Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

У лютому 2022 року Концерн «Міські теплові мережі» (далі - Концерн «МТМ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачка є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає концерн «МТМ» за адресою: [ADDRESS] . За період з 01.10.2014 по 31.10.2021 позивач надав зазначені послуги на загальну суму 32025,20 грн., відповідачка оплату здійснювала частково, сплативши всього 2531,51 грн., у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 29493,59 грн., яку позивач просить стягнути разом з понесеними судовими витратами у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає частково, просить застосувати позовну давність. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розгляд справи провести за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно зі статутом концерну «МТМ», основною метою діяльності концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Концерн «МТМ» є власником виробленої теплової енергії. Судом встановлено, що Концерном «МТМ» надаються послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Власником зазначеного житлового приміщення є відповідачка [PERSON] , на її ім`я оформлено особовий рахунок № [NUMBER] . За період з 01.10.2014 по 31.10.2021 позивач надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 32025,10 грн. Згідно наданого розрахунку, оплата послуг здійснювалась частково, всього було сплачено 2531,51 грн., з яких 31,51 грн. у листопаді 2011 року, 2500,00 грн. у лютому 2021 року. У зв`язку з цим за період з 01.10.2014 по 31.10.2021 утворилась заборгованість у розмірі 29493,59 грн., з яких заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 14258,87 грн., заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 15234,72 грн. Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно зі ст. 20 вказаного закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3). Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст. 25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що відповідачка порушила зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, у зв`язку з чим за період з 01.10.2014 по 31.10.2021 утворилась заборгованість у розмірі 29493,59 грн. Відповідачка звернулась із заявою про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно з частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як встановлено\~судом,\~за спірний\~період в\~межах строку\~позовної давності\~відповідачкою у\~лютому 2021\~року було\~здійснено оплату\~послуг з\~централізованого опалення\~у сумі\~1500,00\~грн.\~при нарахованій\~сумі у\~поточному місяці\~672,76\~грн.,\~та оплату\~за гаряче\~водопостачання у\~сумі 1000,00\~грн.\~при нарахованій\~сумі 316,50\~грн.,\~що суттєво\~перевищує поточне\~нарахування за\~місяць. Таким чином, на думку суду, відповідачкою були здійснені дії, які свідчать про визнання нею боргу та про переривання перебігу позовної давності. Враховуючи, що з позовом Концерн «Міські теплові мережі» звернувся 01.02.2022, переривання строку позовної давності мало місце у лютому 2021 року, то позивачем пропущено строк позовної давності лише за вимогами по стягненню заборгованості за період з жовтня 2014 року по січень 2018 року. А відтак, стягненню підлягає заборгованість за період з лютого 2018 року по дату розрахунку, тобто по 30.11.2021. Згідно розрахунку, заборгованість за цей період становить 20270,98 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки. Щодо вимог про стягнення заборгованості за період з 01.10.2014 по 31.01.2018 строки позовної давності сплинули, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1705,19 грн.

Outcome: partial