Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її мати [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,7400 га. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Іншим спадкоємцем є [PERSON] , який від спадщини відмовився, про що написав відповідну заяву. Однак, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вищезазначене спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, подали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-8). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 963 від 07 жовтня 2021 року та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 962 від 07 жовтня 2021 року, по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадкодавець на день смерті постійно була зареєстрована та проживала за вищевказаною разом з дочкою [PERSON] . Пережилого подружжя немає. Спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9, 10). Згідно заяви [PERSON] від 08 жовтня 2021 року, спадщину, яка залишилась після смерті матері [PERSON] він не прийняв та заяву про продовження строку для прийняття спадщини подавати не буде, просить вважати таким, що відмовився від належної частки у спадщині, не заперечує щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину на ім`я [PERSON] (а.с. 12). Із витягу з рішення Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/2 від 20 січня 1994 року вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,74 га (а.с. 11). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 08 листопада 2021 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 21). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі\~припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно зі\~ст.\~ст.\~1216,\~1217\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців);\~спадкування здійснюється\~за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 117/02-31 від 03 березня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] та земельні ділянки, площею 0,25 га та 0,74 га (а.с. 25). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 192/01-16 від 08 квітня 2022 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 60/2002 (а.с. 37). Із спадкової справи № 60/2002, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що 22 лютого 2002 року з заявою прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась [PERSON] 22 лютого 2002 року з заявами про відмову від спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] (а.с. 41-54). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved