Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Наприкінці січня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , належить їй та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по Ѕ частці у праві власності на вказане нерухоме майно. При цьому, позивач та відповідач є самостійними власниками окремих земельних ділянок, площа кожної із з яких складає 0,05 га, що знаходиться по [ADDRESS] , на яких розміщений житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами. В результаті проведення [PERSON] реконструкції житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] (колишня адреса - [ADDRESS] ), було створено новий об`єкт нерухомого майна у вигляді житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який втратив правовий статус об`єкту права спільної часткової власності для [PERSON] в результаті проведення реконструкції нерухомого майна, що призвело до зміни правової природи спільної часткової власності на особисту приватну власність відповідача в домоволодінні та утворення окремої виділеної частини житлового будинку в самостійний об`єкт нерухомого майна. При цьому, позивач продовжує залишатися власником іншої Ѕ частки житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . У зв`язку з цим, [PERSON] просить виділити їй в натурі Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , передавши їй та визнавши за нею право власності на приміщення житлового будинку: веранда «1-1» площею 7,1 кв.м.; кухня «1-2» площею 6,5 кв.м.; санвузол «1-3» площею 5,7 кв.м.; житлова «1-4» площею 11,9 кв.м.; житлова «1-5» площею 20,5 кв.м. разом загальною площею 51,7 кв.м., а також надвірні господарські будівлі та споруди: прибудова «а1», тераса «а2», прибудова «а3», сарай «Д», убиральня «Е», сарай «М», погріб «О», погріб «Ж», колодязь «К», колодязь «З», яма вигрібна «Л», вимощення «№11» огорожа «№6», огорожа «№8», огорожа «№12», огорожа «№13», хвіртка «№14», огорожа «№15», а також припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.38-39). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд постановив проводити розгляд справи в підготовчому засіданні, зважаючи на визнання відповідачем позову. ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач у підготовче засідання не з`явилась. Натомість через канцелярію суду надала заяву, якою просила суд проводити розгляд цивільної справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що з пред`явленим позовом ознайомлена, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що на підставі акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, приймальною комісією у присутності забудовника [PERSON] , оглянуто пред`явлене до здачі домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де комісією було встановлено факт будівництва житлового будинку, яка постановила прийняти дане домоволодіння до експлуатації (а.с.11-12). В подальшому, на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської (селищної) ради депутатів трудящих від 15 листопада 1962 року за №17, Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації було видане свідоцтво про право власності на будівлі під № [NUMBER] , яке засвідчує, що житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] зареєстроване на праві особистої власності за [PERSON] та внесено запис в реєстрову (кадастрову) книгу №15/80 під реєстровим №2030 (а.с.13-14). Таким чином, позивачем доведено, що відповідно до встановлених норм та правил нею здійснено забудову земельної ділянки під [ADDRESS] , шляхом зведення на ній за свій рахунок житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, які були прийняті до експлуатації та видано свідоцтво про право власності, що підтверджує набуття в установленому порядку, який діяв на час будівництва об`єкту містобудування, права особистої приватної власності на об`єкт нерухомого майна. В подальшому, позивачем були виконані роботи з проведення перебудови (реконструкції) житлового будинку, а також зведено надвірні господарські будівлі та споруди, що складають одне ціле із домоволодінням під [ADDRESS] , які в подальшому були оформлені в установленому законом порядку, що підтверджується витягом із рішення виконкому Бориспільської міської ради народних депутатів від 01 квітня 1985 року під №55 та рішенням виконкому Бориспільської міської ради народних депутатів від 14 січня 1992 року під №2/1 (а.с.15,16). Також, на підставі рішення Бориспільської міської ради Київської області від 03 грудня 2004 року Бориспільським міським відділом земельних ресурсів 13 липня 2005 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,05 га, кадастровий номер: 3210500000:06:031:0012, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку під [ADDRESS] (а.с.25-26). Крім того, судом також встановлено, що на свідоцтві про право власності на будівлі від 16 листопада 1962 року під №1909 державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області був вчинений напис про видачу 22 листопада 1989 року свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , зареєстрованого під №2854 (а.с.13-14). В подальшому, на підставі договору дарування, посвідченого 14 квітня 1992 року державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1415, [PERSON] передала безоплатно у власність (подарувала), а [PERSON] прийняла у власність дарунок, у вигляді Ѕ частки житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] та зареєстрованого Бориспільським міжміським бюро технічної інвентаризації 28 квітня 1992 року за №2030 (а.с.17-18). У зв`язку зі смертю [INFO] [PERSON] , державним нотаріусом Бориспільської міської нотаріальної контори Київської області, Бровченко С.О., [PERSON] як спадкоємцю першої черги права спадкування за законом 13 жовтня 2015 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №3-2004, на Ѕ частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , та свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №3-1998, на земельну ділянку, загальною площею 0,05 га, кадастровий номер: 3210500000:06:031:0010, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку під [ADDRESS] (а.с.27-28). Одночасно, 13 жовтня 2015 року державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області, Бровченко С.