Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 04.01.2014 року, вирішити питання про розподіл судових витрат. В обгрунтування позову вказано, що сторони разом не проживають з вересня 2021 року, шлюбні стосунки припинили, не ведуть спільного господарства. Позивач вказала, що сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, систематичні непорозуміння, несумісні звички та характери, а тому переконана, що спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 12). Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №10 (а.с. 24). В шлюбі сторони стали батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Зі змісту позову слідує, що між сторонами відсутній спір щодо місця проживання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Виходячи з викладеного та враховуючи, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористався своїм правом та звернулась до суду з відповідним позовом, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд дійшов висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 454,00 грн.

Outcome: approved