] у м. Києві по вул. Автозаводській, 21, допустив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Santa Fe» державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 26.02.2015 року по справі №756/1575/16-п винним у скоєнні адміністративного правопорушення за\~ст.124 КУпАП\~визнано [PERSON] . У зв`язку з настанням страхового випадку позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] у розмірі 14458,20 грн., відшкодувавши матеріальний збиток. Так як до позивача перейшло право вимоги до відповідача, позивач просить стягнути вказану суму з відповідача [PERSON] , а також стягнути сплачений судовий збір. Представник позивача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 13.01.2016 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Felicia» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Hyundai Santa Fe» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 26.02.2015 року по справі №756/1575/16-п винним у скоєнні адміністративного правопорушення за\~ст. 124 КУпАП\~визнано водія [PERSON] [PERSON] 14.01.2016 року звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс груп» із заявою про виплату страхового відшкодування. Страховими актами №160000053619-1 від 01.02.2016 року та №160000053619 від 01.02.2016 року та розрахунком суми страхового відшкодування від 01.02.2016 року встановлено, що розмір суми страхового відшкодування, яке належить до виплати [PERSON] становить 14458,20 гривень. ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» виплатила [PERSON] страхову виплата в сумі 14458,20 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №ЗР004762 від 02 жовтня 2016 року та №ЗР004758 від 02 жовтня 2016 року. Згідно відповіді від 29.06.2016 року №430 Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Саламандра-Україна» на заяву (претензію) ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» вбачається, що на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Skoda Felicia» державний номерний знак [NUMBER] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «ПрАТ «СК Саламандра-Україна», що підтверджується даними з ЦБД МТСБУ. Поліс ОСЦПВ №АІ/8860562, на підставі якого «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулась про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) не укладався. Виходячи з вищезазначеного, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була застрахована. Тому до ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс груп» перейшло право вимоги до [PERSON] , як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. Також в матеріалах справи міститься копія претензії ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс груп» до відповідача [PERSON] від 02.10.2018 року щодо відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоду, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Судом встановлено, що не відшкодована сума завданої майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, складає 14458,20 грн. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, неправомірними діями відповідача пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) [PERSON] було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи. Відповідно до ч. 2\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно\~ст. 25 Закону України «Про страхування»\~здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком. Згідно ч.\~1,\~2\~статті 1187\~ЦК України джерелом\~підвищеної небезпеки\~є діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вказує\~ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно\~ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» виконало покладений на неї обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, виплативши потерпілій особі 14458,20 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позивач виплатив грошові кошти, він має право звернутися до відповідача [PERSON] з позовом про стягнення відшкодованих понесених страховиком збитків в порядку регресу. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» до [PERSON] про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і тому вони підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved