Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

03.05.2022 на адресу Козівського районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до якої позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.09.1992, актовий запис про шлюб № 42, виданий Козівським райвідділом ЗАГС Тернопільської області, без надання терміну на примирення. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05.09.1992 між позивачем та відповідачем укладений шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний момент вже є повнолітніми та проживають окремо від них. Спільне життя з відповідачем не склалося, хоча у них були численні спроби примирення, які виявилися безуспішними. У них постійно у сім`ї не було порозумінь, постійно виникали конфлікти між ними. На даний час позивач із відповідачем фактично проживає на відстані один від одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Подальше сумісне життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливі. Відповідач не погодився з позовом про розірвання шлюбу, оскільки з позивачем вони одружені вже близько 30 років. Жодних підстав для розірвання шлюбу він не бачить. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 18.05.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 06.07.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про надання часу на примирення. Сторони у судове засідання не прибули. Позивач при зверненні до суду із позовною заявою також подала клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не прибув. Про дату розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі матеріалів, які містяться в справі. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 05.09.1992 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у Козівському районному відділі ЗАГС Тернопільської області, актовий запис № 42, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7 ). Від вказаного шлюбу є спільні діти, які на момент розгляду справи досягли повноліття. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що хоча у своїй заяві відповідач і не погодився з позовом про розірвання шлюбу, проте позивач наполягала на розірванні шлюбу, сім`я розпалась остаточно, сторони сімейних відносин не підтримують, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, за таких обставин суд вважає, що її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В силу ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved