Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивачка [PERSON] подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідачка), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: встановити факт родинних відносин між нею [PERSON] , де у свідоцтві про народження у графі «мати» зазначено « [PERSON] » і що померла « [PERSON] » як зазначено у свідоцтві про смерть її мати; встановити факт її сумісного проживання разом з матір`ю [PERSON] з 2017 року по день її смерті [INFO] ; визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, [INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] померла її мати [PERSON] , які на день смерті проживали у власному будинку по [ADDRESS] . Після смерті батька спадщину фактично прийняла мати та вступила в управління спадковим майном, а 20.08.1998 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] . Після смерті батька вона поселилася проживати до матері, допомагала їй у веденні господарства, доглядала за нею. Після її смерті вона продовжує проживати у даному господарстві. За життя мати склала заповіт, зареєстрований 14.11.2005 у Вибранівській сільській раді, яким все своє майно заповіла їй. При зверненні до приватного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У свідоцтві про її народження мати записана як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть ім`я матері вказано « [PERSON] ». Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Наслідки визнання позову їй зрозумілі. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про призначення справи до судового розгляду по суті та уточнення адреси будинку у прохальній частині позовної заяви (а.с.29), заяву про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з необхідністю уточнення позовних вимог (а.с.30), заяву про уточнення позовних вимог (а.с.35), заяву про призначення справи до судового розгляду (а.с.40), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання позовних вимог (а.с.44). Відповідачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позову та розуміння наслідків його визнання (а.с.28). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.23-24). Ухвалою підготовчого засідання від 19.05.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.31). Ухвалою підготовчого засідання від 20.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.41). Ухвалою судового засідання від 15.07.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.45). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.12.1958 (а.с.7, 36). З витягу з погосподарської книги від 21.02.2022, вбачається, що згідно запису в погосподарських книгах села Вибранівка Вибранівської сільської ради Жидачівського району, будинковолодіння [ADDRESS] рахується за громадянами: [PERSON] . Господарство відноситься до суспільної групи «робітничий двір» (а.с.15) Згідно з технічним паспортом від 18.02.2022, у [ADDRESS] розташований житловий будинок «А-1», загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м. (а.с.18-20). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом №966471 від 20.08.1998, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається із жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.14). За змістом заповіту від 14.11.2005, зареєстрованого у спадковому реєстрі, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла дочці [PERSON] (а.с.12, 17, 39). Відповідно до акту сумісного проживання від 21.02.2022, [PERSON] проживала з 2017 року в [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , що померла [INFO] , хоча зареєстрована в [ADDRESS] . За час проживання [PERSON] допомагала своїй матері вести домашнє господарство, обробляла земельну ділянку. Після смерті матері [PERSON] продовжувала і продовжує проживати по даний час в даному будинку, підтримує будинок в належному стані, обробляла присадибну ділянку (а.с.10). Згідно з довідками ВК Ходорівської міської ради №385 від 21.07.2020, №111 від 21.02.2022, [PERSON] дійсно фінансово займалася організацією похорону матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Проживала постійно разом з матір`ю без реєстрації, вели спільне господарство по [ADDRESS] . [PERSON] дійсно була прописана та постійно проживала в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила 21.07.2020 в будинку, що належав їй на праві особистої приватної власності. У даному будинку на день її смерті не був зареєстрований ніхто. У Вибранівській сільській раді посвідчено заповіт від [PERSON] в користь дочки [PERSON] (а.с.11, 13). Згідно з свідоцтвом про смерть від 21.07.2020, [PERSON] померла [INFO] у селі Голешів Жидачівського району Львівської області (а.с.16, 37). Приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 15.02.2022 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] через відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується листом від 15.02.2022 (а.с.9). Відповідно до довідки ВК Ходорівської міської ради №215 від 23.05.2022, [PERSON] та померла [INFO] [PERSON] одна і та ж особа (а.с.38). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, а також у зв`язку з неоднаковим записом у свідоцтві про народження позивачки та у свідоцтві про смерть спадкодавці імені та по-батькові останньої, що ставить під сумнів родинні зв`язки позивачки з спадкодавицею, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після її смерті. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявність у позивачки права власності на спадкове майно (у порядку спадкування за заповітом) і неможливістю належного юридичного оформлення цього права у позасудовому порядку через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 7, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995ю До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Нормою частини 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За змістом положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до приписів статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Вибранівка Жидачівського району Львівської області, та [PERSON] , яка зазначена у свідоцтві про народження позивачки як її мати, є однією і тією ж особою. Також, судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала без реєстрації разом із своєю матір`ю [PERSON] за місцем проживання останньої, а саме: по [ADDRESS] до дня її смерті, яка наступила [INFO] . Наведені обставини (факти) повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами), які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення зазначених вище фактів породжує для\~позивачки юридичні наслідки,\~оскільки усуне\~перешкоди у\~реалізації нею\~права на\~спадкування за\~заповітом після\~смерті матері\~ [PERSON] ,а відтак доходить переконання про наявність обґрунтованих підстав для встановлення цих фактів. Крім цього, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що на час відкриття спадщини [PERSON] належало право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] . За життя [PERSON] 14.11.2005 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла дочці [PERSON] . Позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем , призначеним матір`ю [PERSON] у заповіті. З огляду на встановлений судом факт їх постійного проживання на час відкриття спадщини, а також на відсутність фактичних даних, які б свідчили про заявлення [PERSON] про відмову від спадщини, суд зазначає, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на житловий будинку, разом з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved