Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Адвокат Зубрев Олег Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві про визнання зобов`язання припиненим. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 19.02.2015 Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалене заочне рішення у цивільній справі №752/18904/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ-Банк» (далі- ПАТ «БМ-Банк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 51710,87 грн. 23.03.2021 ПАТ «БМ-Банк», яке змінило назву на Акціонерне товариство «БМ-2018», код ЄДРПОУ 33881201, припинене як юридична особа шляхом ліквідації на підставі рішення засновників, а тому зобов`язання позивача, які виникли з кредитного договору є припиненими. Просив визнати зобов`язання [PERSON] в розмірі 51710,87 грн. перед ПАТ «БМ-Банк», що перейменоване в Акціонерне товариство «БМ-2018», припиненими. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. 08.06.2022 судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження в частині вимог, заявлених до ПАТ «БМ-Банк», про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 19.05.2015 Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалене заочне рішення по справі №752/18904/14-ц, згідно з яким стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 51710,87 грн. та судовий збір в сумі 517,11 грн. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Публічне акціонерне товариство «БМ-Банк» (код ЄДРПОУ 33881201), яке було перейменоване в Акціонерне товариство «БМ-2018» (код ЄДРПОУ 33881201) станом на 30.03.2021 припинено. 06.05.2022 Голосіївським районним судом міста Києва постановлено ухвалу по справі №752/18904/14-ц, згідно з якою відмовлено [PERSON] у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ч.1 ст.16 ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч.2 ст.16 ЦК України. Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (ст. 609 ЦК України). Відповідно до п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Суд вважає, що за встановлених обставин позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. У позивача з укладеного кредитного договору з ПАТ «БМ-Банк» виникло зобов`язання повернути останньому грошові кошти в порядку і на умовах, визначених цим договором. Оскільки стягувачем у зобов`язанні була юридична особа, яка припинилась, то в силу приписів ст. 598 ЦК зобов`язання також припинилось і визнавати таке зобов`язання припиненим окремо в судовому порядку не вимагається. Крім того, відповідач Голосіївський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві взагалі не є стороною цього зобов`язання. При цьому суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 06.04.2021 по справі №910/10011/19, яка зазначила, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Водночас Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 01 жовтня 2019 року у справі №910/3907/18. Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Судове рішення про визнання зобов`язання припиненим не є підставою для винесення відповідним державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, а відповідна позовна вимога не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах. Зважаючи на характер спірних відносин, належним способом захисту прав та інтересів позивача може бути звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, який за клопотанням позивача, який є боржником у виконавчому провадженні, відмовив у закінченні виконавчого провадження у зв`язку з припиненням стягувача - юридичної особи, яким є ПАТ «БМ-Банк», або не закінчує виконавче провадження, достовірно знаючи про припинення стягувача - юридичної особи. На думку суду, заявлена позовна вимога не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів позивача у цих правовідносинах. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача судовий збір не стягується, оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed