Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 05 травня 2021 року приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №28551, яким з неї була стягнута заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 25722 гривні 11 копійок на користь ТОВ «Українські фінансові операції». 21 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66168517. Позивач вказала, що приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки зазначений виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який не був посвідчений в нотаріальному порядку. Станом на день вчинення виконавчого напису вчинення виконавчого напису на таких документах не дозволялось. Крім цього, зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. У зв`язку з цим, [PERSON] просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05 травня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №28551. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач направила до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник ТОВ «Українські фінансові операції» у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Натомість направив до суду заяву, якою просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 2500 гривень (а.с.46-48). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. не з`явився у судове засідання та свої пояснення стосовно пред`явленого позову не надав. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.28-29). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2022 року у приватного нотаріуса КМНО Остапенка Є.М. були витребувані належним чином завірені копії всіх документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №28551 від 05 травня 2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором (а.с.49-50). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 05 травня 2021 року приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №28551, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором №297642 від 15 березня 2019 року у загальному розмірі 25722 гривні 11 копійок, що складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту 3600 гривень, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами 2462 гривні 40 копійок, заборгованості за нарахованою пенею 19259 гривень 71 копійок, а також плати за вчинення виконавчого напису 400 гривень (а.с.11). 21 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №66168517 з примусового виконання виконавчого напису №28551, виданого 05 травня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. (а.с.15). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права. У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. За змістом\~правової позиції,\~викладеної в\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~21\~вересня 2021\~року у\~справі №910/10374/17\~(провадження\~№12-5гс2) постановою\~Кабінету Міністрів\~України №662\~від 26\~листопада 2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту спірного виконавчого напису вбачається, що під час його вчинення приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. застосував п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. На день вчинення спірного виконавчого напису, діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, яка не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Встановлено, що кредитний договір №297642 від 15 березня 2019 року, укладений між первісним кредитором «ФК «Джобер» та [PERSON] , який був поданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Тому під час вчинення спірного виконавчого напису недотримано умов його вчинення. Крім цього, встановлено, що на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2022 року витребувані документи надані не були. Тому у суду в даному випадку відсутня інформація про те, чи було з`ясовано нотаріусом питання щодо строку давності, перед вчиненням виконавчого напису та на підставі яких саме документів вчинявся нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис, що унеможливлює перевірку дій нотаріуса. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 05 травня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №28551, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~п.1\~ч.2\~ст.137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір\~суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За правилами\~ч.1\~та п.1\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~У разі задоволення позову судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються на відповідача. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. З квитанції від 13 вересня 2021 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 908 гривень. Пред`явлений нею позов задоволений. З огляду на це, з ТОВ «Українські фінансові операції» користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 908 гривень. Встановлено, що [PERSON] також понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень. Вказана обставина підтверджується договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від б/н/21 року від 27 липня 2021 року, укладеним між нею та адвокатським бюро «Калінін і Партнери» (а.с.17-19), актом виконаних робіт (наданих послуг) від 21 вересня 2021 року (а.с.21), копіями меморіальних ордерів від 30 липня 2021 року та від 29 листопада 2021 року (а.с.20,43). З доводів ТОВ «Українські фінансові операції» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень є завищеним та неспівмірним з обставинами справи. Зважаючи на те, що дана цивільна справа є малозначною та типовою, що свідчить про те, що вона є не складною та не потребувала від адвоката виконання великого обсягу робіт. Суд погоджується з такими доводами ТОВ «Українські фінансові операції». Оскільки, вказаний вище розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, не відповідає складності цивільної справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та є непропорційним до предмета спору, тобто не відповідає критеріям реальності та розумності їх розміру. Тому, суд приходить до висновку, про допустимість зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. З цієї підстави з ТОВ «Українські фінансові операції» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved