Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Позивач ДКП «Луцьктепло» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року №577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідач [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг по теплопостачанню, що надаються ДКП «Луцьктепло» у вказану квартиру. Свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг відповідач належним чином не виконував, а тому станом на 01 березня 2022 року за його особовим рахунком утворилась заборгованість по теплопостачанню в розмірі 42\~825,98 гривень. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 42\~835,98 гривень та судові витрати в справі. Ухвалою судді від 13 квітня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а. с. 10). 20 червня 2022 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позов, відповідач зазначає, що між ним та ДКП «Луцьктепло» не існує договірних правовідносин, адже договір на постачання теплової енергії між ними не укладено. Крім того, відповідач заперечує правомірність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 грудня 2017 року по 01 березня 2022 року та вважає, що позов пред`явлено з порушенням трирічного строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (а. с. 24-25). 29 червня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача, аналізуючи відповідні норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги», висловлює аргументи на спростування заперечень відповідача щодо відсутності укладеного між ними договору про теплопостачання (а. с. 29-30). Крім того, 29 червня 2022 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Здійснивши перерахунок заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з січня 2019 року по січень 2022 року, ДКП «Луцьктепло» просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 36\~545,00 гривень (а. с. 32). В своїх письмових запереченнях на відповідь на відзив відповідач [PERSON] зазначає про безпідставність позовних вимог. Таку позицію відповідач обґрунтовує відсутністю укладеного між ним та ДКП «Луцьктепло» договору, що, на його думку, свідчить про відсутність його волевиявлення на отримання послуг, які надає позивач. На переконання відповідача, форма такого договору може бути лише письмовою. Крім того, відповідач вважає, що ДКП «Луцьктепло» в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» жодного разу не інформувало його про підвищення тарифів на теплопостачання. Заперечуючи правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, [PERSON] вказує про безпідставність нарахування йому абонентської плати на січень 2022 року в розмірі 19,10 гривень, а також звертає увагу на неправильне зазначення в таблиці розрахунку абонентської плати площі його квартири (а. с. 49-50). Представник позивача ДКП «Луцьктепло» Нечай Б. Б. у судовому засіданні позов у редакції заяви про зменшення позовних вимог підтримав повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з підстав, наведених ним у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях, просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №577-1 від 24 вересня 2013 року ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Вказане рішення розміщене на офіційному сайті Луцької міської ради https://www.lutskrada.gov.ua. Також встановлено, що відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Реєстру Луцької міської територіальної громади про задеклароване /зареєстроване місце проживання (а. с. 9). Таким чином, ДКП «Луцьктепло» надає відповідачу житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за вищевказаною адресою. Відповідно до представленого позивачем розрахунку у відповідача наявна заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з січня 2019 року по січень 2022 року в розмірі 36\~422,75 гривень. Крім того, відповідачу нарахована заборгованість за абонентське обслуговування опалення за період з лютого 2021 року по січень 2022 року в розмірі 122,25 гривень (а. с. 33). Загальний розмір заборгованості [PERSON] за надані послуги теплопостачання становить 36\~545,00 гривень. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Перелік житлово-комунальних послуг визначений ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 68 ЖК України передбачено обов`язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року №638/11034/15-ц. З наведених мотивів суд відхиляє аргументи відповідача про безпідставність позовних вимог внаслідок відсутності укладеного між ним та ДКП «Луцьктепло» договору про теплопостачання. Суд ураховує, що відповідач не довів належними доказами факту неотримання ним послуги з теплопостачання або що такі послуги надавались неналежної якості. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що ДКП «Луцьктепло» всупереч вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не інформувало його про тарифи на теплопостачання. Відповідно до\~п.\~31\~Правил надання\~послуги з\~постачання теплової\~енергії і\~типових договорів\~про надання\~послуги з\~постачання теплової\~енергії,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~21\~серпня 2019\~року №\~830\~(далі\~по тексту\~рішення -\~Правила) інформування споживачів про намір зміни (коригування) тарифу на послугу з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 5 червня 2018 року № 130 (далі по тексту - Порядок). Відповідно до п. 5 вищевказаного Порядку інформація, зазначена у пунктах 3, 4 цього розділу, доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті виконавця комунальних послуг (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги. Виконавець комунальних послуг може обрати один із вищеперелічених способів доведення інформації (крім розміщення на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування) як основний для розміщення всього масиву необхідної інформації, визначеної цим Порядком. Актуальна інформація про тарифи на послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води ДКП «Луцьктепло» та перелік нормативних документів, якими встановлені та затверджені тарифи на надання послуг розміщені на офіційному сайті ДКП «Луцьктепло» за посиланням: https://www.teplo-dkp.lutsk.ua/ua/taryfy/. Зі змісту відзиву на позовну заяву, письмових заперечень відповідача вбачається, що [PERSON] не заперечує здійснений ДКП «Луцьктепло» розрахунок заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з січня 2019 року по січень 2022 року в розмірі 36 422,75 гривень. Однак, відповідач вказує про безпідставність нарахування йому абонентської плати на січень 2022 року в розмірі 19,10 гривень, а також звертає увагу на неправильне зазначення в таблиці розрахунку абонентської плати площі його квартири. Плата за абонентське обслуговування це щомісячний платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, у випадках, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Плата за абонентське обслуговування опалення здійснюється у розрахунку на одного абонента та не залежить площі помешкання, куди надається така послуга. А тому, зауваження відповідача про неправильність зазначення у розрахунку заборгованості площі його квартири суд відхиляє, адже площа помешкання не впливає на розрахунок плати за абонентське обслуговування. Крім того, суд ураховує, що відповідач не підтвердив документально дійсної площі квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Щодо заперечень відповідача про включення до розрахунку заборгованості абонплати за січень 2022 року в розмірі 19,10 гривень суд зазначає, що вказаний розрахунок здійснений позивачем за період з лютого 2021 року по січень 2022 року включно, а тому суд не вбачає підстав піддавати сумніву правомірність включення до цього розрахунку вказаної суми абонплати. Посилання відповідача [PERSON] на те, що позов підписаний не уповноваженою особою, бо до нього не додано доказів про наявність повноважень у директора І. Скорупського, суд також відхиляє, оскільки позов підписаний керівником юридичної особи, а чинний ЦПК України не вимагає надання позивачем додаткових доказів на підтвердження повноважень свого керівника. До того ж, такі відомості містяться у відкритому Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і сумніву у суду не викликають. Не заслуговують на увагу й доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути в користь позивача встановлену суму заборгованості за надані комунальні послуги по теплопостачанню. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути також 2 481,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved