Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ріпкинської селищної ради, в якому просила: - встановити факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що за життя [PERSON] являлася рідною матір`ю [PERSON] ; - встановити факт прийняття [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщини після смерті матері, [PERSON] , ка померла [INFO] ; - визнати за позивачем право на земельну частку (пай), розміром 5,26 умовних кадастрових гектарів у землях, які перебували в колективній власності КСП «України» с. Гучин, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0124749, виданого на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації від 10.06.1996 № 209 на ім`я [PERSON] та зареєстрованого 30.07.1996 за № 162 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна», в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] її рідної матері [PERSON] , та прийняла спадщину. До складу спадкового майна після [PERSON] входить в т.ч. право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» с. Гучин, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0124749, виданого на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації від 10.06.1996 № 209 на ім`я [PERSON] та зареєстрованого 30.07.1996 за № 162 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна», в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Для оформлення права на земельну частку (пай) згідно сертифіката, виданого на ім`я [PERSON] , позивач звернулася до державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Ріпкинської районної державної нотаріальної контори, Підгайної О.І. Проте, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) серії ЧН №0124749, виданий на ім`я [PERSON] , так як він містить виправлення, зроблене невідомою особою та не засвідчене ні підписом, ні печаткою, а саме: номер реєстрації сертифіката у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) виправлено на 162. Також нотаріусом було зазначено, що з поданих позивачем документів не вбачається факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , адже свідоцтво про народження [PERSON] відсутнє, та факту прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] , адже спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась, а відповідно довідки селищної ради [PERSON] на дату смерті проживала одна, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР спадщина фактично ніким не прийнята. [PERSON] за життя було складено заповіт, згідно якого вона заповіла все своє майно в рівних частинах своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки користувалася будинком, який належав померлій, обробляла присадибну ділянку та зберігала усі правовстановчі документи на майно, що належало [PERSON] . Інші спадкоємці, за життя, не прийняли спадщину, крім того, жоден з них не вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] , хоч і прийняла спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, проте у зв`язку з тим, що її свідоцтво про народження було втрачене, вона не встигла за життя оформити свої спадкові права. Свідоцтво про народження [PERSON] було втрачене ще за її життя, а відповідно до листа Державного архіву Чернігівської області № Ф-1484 від 30.06.2021, який міститься в матеріалах спадкової справи, в архіві відсутні відомості про народження матері позивача. Тому в зв`язку зі смертю матері та баби позивача підтвердити факт родинних відносин між ними в позасудовому порядку неможливо. Також неможливо в позасудовому порядку підтвердити факт прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] . Крім того, оскільки оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я [PERSON] , зіпсовано, а дублікат вищевказаного документа не може бути виданий, в зв`язку з тим, що згідно Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» за його видачею міг звернутися лише власник, на ім`я якого було видано оригінал втраченого або зіпсованого документа, таким чином, позивач позбавлена можливості іншим шляхом, окрім звернення до суду, довести своє право на земельну частку (пай). У підготовче засідання позивач та її представник - адвокат Куліш Ю.А., не з`явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Представник відповідача Ріпкинської селищної ради у підготовче засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, та зазначив, що Ріпкинська селищна рада позовні вимоги [PERSON] визнає. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, надіславши заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність та при винесенні рішення покладається на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити.

Outcome: approved