Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Свої вимоги мотивує наступним: він є власником житлового будинку по [ADDRESS] . В даному житловому будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON] , яка більше двох років в будинку не проживає. Від шлюбу із [PERSON] у них є спільний син [PERSON] , [INFO] . Шлюб із відповідачем було розірвано. Син [PERSON] проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні та вихованні. Позивачу відомо, що [PERSON] перебуває на роботі за кордоном та інколи спілкується з їхнім сином по телефону. Реєстрація відповідача перешкоджає йому використовувати своє право власності на житло. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд визнати [PERSON] такою,\~що втратила\~право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№3574 від 13.07.2022, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, з позовними вимогами згоден, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України\~\~якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Заяви, клопотання: заява позивача про проведення судового засідання без його участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених письмових доказів, судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS] (копія договору дарування житлового будинку від 30.03.2007 року, повідомлення Ямпільського РБТІ (а.с.10-12). З копії домової книги на житловий будинок по [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] зареєстрована в даному житловому будинку з 18 липня 2008 року (а.с.13-15). З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року справа №153/1222/20 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.16-18). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в м.Ямпіль Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). З копії судового наказу Ямпільського районного суду Вінницької області від 04 травня 2022 року справа №153/465/22 встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.19-20). З копії акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №91 від 01 квітня 2022 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована в житловому будинку по [ADDRESS] та більше двох років за вказаною адресою не проживає, неповнолітній син [PERSON] знаходиться на утриманні батька (а.с.23-24). Дослідивши усі\~ письмові докази, суд вважає встановленим, що\~ між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу володіння, користування та розпорядження житловим будинком, яка належить позивачу на праві власності. Згідно із ч.1\~ст.81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини першої\~статті 13\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до \~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач на законних підставах, а саме: на\~праві власності володіє житловим будинком [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстрована його колишня дружина відповідач [PERSON] , яка відсутня в житлі позивача без поважних причин понад два роки, не веде спільне господарство, її особисте майно у будинку відсутнє, остання не бере участі в утриманні житла. Вказані обставини знайшли своє підтвердження дослідженими письмовими доказами, які не суперечать між собою. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права\~\~власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод\~\~у здійсненні ним права користування та розпорядження\~\~своїм майном. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. При цьому судом врахована Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 16 листопада 2016 року, справа №6-709цс16, відповідно до якої визначальним для захисту права на підставі\~\~цієї норми права є наявність у позивачів права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За таких обставин, коли права власників порушені, власники майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав, в даному випадку шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.89\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи усі докази в їх сукупності, беручи до уваги доводи позивача [PERSON] щодо способу відновлення його прав на житлове приміщення, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням. Суд вважає вказаний спосіб захисту прав позивача обґрунтованим у цьому спорі, оскільки\~ відповідач [PERSON] відсутня в житлі позивача без поважних причин понад два роки, і відсутні докази про наявність домовленості між нею та власником цього житла - позивачем. Оскільки право позивача на належне йому житло порушене, відновлення цього права можливе шляхом усунення перешкод у користуванні позивачем житловим будинком, який розташований по [ADDRESS] , а саме: шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком. З урахуванням\~наведеного,\~суд вважає\~обґрунтованими позовні\~вимоги \~ [PERSON] \~ і\~має підстави\~для їх\~задоволення. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією №25 від 20.06.2022 року у сумі 992 грн. 40 коп., за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача.

Outcome: approved