О., яка виконував повноваження державного реєстратора, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 жовтня 2015 року, було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на Ѕ частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під [ADDRESS] та на земельну ділянку, загальною площею 0,05 га, кадастровий номер: 3210500000:06:031:0010, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку під [ADDRESS] . Таким чином, житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , згідно ч.1 ст.356 ЦК України, належав позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності, де частка кожного із співвласника складає Ѕ у праві власності на вказане нерухоме майно. При цьому, позивач та відповідач є самостійними власниками окремих земельних ділянок, площа кожної із з яких складає 0,05 га, що знаходиться по [ADDRESS] , на яких розміщений житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами. В подальшому, на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 04 березня 2019 року під №179, змінено поштову адресу об`єкту нерухомого майна (земельній ділянці, площею 0,0500 га, кадастровий номер: 3210500000:06:031:0010 та Ѕ частині житлового будинку), що належить громадянці [PERSON] - [ADDRESS] (колишня адреса - [ADDRESS] ). Судом також встановлено, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №487236642, винесеного 17 вересня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно КП «БТІ», [PERSON] , до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, до складу якого входить: житловий будинок, загальною площею 29,5 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м.; сарай, літ. «Б»; погріб, літ. «В»; убиральня, літ. «Г»; колодязь, літ. «Н»; яма вигрібна, літ. «О»; огорожа №9, хвіртка №10, ворота №11, як на самостійний об`єкт нерухомого майна в результаті проведення реконструкції де розмір частки власника, [PERSON] становить вже «1», а не Ѕ у праві спільної часткової власності в домоволодінні, що підтверджується фактичними даними, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під № 255790516. Серед документів, що були підставою для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] (колишня адреса - [ADDRESS] ) міститься декларація про готовність об`єкту, виданого 31 липня 2019 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради, та технічний паспорт на будинок, що свідчить про утворення такого самостійного об`єкту житлової нерухомості саме в результаті проведення відповідачем реконструкції житлового будинку, який втратив для відповідача правовий статус об`єкту права спільної часткової власності і призвело до зміни правової природи спільної часткової власності на особисту приватну власність відповідача в домоволодінні та утворення окремої виділеної частини житлового будинку в самостійний об`єкт нерухомого майна. За таких обставин, до складу житлового будинку під [ADDRESS] , входять надвірні господарські будівлі та споруди, які розміщені на земельній ділянці, що фактично залишилися у володінні позивача та не перебувають в особистій приватній власності відповідача за наслідками проведення нею реконструкції, а саме: частина житлового будинку «А-1», яка включає приміщення: веранда «1-1» площею 7,1 кв. м.; кухня «1-2» площею 6,5 кв. м.; санвузол «1-3» площею 5,7 кв.м.; житлова «1-4» площею 11,9 кв.м.; житлова «1-5» площею 20,5 кв.м.; разом загальною площею 51,7 кв. м., а також надвірні господарські будівлі та споруди: прибудова «а1», тераса «а2», прибудова «а3», сарай «Д», убиральня «Е», сарай «М», погріб «О», погріб «Ж», колодязь «К», колодязь «З», яма вигрібна «Л», вимощення «№11» огорожа «№6», огорожа «№8», огорожа «№12», огорожа «№13», хвіртка «№14», огорожа «№15», що підтверджується планом за поверхами та експлікацією до плану будинку, які містяться в технічному паспорті на житловий будинок, виготовленого 18 травня 2021 року КП «БТІ». Спірні правовідносини регулюються главою 26 «Право спільної власності» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Згідно з положенням ст.317 та ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації б. судова практика. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04 жовтня 1991 року встановлено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.14 Узагальненні «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» від 25 вересня 2015 року роз`яснив судам, що результат аналізу змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Тобто визначальним для виділу частки з житлового будинку (поділу житлового будинку в натурі), який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці у ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Таку позицію висловив і Верховний Суд України в постанові від 03 квітня 2013 року у справі №6-12цс13. Відповідно до абз.1 п.6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. в. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З технічного паспорту на спірний житловий будинок встановлено, що його конструктивні елементи збудовані таким чином, що з врахуванням проведеної [PERSON] реконструкції частини житлового будинку та набуття нею в особисту приватну власність, позивачу може бути виділено в натурі відокремлену частину будинку, яка має самостійний вихід, а саме: веранда «1-1» площею 7,1 кв. м.; кухня «1-2» площею 6,5 кв. м.; санвузол «1-3» площею 5,7 кв.м.; житлова «1-4» площею 11,9 кв.м.; житлова «1-5» площею 20,5 кв.м.; разом загальною площею 51,7 кв.м., що підтверджується планом за поверхами та експлікацією до плану будинку, які містяться в технічному паспорті на житловий будинок, якою позивач фактично і користується. Крім того, позивач є власником земельної ділянки, загальною площею 0,05 га, кадастровий номер: 3210500000:06:031:0012, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться під частиною житлового буднику [ADDRESS] , яка фактично утворює її окрему ізольовану частину, що перебуває у користуванні позивача. VІІ. Висновки суду. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, що їх підтверджують, суд вважає, що позивачу необхідно виділити в натурі Ѕ частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , передавши та визнавши за нею право власності на приміщення житлового будинку: веранда «1-1» площею 7,1 кв. м.; кухня «1-2» площею 6,5 кв. м.; санвузол «1-3» площею 5,7 кв.м.; житлова «1-4» площею 11,9 кв.м.; житлова «1-5» площею 20,5 кв.м. разом загальною площею 51,7 кв. м., а також надвірні господарські будівлі та споруди: прибудова «а1», тераса «а2», прибудова «а3», сарай «Д», убиральня «Е», сарай «М», погріб «О», погріб «Ж», колодязь «К», колодязь «З», яма вигрібна «Л», вимощення «№11» огорожа «№6», огорожа «№8», огорожа «№12», огорожа «№13», хвіртка «№14», огорожа «№15». При цьому, право спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , слід припинити. На підставі викладеного та

Outcome: approved