Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . На сьогоднішній день в цій квартирі зареєстрована відповідач, проте за місцем своєї реєстрації не проживала жодного дня, оскільки має власне житло. Особистих речей відповідача у квартирі немає, матеріальних витрат щодо оплати комунальних послуг та витрат на утримання даної квартири відповідач не несе. Позивач має на меті реалізувати дану квартиру. Але такі обставини обмежують право позивача на вільне користування своїм майном. Просить суд прийняти рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином, а тому, відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з відсутністю сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.08.2020р., житлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , перебуває у приватній власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі Договору купівлі-продажу №366 від 26.06.2015р. (а.с. 8) Згідно адресної картки та картки реєстрації особи (а.с. 9-10), у цій квартирі проживала [PERSON] , [INFO] , яка заселилась туди як донька власника житла. Проте, з 13.10.2017р. вказаним житлом [PERSON] не користується більше 1 року, що підтверджується довідкою ОСББ «Будинок на Гайдара» № 27 від 07.10.2020року. (а.с. 11). Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 19.01.2022 р. № 00034640405, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 05.05.2021 р., про що Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було складено відповідний актовий запис № 173, зв`язку із чим прізвище відповідачка після реєстрації шлюбу стало « [PERSON] ». Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованою в спірній квартирі, порушує право позивача як власника квартири в повній мірі розпоряджатися своїм майном, більше 1 року не користувалася нею, тому суд задовольняє позов і в порядку усунення перешкод [PERSON] в користуванні квартирою визнає відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування зазначеною квартирою.

Outcome: approved