Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнол ітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 08.07.2005 між сторонами було зареєстровано шлюб. За час шлюбу у них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач, який є батьком дітей не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дітей, в добровільному порядку не надає кошти на утримання неповнолітніх дітей, проживає окремо, має регулярний високий дохід від надання послуг з перевезення вантажів, має змогу платити вказаний розмір аліментів. Враховуючи вказане, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 4000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення наймолодшою дитиною повноліття. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 10.06.2022 відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні 04.07.2022 позивачка позов підтримала. Вказала, що самостійно не в змозі утримувати двох дітей, а відповідач надає послуги з міжнародних перевезень, заробляє близько 20\~000 гривень на місяць, не має інших утриманців, тому має змогу сплачувати аліментів в розмір 4000 гривень щомісяця на кожну дитину. В судове засідання 20.07.2022 не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач для розгляду справи в судове засідання не з`явився, його інтереси представляє представник. Згідно поданого відзиву, позов визнав частково в сумі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину. Вказав, що сума аліментів у позові не обгрунтована, а він не має високого доходу від підприємницької діяльності. Представник відповідача в судовому засіданні 04.07.2022 позов визнав частково з підстав, зазначених у відзиві. В судове засідання 20.07.2022 не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.3 ст.\~211, ч.4 ст.223 суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС Голосіївського РУЮ у місті Києві 08.07.2005, про що складено актовий запис № 453, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 8,9). Згідно з довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 29.03.2022, діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). Згідно податкової декларації, ФОП [PERSON] має статус фізичної особи-підприємця, доходу за 1 півріччя 2022 року не задекларував (а.с.22). Інших доказів суду не надано, з клопотанням про їх витребування сторони не звертались. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII\~78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно частин 8, 9\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2, 3\~ст. 181 СК України). Згідно вимог ч.1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1\~ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~встановлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до роз`яснень п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки діти проживають з позивачем, остання має право на стягнення аліментів та просить їх стягувати у фіксованій сумі. Добровільно сторони не вирішили питання сплати аліментів, тому позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Діти проживають з позивачем, відповідач за віком є працездатним, не є особою з інвалідністю, законом на відповідача покладено обов`язок утримувати дитину до досягнення її повноліття. Закріплений на законодавчому рівні мінімальний гарантований розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача на утримання дітей, суд дійшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача в частині розміру аліментів у розмірі 4000 грн. щомісячно на кожну дитину, які просить стягнути з відповідача, оскільки позивач не надала суду доказів про розмір витрат, які вона несе на утримання дітей та суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на їх утримання саме в такому розмірі. Сторони також не надали доказів про свої реальні доходи. Підсумовуючи викладене вище, призначаючи розмір аліментів, відповідно до\~ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача та його потребу у матеріальній допомозі на утримання двох дітей,\~відомості про матеріальне становище відповідача, який частково визнав пред`явлені до нього позовні вимоги, а також беручи до уваги рівний обов`язок обох батьків брати участь в утриманні неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утриманні двох неповнолітніх дітей в розмірі 2500 гривень щомісячно на кожну дитину. За встановлених обставин справи, суд вважає вказаний розмір аліментів, стягуваних з одного з батьків, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, підстав для інших висновків суду не надано. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом, а відповідач від сплати судового збору під час розгляду даної справи не звільнений, то на підставі ч.6\~ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1\~ст.191 СК України\~- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову - з 07.06.2022. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial