Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

Акціонерне товариство «МетаБанк» звернулось з позовом до [PERSON] вказавши, що 30.09.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя задоволено позов АБ «Металург», правонаступником якого є позивач, до ТОВ фірма «Собор ЛТД», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з відповідачів на користь АБ «Металург» заборгованість за кредитним договором в сумі 116687,20 гривень та судові витрати. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] рішення суду, станом на 03.08.2021 року позивачем нар ахові інфляційні втрати в сумі 23901,91 гривня та три відсотки річних в сумі 9826,63 гривень, які просять стягнути з відповідача на свою користь разом з судовими витратами. Ухвалою суду від 08.09.2021 року було відкрите провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у наданий судом строк та станом на 13.07.2022 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2008 року задоволено позов АБ «Металург», правонаступником якого є позивач, до ТОВ фірма «Собор ЛТД», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з відповідачів на користь АБ «Металург» заборгованість за кредитним договором в сумі 116687,20 гривень та судові витрати. Згідно з розрахунком позивача, за період з серпня 2018 року по травень 2021 року внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, інфляційні втрати становлять 23901,91 гривню, три відсотки річних, нараховані на суму заборгованості за період з 01.08.2018 року по 31.05.2021 року складають 9826,63 гривень. При вирішенні спору суд виходить з такого. За змістом положень\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), відповідно до ст. 530 ЦК України. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином за ст. 599 ЦК України. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями\~ст. 611 цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема,\~ст. 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання\~ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень\~статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до правової позиції, сформованої Великою Палатою Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672-16-ц, правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved