Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Представник позивача адвокат Петров Г.М. звернувся в інтересах [PERSON] до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В позові зазначає, що 23 вересня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 003-07982-230914 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки, за умовами якого позичальнику було встановлено кредитний ліміт у розмірі 18763,44 грн. Кредитні зобов`язання позивачем виконувались своєчасно та у повному обсязі, останній платіж здійснено 12.06.2016 року, з цього часу по 2021 рік банком або будь-якою фінансовою установою претензій грошового характеру до позивача не пред`являлось. У січні 2021 року за місцем роботи в ДУ «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» позивачу стало відомо про наявність виконавчого провадження № 63538801 від 13.11.2020 року за яким звернуто стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи на підставі виконавчого напису від 08 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрованим за номером 30468, про стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 003-07982-230914 від 23.09.2014 року у розмірі 17160,00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства, а тому він не підлягає виконанню, з таких підстав. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, яка набрала законної сили, визнано незаконною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662 від 26.11.2014 року в частині посилання на те, що для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусу надається, зокрема, оригінал кредитного договору. У зв`язку з викладеним застосуванню підлягають положення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року, згідно з яким для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). Так як договір між позивачем та первісним кредитором нотаріально не посвідчувався, вчинення на ньому виконавчого напису є таким, що суперечить вимогам закону. В порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, оспорюваний напис вчинений у відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості, на користь чого свідчить той факт, що у нього немає жодної заборгованості перед установою, яка ініціювала вчинення напису. Позивачем був укладений договір кредитування з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», проте в порушення вимог цивільного законодавства жодної інформації про заміну кредитора він не отримував. За тих обставин, що боржник у випадку заміни кредитора не був письмово повідомлений про цю подію, про обсяг невиконаного зобов`язання, що було прийнято наступним кредитором, виконавчий напис є таким, що не грунтується на законодавстві, а боржник вправі не виконувати свого обов`язку новому кредиторові. Відсутність інформації про перехід права вимоги до наступного кредитора унеможливлює з`ясування питання, чи наявне у наступного кредитора право пред`явлення вимоги саме в тій сумі, яка є предметом виконавчого напису чи ним було прийняте право вимоги виконання зобов`язань в іншому обсязі. Позивач здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, а первісний кредитор жодних претензій чи вимог про погашення заборгованості до нього не висував, на підставі ж документів, наданих відповідачем приватному нотаріусу, не можливо встановити безспірність заборгованості позивача. В порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, вимога банку пред`явлена за спливом вказаного строку, тому виконавчий напис не підлягає виконанню і з цих підстав. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин фінансовій установі належало б діяти у відповідності до договору між сторонами, відповідно до якого спори та суперечки між сторонами за договором передаються на розгляд суду в порядку, передбаченому чинним законодавством України. У зв`язку з викладеним позивач в особі представника просить про визнання виконавчого напису нотаріуса від 08.09.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. за подання позову та 454 грн. - за подання заяви про забезпечення позову просить покласти на відповідача. Ухвалою судді від 25 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. 25 березня 021 року судом застосований захід забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Позивач та його представник до суду не з`явились, в позовній заяві містить прохання про задоволення позову, вирішення справи без його участі та участі позивача, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і його представника. Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився з невідомих причин. Відзиву на позов, клопотання про вирішення справи без його участі або про відкладення судового засідання суду не надав. За згаданих обставин суду відповідності до ст. 280 ЦПК України зі згоди представника позивача, висловленої в його письмовій заяві, вирішує справу при заочному розгляді. Треті особи, належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилися; клопотання про відкладення судового розгляду, прохання про вирішення справи у їх відсутність суду не надали. Вказані обставини у відповідності до ст. 