Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Тернівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] в с. Мала Смілянка Смілянського району Черкаської області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння [ADDRESS] . Заповітом від 22 березня 2016 року [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповіла позивачу по справі. [PERSON] стверджує, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла шляхом спільного проживання, однак одержати свідоцтво про право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Сільський голова також направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника сільської ради, не заперечував проти задоволення позову. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в с. Мала Смілянка Смілянського району Черкаської області померла [PERSON] . Як встановлено з договору купівлі-продажу, посвідченого 28 листопада 1988 року секретарем сільської Ради народних депутатів та зареєстрованого за № 139, [PERSON] належав жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом на цей будинок в склад домоволодіння входять житловий будинок з прибудовою та ганком з козирком (літ. «А-1, а2») загальною площею 54,6 кв.м., та господарські будівлі і споруди: літня кухня (літ. «Б1»), прибудова (літ. «б2»), погріб (літ. «Г1»), шийка, гараж (літ. «В1»), вбиральня (літ. «Є1»), колодязь (літ. «Д1»). Заповітом, посвідченим 22 березня 2016 року секретарем виконавчого комітету Малосмілянської сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за № 10, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, взагалі все те, на що вона за законом матиме право на день смерті, заповіла [PERSON] . Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 10 червня 2022 року після смерті [PERSON] із заявою про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно із інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 10.06.2022 інформація про заведення спадкової справи іншим нотаріусом відсутня. З довідки виконавчого комітету Тернівської сільської ради від 26 січня 2021 року встановлено, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті проживала її дочка [PERSON] , яка проживає у вказаному будинку і на даний час. 31 березня 2022 року державний нотаріус у своїх письмових роз`ясненнях, виданих на ім`я [PERSON] , повідомила, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною спадкоємцю з часу смерті спадкодавця. З довідки сільської ради вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину шляхом спільного проживання. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оскільки позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у визначеному законом порядку, єдиним способом реалізації нею своїх спадкових прав є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. З огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову в повному обсязі. В позовній заяві [PERSON] просила не стягувати з відповідача судові витрати, залишивши їх за нею, а тому відсутні підстави для розподілу цих витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved