Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.05.2022 року звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій зазначила, що 30 серпня 2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Ратнівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області ,актовий запис № 55. Від спільного подружнього життя народилися діти: 01 січня 2017 року [PERSON] , [INFO] [PERSON] . Вважає, що життя спільне не склалося , оскільки у них протилежні погляди на сімейне життя. Стверджує, що є різними людьми і тому в їх інтересах та дітей вирішили розірвати шлюб. Вказує, що з березня 2021 року фактично не проживають однією сім`єю. Шлюб носить формальний характер , а тому його збереження буде суперечити їх спільним інтересам. Діти проживають з нею та після розірвання шлюбу будуть також проживати з нею. Відповідач утриманням та вихованням дітей не цікавиться , аліменти не платить, іншої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.Крім того, він є працездатною особою, відсутні у нього інші утриманці. Позивачка просить розірвати шлюб та стягнути на її користь із [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] ,у твердій грошовій сумі - 2500 грн на кожну дитину, щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, 23.05.2022 року до досягнення повноліття дітей . Ухвалою суду від 02.06.2022 року відкрито провадження у справі . Судове засідання 01.07.2022 року відкладено за клопотанням відповідача [PERSON] .. Позивачка звернулася із письмовою заявою про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився. Ухвалою суду від 15.07.2022 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. За нормами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом установлено, що стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , що між [PERSON] та [PERSON] 30 серпня 2016 року укладено шлюб, який зареєстрований Ратнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області ,актовий запис № 55 . Із письмової заяви позивачки слідує, що їх шлюбні відносини на даний час фактично припинені, на примирення не згодна, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов, заперечень не скористався, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу. За приписами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При цьому, суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов у частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог позивачки [PERSON] про стягнення аліментів, суд дійшов висновку задовольнити їх частково. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до свідоцтв про народження дітей серій [NUMBER] , виданих 06 січня 2017 року, актовий запис № 03, 22 березня 2018 року ,актовий запис № 29 , Ратнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] - [INFO] , батьками яких позивачка та відповідач.( а. с. 7,8). Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Статтею 184 ч. 1 СК України визначено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Поряд з цим, частиною другою цієї статті передбачено , розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів,суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим за приписами ч.2 цієї статті , розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України " Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 01 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є особою працездатного віку, не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких зобов`язаний утримувати.Крім того, відповідач не спростовував доводи позивачки, що він не може сплачувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином , враховуючи вік дітей, їх стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, та обставини викладені вище, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В силу вимог ст. 430 ч.1 п. 1 ЦПК України,рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Судові витрати за позовну вимогу про стягнення аліментів , оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в доход держави в розмірі 992,4грн. Судові витрати за позовну вимогу про розірвання шлюбу - судовий збір у розмірі 992,4 грн необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки . Інших доказів про розмір судових витрат сторони не надали і не зробили заяви про наявність їх.

Outcome: partial