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі приватного нотаріуса, який посвідчував оспорюваний виконавчий напис, та приватного виконавця. З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що 23 вересня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 003-07982-230914, за яким встановлено кредитний ліміт в сумі 18763,44 грн. (п. 1.3 договору) (а. с. 10-12). Разом з тим право вимоги за кредитним договором, де позивач є позичальником, неодноразово передавалось наступним кредиторам товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд». 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 30468, про стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 003-07982-230914 від 23 вересня 2014 року у розмірі 17160,00 грн. (а. с. 13). Право нотаріусів на вчинення виконавчих написів внормовано статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до яких для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік таких документів встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року, згідно з яким для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). І хоча постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662 від 26.11.2014 року у вказаний «Порядок…» внесено зміни в частині посилання на те, що для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусу надається, зокрема, оригінал кредитного договору, проте Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, яка набрала законної сили, ці зміни визнані незаконними, що означає необхідність застосування постанови Кабінету Міністрів України Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.06.1999 року, в якій зазначено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). Так як договір між позивачем та первісним кредитором нотаріально не посвідчувався, вчинення на ньому виконавчого напису є таким, що суперечить вимогам закону. З наведених норм Закону України «Про нотаріат» (ст. ст. 87, 88 Закону) витікає, що лише безспірна заборгованість може стати підставою для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Семантика прикметника «безспірна» означає, що така заборгованість є прийнятною длдокументів на підтвердження безспірності заборгованост є необхідним як в інтересах дотримання вимог «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку», так і задля перевірки наявності складових, що утворюють грошове зобов,язання, а також їх величини, підстави їх стягнення, у відсутність інформації про які неможливо обчислити вірність нарахування неустойки у вигляді пені, встановити підстави для виникнення обов`язку сплати штрафів, перевірити вірність їх нарахування. Про те, що заборгованість позивача не є безспірною, свідчить відсутність інформації у боржника про відступлення права вимоги кредитором у правовідносинах наступним кредиторам, яке (відступлення) характеризується необхідністю дотримання встановленої законом процедури. Зокрема, новий кредитор отримує права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Ризик настання несприятливих для нового кредитора наслідків у разі неповідомлення боржнику у письмовому вигляді про заміну кредитора встановлений статтею 516 ЦК України. Право боржника не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні внормовано статтею 517 ЦК України, а статтею 518 ЦК України встановлено право боржника висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні. За вказаних обставин суд не вправі констатувати безспірність заборгованості за кредитним договором, у виконання зобов`язань за яким вчинений оспорюваний виконавчий напис, як однієї з передумов для звернення до нотаріуса для отримання виконавчого напису. Як випливає із змісту правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-0158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умов, що 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Вирішуючи позов на користь позивача, суд зважає і на відсутність доказів про дотримання відповідачем порядку досудового врегулювання спору, а саме: ненаправлення боржнику письмової вимоги про усунення порушень. \~ \~ \~ \~Згаданою статтею 88 Закону України «Про нотаріат» внормовано право вчинення виконавчого напису лише за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як встановлено судом, договір між позивачем та первісним кредитором укладений на строк у 364 календарних дні, як свідчить зміст пункту 1.5 кредитного договору, а це означає, що сплив строку його дії припадає на 22 вересня 2015 року (23 вересня 2014 року + 364 дні). Доказів про те, що сторони домовились у будь-який спосіб про продовження строку дії договору кредитування, суду не надано, тому, виходячи з того, що всі домовленості сторін правочину під час його дії повинні бути втілені в письмову форму, суд виходить з того, що строк дії договору охоплюється обумовленими сторонами дванадцятьма місяцями. У зв`язку з викладеним право висунення вимоги за означеним кредитним договором у фінансової установи настає у випадку порушення строків здійснення чергових платежів, а вимоги про стягнення усієї заборгованості протягом трьох років з моменту закінчення строку дії договору, і таке право за вказаною вимогою простирається до 8 вересня 2018 року. Між тим вимога правонаступника банку пред`явлена за спливом вказаного строку, а саме: в вересні 2020 року, тому виконавчий напис не підлягає виконанню і з цих підстав. Таким чином, суд доходить висновку, що сукупності умов, які свідчили б про правильність здійснення виконавчого напису, фінансовою установою дотримано не було, що є підставою для ухвалення рішення на користь позовних вимог. Судовий збір у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved