Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці листопада 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що працює на посаді диспетчера відділу планування розкладу служби планування та оперативного управління в ДП МА «Бориспіль». На підставі наказу генерального директора Дубревського О.Ю. №11-07/1-1538/п від 08 грудня 2021 року вона була відсторонена від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з відсутністю профілактичного щеплення проти COVID-19, або документу встановленої форми про одужання особи від COVID-19 із підтвердженням можливості відтермінування профілактичних щеплень проти COVID-19, або медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19. Своє відсторонення від роботи [PERSON] вважає незаконним, оскільки суперечить нормам трудового законодавства, а також порушує її право на працю та отримання заробітної плати. У зв`язку з цим, [PERSON] просила визнати незаконним та скасувати підпункт 1.1 наказу генерального директора ДП МА «Бориспіль» Дубревського О.Ю. №11-07/1-1538/п від 08 грудня 2021 року, поновити її на роботі, а також стягнути з ДП МА «Бориспіль» середню заробітну плату з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 1602 гривні 04 копійки. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 29 грудня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.23-24). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.57). ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що ДП МА «Бориспіль» належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади Міністерства інфраструктури України, а також до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Тому всі працівники ДП МА «Бориспіль» підлягають обов`язковому профілактичному щепленню проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. На підставі наказу ДП МА «Бориспіль» №01-07-59 від 16 листопада 2021 року до відома позивача були доведені вимоги законодавства щодо необхідності надання документа про щеплення, або документа про одужання від COVID-19, або документа про наявність протипоказання до щеплення проти COVID-19, а також правові наслідки у вигляді відсторонення від роботи. Враховуючи, що позивач не надала жодного з вищевказаних документів з 09 грудня 2021 року її було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати до дати надання нею відповідних документів. Тому ДП МА «Бориспіль» не було порушено право позивача на працю, передбачене ст.43 Конституції України. З цих підстав позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] працює ДП МА «Бориспіль» на посаді диспетчера відділу планування розкладу служби планування та оперативного управління. Вказана обставина визнана сторонами по справі, тому в силу ч.1 ст.82 ЦПК України, додатковому доказуванню не підлягає. На підставі наказу генерального директора ДП МА «Бориспіль» Дубревського О.Ю. №11-07/1-1538/п від 08 грудня 2021 року [PERSON] була відсторонена від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з відсутністю обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2, медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації, документу встановленої форми про одужання від COVID-19 із підтвердженням можливості відтермінування профілактичного щеплення проти COVID-19 (а.с.14). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, врегульовані главою ІІІ «Трудовий договір» КЗпП України та нормами Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». V. Норми права, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Згідно з ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч.1 ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. У відповідності до положення ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Згідно з п.4 та п.6 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом МОЗ України №2153 від 04 жовтня 2021 року, обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають, зокрема працівники : підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади , а також підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року №83. б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що ДП МА «Бориспіль» є державним комерційним підприємством цивільної авіації, засноване на державній власності та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України. Дана обставина підтверджується Статутом ДП МА «Бориспіль», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури №613 від 15 листопада 2021 року (а.с.36-38). Згідно Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №83 від 04 березня 2015 року, ДП МА «Бориспіль» є підприємством транспортної галузі, яке має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. У зв`язку з цим, на підставі п.4 та п.6 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом МОЗ України №2153 від 04 жовтня 2021 року, [PERSON] , як працівник підприємства, яке належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади та водночас підприємства, яке має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, піддягала обов`язковому профілактичному щепленню проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2. 17 листопада 2021 року [PERSON] була повідомлена про необхідність надати у строк до 12 години 00 хвилин 06 грудня 2021 року документ, який підтверджує факт проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 (в тому числі, документ, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини проти COVID-19) або документ встановленої форми про одужання особи від COVID-19 із підтвердженням можливості відтермінування профілактичних щеплень проти COVID-19 або медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. Одночасно, [PERSON] була попереджена, що у випадку ненадання вказаних документів з 09 грудня 2021 року вона буде відсторонена від роботи без збереження заробітної плати. Вказана обставина підтверджується аркушом ознайомлення з наказом «Про необхідність виконання вимоги про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №01-07-59 від 16 листопада 2021 року (а.с.39-42,43). Службовою запискою №21-10-370 від 07 грудня 2021 року начальника служби планування та оперативного управління, на підставі якого був виданий оспорюваний наказ, встановлено, що станом на 06 грудня 2021 року [PERSON] не надала документ, який підтверджує проведення профілактичного щепленння проти COVID-19 або документ встановленої форми про одужання особи від COVID-19 із підтвердженням можливості відтермінування профілактичних щеплень проти COVID-19 або медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. З огляду на це, суд вважає, що відсторонення позивача від роботи здійснено з дотриманням ст.46 КЗпП України та ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Встановлено, що в період часу з 09 грудня 2021 року по 01 березня 2022 року [PERSON] не виконувала свої трудові обв`язки у зв`язку з відстороненням від роботи. Саме тому протягом вказаного періоду позивачу не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата. Оскільки, в силу положення ч1 ст.94 КЗпП України та ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникові виключно за виконану роботу. За таких обставин підстави для виплати заробітної плати [PERSON] відсутні. Твердження позивача стосовно того, що у зв`язку з відстороненням від роботи вона була позбавлена можливості заробляти собі на життя власною працею, судом оцінюється критично. Зважаючи на те, що протягом вищевказаного періоду позивач не виконувала свої трудові обов`язки з власної вини. Судом також критично оцінюються доводи позивача щодо неправомірності відсторонення її від роботи та позбавлення його права на працю. Так,\~ч.2\~ст.12\~Закону України\~«Про захист\~населення від\~інфекційних хвороб»\~передбачено відсторонення\~працівників від\~роботи у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень. Тому відсторонення позивача від роботи не є протиправним. На переконання суду, відсторонення позивача від роботи було необхідним, зважаючи на суспільні інтереси та необхідність забезпечення захисту здоров`я як інших працівників ДП МА «Бориспіль», так і його пасажирів та відвідувачів. Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, судом не встановлено правових підстав для визнання протиправним та скасування пункту 1.1 наказу генерального директора ДП МА «Бориспіль» Дубревського О.Ю. №11-07/1-1538/п від 08 грудня 2021 року, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09 грудня 2021 року по день ухвалення даного рішення, а також для покладення на ДП МА «Бориспіль» зобов`язання допустити позивача до роботи. Крім цього, слід звернути увагу на ту обставину, з 01 березня 2022 року на підставі наказу генерального директора ДП МА «Бориспіль» №01-07-9 від 03 травня 2022 року було зупинено дію наказу від 16 листопада 20221 року №01-07-59 «Про необхідність виконання вимог про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину» з 01 березня 2022 року та до завершення воєнного стану в Україні. В силу цього, з 01 березня 2022 року [PERSON] була допущена до роботи. Вказані обставини додатково свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 908 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed