Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь управління надміру перераховані кошти у вигляді допомоги на дитину як одинокій матері та тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, в розмірі 5663, 98 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В обгрунтування вимог вказано, що відповідачу була призначена і виплачувалась державна соціальна допомога на дитину як одинокій матері, а також тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме з 01.09.2019 року по 29.02.2020 року. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину строк виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям було продовжено без звернення заявника та надання оновлених документів. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» призначення та виплата державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, у яких закінчився строк виплат у березні-червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами і деклараціями про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Таким чином, посилаючись на бездіяльність відповідача щодо ненадання протягом липня 2020 року необхідних документів для призначення соціальної допомоги на новий строк, позивачу безпідставно призначено та виплачено допомогу на дітей одинокій матері у розмірі 2218,00 грн за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року та тимчасову державну допомогу на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року у розмірі 3445, 98 грн. Позивач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не з`явився. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки, направлені відповідачу повернулись на адресу суду не врученими адресату з відміткою поштового відділеня "за відсутністю адресата", відзиву на позовну заяву не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, на підставі заяви [PERSON] від 19.09.2019 року рішенням позивача від 24.09.2019 року відповідачу призначено соціальну допомогу на дітей як одинокій матері у розмірі 2218,00 грн за період з 01.09.2019 року по 29.02.2020 року та тимчасову державну допомогу на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів за цей же період у розмірі 524,33 грн (а.с. 20-23). Із заявою від 16.12.2020 року відповідач повторно звернулась до управління про призначення державної соціальної допомоги на дітей як одинокій матері (а.с. 14-15). Згідно довідок від 16.06.2021 року [PERSON] було призначено допомогу на дитину як одинокій матері за липень 2020 року в розмірі 2218, 00 грн та тимчасову державну\~допомогу на\~дітей,\~батьки яких\~ухиляються від\~сплати аліментів, за період липень-грудень 2020 року по 574,33 грн в місяць, всього 3445,98(а.с. 10-11). Зі змісту повідомлення від 16.06.2021 року вбачається, що [PERSON] було припинено виплату соціальних допомог, у зв`язку з чим за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року утворилась переплата у розмірі 5663, 98 грн (а.с. 9). 29.10.2021 року позивачем направлено [PERSON] претензію з вимогою повернути кошти у розмірі 5663, 98 грн, оскільки кошти були виплачені без відповідної заяви та рішення (а.с. 7-8). Відповідно до частини 2 статті 19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 13 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» контроль за правильністю призначення і виплати державної соціальної допомоги, використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання такої допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки. У рішенні\~Європейського суду\~з прав\~людини по\~справі «Рисовський\~проти України»\~(заява\~№ 29979/04),\~прийняте 20.10.2011\~року (набуло\~статусу остаточного\~20.01.2012\~року)\~зроблено висновок,\~що Державні\~органи повинні\~діяти вчасно\~та в\~належний і\~якомога послідовніший\~спосіб,\~у разі,\~коли йдеться\~про питання\~загального інтересу,\~зокрема,\~якщо справа\~впливає на\~такі основоположні\~права людини,\~як майнові\~права;\~на державні\~органи покладено\~обов`язок\~запровадити внутрішні\~процедури,\~які посилять\~прозорість і\~ясність їхніх\~дій,\~мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з\~підпунктом 1\~пункту 1 Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення). У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 1 липня 2020 р. призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, тимчасова допомога призначається у разі, коли: відомості про одного з батьків (платника аліментів), які внесено до Єдиного реєстру боржників у зв`язку з несплатою ним аліментів; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. За положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді державної соціальної допомоги, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно ст. 81 ЦПК України має довести позивач. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Положення постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» пов`язали можливість призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 року, із фактом подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, при цьому, встановивши обов`язок такого оновлення у період, що передує даті набрання чинності постановою тобто з 01.07.2020 року. Проте, за відсутності відповідних заяв [PERSON] їй було нараховано та виплачено соціальну допомогу. З урахуванням вкладеного, враховуючи відсутність не лише умислу, а й фактичної законодавчо закріпленої потреби подати заяву із оновленими документами у період до часу набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України, що виключає будь-яку недобросовісність поведінки отримувача соціальної допомоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для примусового повернення отриманих відповідачем коштів. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed