Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Яворівської міської ради Львівської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом після смерті батька є він та його рідні сестри відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] . В липні 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Кенцало Л.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Інші спадкоємці за законом першої черги, не заперечують щодо оформлення права на спадщину після смерті батька лише на нього. Крім того, постановою Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 460/1562/18 за позовом [PERSON] до Нагачівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, у задоволені позову [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування відмовлено. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 11 жовтня 2021 року [PERSON] подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій крім вимоги про визнання за ним права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування, просив також скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1661181346258, номер запису про право власності 28255652, дата державної реєстрації 02 жовтня 2018 року, яка була здійснена реєстратором Яворівської районної державної адміністрації Біляком Т.Ф. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ідентифікаційний номер 43369879 від 05 жовтня 2018 року. Заяву обґрунтовує тим, що за відповідачем [PERSON] на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року у справі № 460/1562/18 за позовом [PERSON] до Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, яке на той час набрало законної сили, було зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок. Однак пізніше постановою Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року дане рішення було скасоване та ухвалено нове, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Відтак, оскільки рішення суду, на підставі якого за [PERSON] було зареєстровано право власності на даний будинок, було скасовано, то підлягає скасуванню і державна реєстрація за нею права власності на цей будинок. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року прийнято заяву [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив позов задовольнити, надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Додатково зазначив, житловий будинок [ADDRESS] належав його батькові [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою Яворівської міської ради Львівської області та відомостями погосподарських книг і ніколи не належав матері відповідачки [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] . при цьому, [PERSON] разом із своєю позовною заявою надала суду довідку Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області, яка містила недостовірну інформацію про належність цього будинку її матері. Також представник позивача просив судові витрати із сплати судового збору залишити за [PERSON] і у разі задоволення позову не стягувати його з відповідачів. Представник відповідача Яворівської міської ради Львівської області Кудрявцев О.О. в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог [PERSON] пояснив, що довідка про те, що будинок [ADDRESS] числився за [PERSON] , яка була видана Нагачівською сільською радою Яворівського району Львівської області, містить недостовірну інформацію. Згідно з погосподарських книг спірний будинок числився за [PERSON] . Йому не відомо з якої причини і на підставі яких відомостей посадові особи Нагачівської сільської ради видали [PERSON] таку довідку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, однак подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнають. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а саме шляхом направлення судових повісток за адресою місця його реєстрації та шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади. Також суд неодноразово повідомляв [PERSON] засобами поштового зв`язку на адресу, вказану в позовній заяві [PERSON] та її позовній заяві у справі № 460/1562/18 ( [ADDRESS] ), однак кожного разу поштові відправлення повертались без вручення з причин відсутності адресата. Про зміну місця проживання відповідачка суд не повідомляла. Про причини неявки суд не повідомила, заперечень, відзиву на позов чи будь-яких клопотань до суду не подавала. Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача Яворівської міської ради Львівської області, дослідивши матеріали справи, що розглядається та матеріали справи № 460/1562/18, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з нормами ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд встановив, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Броварківською сільською радою Глобинського району Полтавської області, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28 лютого 2018 року Виконавчим комітетом Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області. Відповідно до листа-довідки Яворівської міської ради Львівської області № 2691 від 02 квітня 2021 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , числився за [PERSON] . Даний факт також підтверджується копією погосподарської книги щодо житлового будинку [ADDRESS] . З наданої приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Кенцало Л.В. спадкової справи № 19/2018, заведеної після смерті [PERSON] , суд встановив, що [PERSON] у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . Також з матеріалів спадкової справи суд встановив, що інші спадкоємці за законом до майна [PERSON] , а саме його діти [PERSON] та [PERSON] , із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталися, а відтак [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] . Крім того, суд встановив, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року у справі № 460/1562/18 було задоволено позов [PERSON] до Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області та визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті її мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року було задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до Нагачівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відмовлено. Водночас, як встановив суд, після набрання законної сили рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року та до його скасування зазначеним вище рішення суду апеляційної інстанції, [PERSON] на підставі цього рішення суду зареєструвала за собою право власності на житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 276094180 від 22 вересня 2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Враховуючи, що рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року у справі № 460/1562/18 скасоване, тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , підлягають задоволенню у зв`язку із скасуванням рішення суду на підстав якого така реєстрація була проведена. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до норм ст. 67 Закону України «Про нотаріат» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, враховуючи, що, як описано вище, позивач [PERSON] як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення його позову. При цьому, суд також зазначає, що та обставина, що власником житлового будинку [ADDRESS] був саме батько позивача [PERSON] , що підтверджується описаними вище листом-довідкою Яворівської міської ради Львівської області № 2691 від 02 квітня 2021 року, згідно з якою зазначений житловий будинок числився за [PERSON] , а також відомостями погосподарської книги щодо цього житлового будинку. Водночас, суд критично оцінює і не бере до уваги при вирішення даної справи наявну в матеріалах справи 460/1562/18 за позовом [PERSON] до Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування довідку від 17 квітня 2018 року № 574, видану Нагачівською сільською радою Яворівського району Львівської області, в якій зазначалося, що будинок [ADDRESS] числився за [PERSON] , оскільки ця довідка містить недостовірну інформацію, яка спростовується описаними вище відомостями погосподарської книги на вказаний будинок (облікової картки по господарського обліку), копія витягу з якої є в матеріалах справи і була досліджена судом. Так, в погосподарській книзі відсутні будь-які записи про [PERSON] , натомість є записи про [PERSON] як голову домогосподарства. Також зазначену інформацію в судовому засіданні підтвердив представник відповідача Яворівської міської ради Львівської області (яка є правонаступником Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області), який ствердив, що довідка про те, що будинок [ADDRESS] числився за [PERSON] , яка була видана Нагачівською сільською радою, містить недостовірну інформацію, а згідно з погосподарських книг спірний будинок числився за [PERSON] , і йому не відомо з якої причини і на підставі яких відомостей посадові особи Нагачівської сільської ради видали [PERSON] таку довідку. Крім того, суд враховує, що інші спадкоємці першої черги за законом до майна [PERSON] рідні сестри позивача відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] , як описано вище, не подавали до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується відомостями спадкової справи № 19/2018, а також під час розгляду судом даної справи подали заяви про визнання позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши надані сторонами пояснення та докази, обставини справи та норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що визнання позову відповідачами [PERSON] та [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи наведені вище обставин та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , також підлягає задоволенню. Також суд враховує, що представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив судові витрати із сплати судового збору залишити за [PERSON] і у разі задоволення позову не стягувати його з відповідачів, а тому суд, зважаючи на позицію та клопотання позивача і його представника, не ухвалює рішення щодо розподілу судових витрат. На підставі ст. ст. 15, 16, 1261 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved