Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

13 липня 2021 року [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою : [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позиває є власником будинку, який знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Разом з нею в даному будинку зареєстрований колишній співмешканець позивача [PERSON] . З березня 2020 року відповідач не проживає в даному будинку. За неофіційною інформацією відповідач виїхав закордон на постійне місце проживання і в будинку позивача більше не з`являвся. Відповідач комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку немає. Ніяких перешкод у користуванні житлом відповідачу не чинилися. Реєстрація відповідача в будинку позивача створює перешкоди у користуванні житлом. У зв`язку з цим, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. 22 грудня 2021 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явились. Натомість позивач подала до суду заяву, якою позов підтримала і просила задовольнити, проти заочного розгляду справи без фіксації судового процесу не заперечувала. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань, відзиву на позовну заяву до суду не направив. Відповідно вимог ст.\~223,\~280,\~281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст.\~4\~та ч. 1 ст.\~5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» визначено, що\~суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України\~від 17\~липня 1997\~року за\~№ 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Згідно ч. 2-4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи, відповідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку від 21 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області (а.с. 11-12). Наведене також підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 16142292 від 03.10.2007 (а.с. 13). Згідно довідки Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області за № 623 від 16.09.2020 року вбачається, що у вищевказаному будинку зареєстрований також колишній співмешканець позивача [PERSON] (а.с. 19). Даний факт також підтверджується довідкою Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області за №02-16/1785 від 16.07.2021 року (а.с. 25). З березня 2020 року [PERSON] не проживає у вказаному будинку. Доказами, відповідно ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Ці дані, зокрема, встановлюються показами свідків. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] , будучи зареєстрованим в спірному будинку, там не проживає; перешкод в користуванні цим приміщенням не має; витрат по його утриманню не несе; дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ним право користування жилим приміщенням, не вчиняє. Доказів протилежного суду сторонами не надано. Наведене вище свідчить про відсутність відповідача за адресою : [ADDRESS] без поважних на те причин більш ніж шість місяців, які передували зверненню [PERSON] з даним позовом до суду. Статтями 47, 48\~Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР\~ ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначено, що у справах про визнання наймача або членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК Української РСР ), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі окрім інших прав гарантується право на повагу до її житла, яке охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Конституція України\~у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло, як одного з природних і невід`ємних прав людини. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканність, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Частинами 1, 2 ст. 71 ЖК Української РСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Заяв чи клопотань від відповідача [PERSON] на ім`я [PERSON] чи суду, визначених ч. 2 ст. 71 ЖК Української РСР, не надходило. Доказів, на підставі яких слід вважати тимчасову відсутність [PERSON] у спірному будинку поважною, не зазначено і до суду не подано. Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користувач-ня\~житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Зважаючи на вказане, суд приходить переконання про відсутність поважних причин тривалої відсутності відповідача у спірному будинку, а тому вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. Наведене підтверджується квитанцією № 517921 від 05.07.2021 року ( а.с. 18). З урахуванням наведеного, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved