Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

Адвокат Маринюк С.О. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, Нетішинської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про визначення додаткового строку достатнього для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в м. Нетішин Хмельницької області. У позовній заяві позивач та його представник зазначили, що [PERSON] був для [PERSON] сторонньою особою, тому про існування заповіту позивач не знав. Нотаріус чи орган місцевого самоврядування не повідомляли [PERSON] про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та про існування заповіту в його користь. Про свої спадкові права [PERSON] дізнався у 2022 році. Проте, нотаріус відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк встановлений для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, зважаючи на те, що позивач не перебував в родинних відносинах із спадкодавцем, який проживав в іншому населеному пункті на території іншої територіальної громади, спадкодавець розпорядився на випадок своєї смерті відносно належного йому майна -земельної ділянки (паю) на користь позивача, про смерть спадкодавця позивачу не було відомо, про факт смерті та про наявність заповіту заповідача дізнався зі слів односельчан. Тому просить позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представники відповідачів - Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, Нетішинської міської ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судом, відзиву на позов не подали. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. [PERSON] , [INFO] , помер відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , та з 11.10.2017 року вибув в м. Нетішин (а.с.6). [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 1,42 га та 1,638 га на території Мухарівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 752806 від 18 листопада 2000 р (а.с.11). 15.06.2018 р [PERSON] склав заповіт на земельні ділянки площею 1,42 га та 1,638 га на території Мухарівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в користь [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З реєстру заповітів вбачається, що заповіт дійсний. З відповідей на адвокатський запит слідує, що в газеті "Трудівник Полісся" та "Нетішинський вісник" інформація щодо відкриття спадщини після смерті [PERSON] та інформація про наявність складеного [PERSON] в користь [PERSON] заповіту не розміщувалася. ( а.с. 9-10). З відповіді приватного нотаріусу Гордєєвої Л.М. на звернення [PERSON] слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом на земельні ділянки площею 1,42 га та 1,638 га на території Мухарівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадкоємці відсутні. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] не проживав із спадкодавцем, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини, що стверджується листом нотаріуса (а.с.12). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Чинне законодавство України не містить визначення поняття "поважні причини" та не встановлює переліку таких причин. Для того, щоб визначити, які причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть вважатися поважними, слід звернутися до судової практики. Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] поважними, зважаючи на те, що він був сторонньою особою для спадкодавця, не перебував в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживав, не знав про існування заповіту в його користь; у засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини після смерті [PERSON] не розміщувалось. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved