Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

08.11.2021 позивач КП "ХТМ" завернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вартість використанної теплової енергії у розмірі 16392,78 грн за період з 01.11.2019 по 30.04.2021, інфляційні витрати у сумі 1687,45 грн, три проценти річних 690,11 грн, пеню 962,85 грн, сплачену суму судового збору у розмірі 2270 грн. Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що відповідачу на підставі договору купівлі- продажу від 22.10.2010 належать нежитлове приміщення першого поверху №60-1-:60-7 у житловому будинку літера А-9, загальною площею 48 кв.м. по [ADDRESS] з централізованої системою опалення. Відповідач, на підставі укладеного договору про купівлі- продаж теплової енергії, користується тепловою енергією. За період з 01.11.2019 по 30.04.2021 відповідачем спожито теплової енергії на суму 16392,78 грн. За кожен розрахунковий період відповідачу направлено листи претензії, проте не виконала своїх зобов`язань, не сплатила вартість теплової енергії. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутністю, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договорів купівлі- продажу від 22.10.2010 належать нежитлові приміщення першого поверху №60-1:60-7, загальною площею 48 кв. м. у літ. «А-9», що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 01.12.2010 між [PERSON] та КП «Харківські теплові мережі» укладено договір №12108 купівлі- продажу теплової енергії в гарячій воді. Відкрито особистий рахунок № [NUMBER] . КП «Харківські теплові мережі» подає теплову енергію у централізовану систему опалення та гарячого водопостачання житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується відповідними актами, що складені представниками позивача та балансоутримувачем №173/25169 від 06.04.2020, №173/22390 від 07.10.2019, №173/2151 від 12.04.2021, №173/27639 від 13.10.2020 та договором №12108 купівлі- продажу теплової енергії в гарячій воді. Відповідно до розрахунків, які надані позивачем, заборгованість відповідача за споживання послуг з теплопостачання за період з 01.11.2019 по 30.04.2019 складає 16392,78 грн. Відповідно до частини 4 статті 4 ЖК України до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в житлових будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Правовідносини між сторонами підлягають регулюванню законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, які розглядають теплову енергію як товарну продукцію, а також статті 714 ЦК України, так як приміщення є нежитловим. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статтях 6, 627 ЦК України визначено, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Згідно статті 1 ЗУ «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до статті 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно статті 40 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем 3% річних становить 690,11 грн, інфляційні витрати 1687,45 грн. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ у розмірі 3,26 грн. Ч.\~1\~ст.\~26\~ЗУ «Про\~житлово-\~комунальні послуги»\~передбачено,\~що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу\~. Дію частини першої статті 26 зупинено до 1 липня 2020 року згідно із Законом\~№ 533-IX від 17.03.2020. Як вбачається з розрахунку заборгованість, яка надана позивачем, пеню відповідачу наразовано за періолд з 01.12.2020 по 05.11.2021, тобто пеня нарахована за період коли вже діяла ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово- комунальні послуги». У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення пені у загальному розмірі 962,85 грн підлягають задоволенню. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 530, 625, 626 ЦК України, ст.ст.64, 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: approved