Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

стислий виклад\~позиції позивача У червні 2022 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2000р. Від шлюбу мають двох повнолітніх доньок. Водночас, у них з відповідачкою відсутні спільні інтереси, мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного. З травня 2007 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. У зв`язку з наведеним, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 04.07.2022р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.15). Позиції учасників\~судового провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримала (04.07.2022р.), відзив на позов не направила, але 05.07.2022р. направила заяву про визнання позову, відзив подавати не буде, просить залишити прізвище « [PERSON] » (а.с.18). Позивач також направив заяву про розгляд справи без його участі, просить покласти судові витрати на нього (а.с.17). Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено,\~що 26\~грудня 2000\~року зареєстрований\~шлюб між\~ [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.2022р. (а.с.4-6). Згідно довідки виконкому Михайлівської сільської ради Полтавської області № 119/02-44-01 від 24.06.2022р. позивач зареєстрований в [ADDRESS] спільно з цивільною дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , 2009 року народження (а.с.9). За довідкою цієї сільської ради № 02-33/438 від 29.06.2022р. відповідач зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.14). Мотиви суду Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалося, так як у них відсутні спільні інтереси, мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, що вказує на те, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому дійшов висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням відповідачки залишити їй прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON] . Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, оскільки відповідач позов визнала до початку розгляду справи по суті, а відтак позивачу слід повернути 496, 20 грн сплаченого судового збору з державного бюджету. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено та враховуючи принцип диспозитивності визначений ст. 13 ЦПК України, з огляду на заяву позивача з проханням не стягувати з відповідачки судові витрати, суд вважає за можливе віднести решту сплаченого позивачем судового збору в розмірі 496, 20 грн на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved