Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] в липні 2021 року звернулася до суду з позовом до КП «Агенство адміністративних послуг», ТОВ «Довіра та гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Позов мотивовано тим, що 04.12.2007 року АКБ «Східно Європейський банк» в особі Вінницької філії АКБ «Східно Європейський банк» та [PERSON] укладений договір № 299/2007 про надання кредиту на споживчі цілі, згідно якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти в сумі 80000,00 доларів США строком до 04.12.2012 року під 15% річних. В забезпечення зобов`язань по кредитному договору Іпотекодавцями згідно свідоцтва на право власності на житло від 14.10.2003 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради згідно з рішенням № 1649 від 14.10.2003 року [PERSON] (1/2 частки), який помер та [PERSON] (1/2 частки) в іпотеку передана квартира за адресою: [ADDRESS] на строк до 04.12.2012 року. У зв`язку з цим АКБ «СЄБ» до державного реєстру внесено обтяження номер запису 6159371. Згідно з рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 13.02.2015 року по справі № 127/2-2818/2009 відмовлено у зверненні стягнення на предмет іпотеки квартири [ADDRESS] та передбачено стягнути з [PERSON] у розмірі 538114,97 грн. на користь АКБ «СЄБ», який ліквідований за ЗУ «Про банки і банківську діяльність». Позивач зазначає, що відповідно до правового висновку у справі № 6-102цс12 після відкликання банківської ліцензії банк втратив право укладати угоди, пов`язані з відчуженням свого майна у тому числі і здійснювати відступлення права вимоги до своїх боржників третім особам. Незважаючи на дані вимоги закону, 13.12.2013 року заступником НБУ Ткаченко О.О. та ліквідатором АКБ «СЄБ» Молчановим А.Г. укладений договір про передавання в управління непроданих активів АКБ «СЄБ» та ТОВ «Брокінвестгруп», а 25.04.2014 року представником ТОВ «Брокінвестгруп» та представником ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладений договір № 23/ФК-14 про купівлю продаж відступлення права вимоги. 03.06.2021 року від представників ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» надійшло повідомлення, про те що позивач вже не власник квартири, а ще 18.09.2018 року реєстратор Вінницької філії КП «Агенція адміністративних послуг» замінив її як власника квартири на нового власника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», про що прийнято рішення Вінницької філії КП «Агенція адміністративних послуг» про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 43069588 від 18.09.2018 року 19:15:57. Позивач зазначає, що їй не було відомо, з яких відповідач змінив власника квартири, якої вона є, чи це було звернення стягнення на предмет іпотеки чи на підставі рішення, а строк позовної давності може закінчився, тому остання звернулася до суду та просила скасувати рішення Вінницької філії КП «Агенція адміністративних послуг» про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 43069588 від 18.09.2018 19:15:57, вилучивши запис із реєстру про нового власника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» квартири за адресою: [ADDRESS] повернувши запис, що [PERSON] та померлий [PERSON] є власниками по Ѕ квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] згідно заяви просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, однак повідомлялись належним чином. З урахуванням приписів\~статті 280 ЦПК України\~суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судове засідання також не з`явився, однак повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.09.2009 року позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь АКБ «Східно-Європейський банк» суму заборгованості в розмірі 538 114,97 грн., в тому числі шляхом звернення стягнення на належний [PERSON] , [PERSON] предмет іпотеки - трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.10.2003 року Вінницькою міською радою на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради № 1649 від 14.10.2003 року, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» 26.03.2007 року в реєстровій книзі №613, реєстр за № 1/53680. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 13.02.2015 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Заочне рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.09.2009 року скасовано. Стягнуто з [PERSON] на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованість за кредитним договором № 299/2007 від 04.12.2007 року в загальній сумі 70 711,56 доларів США, що еквівалентно 538 114,97 грн., з яких борг по кредитним коштам - 65 191,47 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів - 604,48 доларів США, борг по відсотках - 4 705,65 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 209,96 доларів США. В частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Як вбачається з даного рішення 04.12.2007 року АКБ «Східно Європейський банк» в особі Вінницької філії АКБ «Східно Європейський банк» та [PERSON] укладений договір № 299/2007, відповідно до якого останній отримав кредит на споживчі цілі в сумі 80000,00 доларівСША, терміном з 04.12.2007 року по 04.12.2012 року зі сплатою 15% річних та зобов`язався погашати кредит на умовах, визначених договором. В забезпечення зобов`язань за кредитним договором, 04.12.2007 між АКБ «Східно Європейський банк» в особі Вінницької філії АКБ «Східно Європейський банк» та [PERSON] , [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого в іпотеку було передано належну їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.10.2003 року Вінницькою міською радою на підставі рішення виконкому міської ради № 1649 від 14.10.2003 року, квартиру [ADDRESS] . У своєму\~позові [PERSON] \~ставить питання\~про скасування рішення Вінницької філії КП «Агенція адміністративних послуг» про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 43069588 від 18.09.2018 19:15:57, вилучивши запис із реєстру про нового власника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» квартири за адресою: [ADDRESS] повернувши запис, що [PERSON] та померлий [PERSON] є власниками по Ѕ квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки остання вважає проведення такої реєстрація незаконною. Між ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 25.04.2014 року укладено договір купівлі - продажу права вимоги № 23/ФК-14, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами від ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП», в тому числі за кредитним договором № 299/2007 від 04.12.2007 року укладеним між АКБ «Східно Європейський банк» в особі Вінницької філії АКБ «Східно Європейський банк» та [PERSON] 18.09.2018 року державним реєстратором Вінницької філії КП «Агенція адміністративних послуг» Козловським М.С. було прийняте Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43069588 про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , про що 17.09.2018 року в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно був внесений запис про право власності 27978219. Підставою для внесення таких записів стали поштові повідомлення, серія та номер 7482021, 7482020, 7482019 від 19.04.2017 року видавник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», вимоги, серія та номер: б/н від 19.04.2017 року, видавник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», додаток до кредитного договору від 04.12.2007 року та кредитний договір № 299/2007, договір про відступлення прав, іпотечний договір. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Судом встановлено, що між банком та [PERSON] , [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого в іпотеку було передано належну їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.10.2003 року Вінницькою міською радою на підставі рішення виконкому міської ради № 1649 від 14.10.2003 року, квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Отже, за загальним правилом право розпоряджатися майном належить власнику, а особа, яка не є власником, таким правом не наділена. Особа, яка не є власником майна, вправі розпоряджатися цим майном лише у випадках, встановлених законом. Відповідно до частини першої\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду; позасудовий - на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»). Згідно із частиною першою\~статті 35 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга\~статті 35 зазначеного Закону). Отже, за змістом частини першої статті 33\~та частини першої статті\~35 Закону України «Про іпотеку»\~реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише якщо останнє не виконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 35 Закону України «Про іпотеку». Вимоги частини першої\~статті 35 Закону України «Про іпотеку»\~не перешкоджають іпотекодержателю здійснювати права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця тільки тоді, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя зазначеної статті). Умови договору іпотеки та вимоги частини першої\~статті 35 Закону України «Про іпотеку»\~пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання. Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270. Належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати також таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання. Направлення такої вимоги іпотекодавцю про усунення порушень основного зобов`язання обґрунтовується саме тим, що іпотекодавець має право замість боржника усунути порушення основного зобов`язання і тим самим убезпечити себе від звернення стягнення на належний йому предмет іпотеки. В разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку. За відсутності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої\~статті 35 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Таким чином, недотримання вимог частини першої\~статті 35 Закону України «Про іпотеку»\~щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя. При цьому, метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання. В іншому випадку іпотекодержатель не набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зокрема не вправі відчужувати предмет іпотеки іншій особі. За таких умов предмет іпотеки, придбаний іншою особою за договором з іпотекодержателем, є майном, придбаним в особи, яка не мала права його відчужувати. При цьому добросовісна особа, яка придбаває майно в особи, яка не є його власником, має пересвідчитися у наявності в останньої права розпоряджатися чужим майном. Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша\~статті 36 Закону України «Про іпотеку»). Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до\~Закону України «Про іпотеку». Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга\~статті 36 цього Закону), а саме на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса. Згідно із частиною третьою зазначеної статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати такі способи задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому\~статтею 37 цього ж Закону; - право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому\~статтею 38 цього ж Закону. Згідно із частиною п`ятою\~статті 38 Закону України «Про іпотеку»\~дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] виступає як боржник та іпотекодавець за кредитним договором та договором іпотеки. Сторони зазначених договорів досягли домовленості про позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотекодержателем від власного імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому\~статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до частини першої\~статті 38 Закону України «Про іпотеку»\~якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово Тобто, позивач був обізнаний про намір ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку з метою задоволення вимог іпотекодержателя у разі несплати [PERSON] заборгованості. Крім того, відповідно до судового рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2020 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 27.10.2020 року (№ 127/112/17-ц), які оглянуто судом шляхом доступу до Єдиного реєстру судових рішень позов Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Довіра\~та Гарантія»\~до [PERSON] \~про звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~в рахунок\~погашення заборгованості\~за кредитним\~договором шляхом\~надання права\~на продаж\~предмета іпотеки\~будь-якій\~особі -\~покупцеві задоволено\~повністю. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] (за Кредитним договором № 299/2007 від 04.12.2007 року, укладеного між АКБ «Східно-Європейський банк» та [PERSON] ) перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» в розмірі 538 114 (п`ятсот тридцять вісім тисяч сто чотирнадцять) гривень дев`яносто сім копійок, звернуто стягнення на предмет іпотеки-трикімнатну квартиру загальною площею 61,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.10.2003 року Вінницькою міською радою на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради № 1649 від 14.10.2003 року, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» 26.03.2007 року в реєстровій книзі № 613, реєстр за № 1/53680, шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, за ціною 481 962 (чотириста вісімдесят одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. Реалізовуючи своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості у позасудовому порядку, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» діяло на підставі договору іпотеки та\~Закону України «Про іпотеку»\~та права [PERSON] укладенням договору купівлі-продажу та рішенням про державну реєстрацію права власності порушені не були.\~\~ Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позову [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не представлено до суду доказів, що засвідчують, те що ТОВ «Фінансова\~компанія «Довіра\~та Гарантія`діяло\~не в\~межах закону.\~ Суд приходить до висновку, що позивачем не представлені достатні докази, сукупність яких довела б обґрунтованість позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed