Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округа Романцов Ігор Анатольович про визнання права власності на Ѕ частки земельної ділянки у порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянаки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2921 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 16.11.2021 року. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2021 року справу призначено до судового розгляду на 08.07.2022 року о 9 год. 45 хв. У судовому засіданні представник позивача адвокат Литвиненко Т.М. позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Запорізької міської ради Наливайко І.М. у судовому засіданні пояснила, що при прийнятті рішення у справі покладається на розсуд суду, надала суду письмовій відзив. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані письмові докази, матеріали спадкової справи №1/2019 від 20.02.2019 р., дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що мати позивача [PERSON] [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ часток земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі Державного акту від 26.09.2007 року ЯГ № 7009833 виданий на підставі органу місцевого самоврядування 28.03.2007 року № 55/215 Заповіту [PERSON] не залишала. Спадкоємцями першої черги на спадщину після померлої [PERSON] є іі чоловік, [PERSON] та позивач по справі [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] а ні позивач [PERSON] , а ні його батько до нотаріуса не звертались. На день смерті матері позивача [PERSON] , а саме [PERSON] , батько позивача [PERSON] проживав разом з нею та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Тобто згідно п. 3 ст. 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER] ). Після його смерті відкрилась спадщина, яка склалася з Ѕ часток земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв згідно п. 3 ст. 1268 ЦК України. Заповіту [PERSON] не залишив. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем. В наданий законом строк позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 20 лютого 2019 року з цього приводу була відкрита спадкова справа № 1/2019, зареєстрована в Спадковому реєстрі від 20 лютого 2019 року за № 63789689. Позивач надав нотаріусу документи для оформлення спадщини після смерті батька, але не зміг надати оригінал Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] , яке було видано Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою 25 серпня 2000 року за реєстровим № 2-1402 після смерті [PERSON] , оскільки його не знайшов. 13 березня 2019 року нотаріусом було зроблено запит до Запорізького обласного державного нотаріального архіву про видачу дубліката Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] 02 квітня 2019 року на адресу нотаріуса надійшла відмова Запорізького обласного державного нотаріального архіву у видачі дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв*язку з тим що Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане не на імя [PERSON] .. 04 квітня 2019 року [PERSON] приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області постановою відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] . Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За регламентацією статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За житія спадкодавець не залишив заповіту, позивач є сином померлого та відповідно є спадкоємцем першої черги. Частина 1 ст. 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні вивчено та оголошено письмові докази: копію паспорта та ІПН [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] , витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку , копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 23.06.2012 року, копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 23.08.2018 року, постанову приватного нотаріуса ЗМНО Запорізької області Романцова І.А. про відмову у вчинені нотаріальної дії від 04.04.2019 року, звіт про оцінку майна земельної ділянки із поліпшеннями, кадастровий № 2310100000:01:003:0176, площею 0,1000 га що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , висновок про вартість об`єкта оцінки, копії паспортів та ІПН [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , копію свідоцтва про шлюб серії ЯТ від 21.12.1950 року. Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] , як єдиний спадкоємець після померлого [PERSON] , прийняв у спадок Ѕ частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved