Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

АТ «Ідея Банк» звернулось до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 62153,83 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 09.02.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №Z75.00403.003647162. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 18500,00 грн. зі сплатою 9,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, в тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого, станом на 22.04.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 62153,83 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 22.04.2021 року. Ухвалою Галицького районного судуу м. Львова від 19.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Зочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02.08.2021 року, стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~Акціонерного товариства\~«Ідея Банк» заборгованість за\~кредитним договором\~№ Z75.00403.003647162 від 09.02.2018 року в сумі 62153,83 грн. та 2270 грн. судового збору. 06.10.2021\~року,\~ [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 02.08.2021 року. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22.11.2021 року заяву [PERSON] задоволено. Зачоне рішення Галицького районного суду м. Львова від 02.08.2021 року у справі за позовом ПТ «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за крдиетним договором скасовано, справу призначено до розгялду в спрошеному позовному провадженні. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає, відзив мотивує тим, що кредитний договір був укладений 09 лютого 2018 року, останні платіж позичальник зробив 14 березня 2018 року. Починаючи з 01 березня 2020 року позивач був позбавлений права нараховувати пеню відповідно до п. 6 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» внаслідок дії на території України карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширення короновірусної хвороби. Пеню позивач міг нараховувати до 29 лютого 2020 року включно, однак до суду банк звернувся 10 липня 2021 року, тобто після спливу 12 місяців, в межах яких може нараховуватися пеня. Позивачем заявлена вимога стягнути 2053,97 грн. відсотків, однак згідно договору, загальна сума відсотків за користування кредитом складає 883,73 грн., за таких обставин Відповідач вважає, що Позивач нарахував відсотки поза межами дії кредитного договору. Вказує, що Кредитними договором передбачено плату за обслуговування кредиту в розмірі 388,50 грн. щомісячно (окрім травня 2018 року). За весь час дії договору з 09 лютого 2018 року по 09 лютого 2019 року плата нарахування повинна складати 4273,50 грн. (11*388,50 грн.) Банком у Кредитному договорі була встановлена плата за ті послуги, які за законом повинні надаватися безоплатно, відтак, в стягненні заборгованості за комісією необхідно відмовити. Згідно виписки по заборгованості, заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 20545,13 грн. Оскільки, виписка є первинним документом, розрахунок заборгованості до уваги слід не брати. Вимоги щодо сплати плати за заборгованості по кредиту в розмірі 62153,83 грн. незаконним. Окремо відповідач заявляє заяву про застосування строків позовної давності. Заяву мотивує тим, що 09 лютого 2018 року був укладений Кредитний договір, строк дії якого до 09 лютого 2019 року. Згідно Виписки банку останні й платіж позичальник зробив 14 березня 2018 року. Оскільки останній платіж позичальник зробив 14 березня 2018 року то строк позовної давності збіг 14 березня 2021 року , в свою чергу банк до суду звернувся з позовом 12 липня 2021 року, тобто після спливу передбаченого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. Наявність виконавчого напису нотаріуса не перериває строку позовної давності. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак вказав у позовній заяві про те, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, була повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 09 лютого 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Z75.00403.00347162. /а.с. 7-9/ Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 18500 грн. включаючи витрати на страховий платіж, а Позичальник зобов`язується одержати кредит ті повернути його разом з процентними платежами згідно у мов договору. Згідно п. 1.2 Кредитного договору, банк надає кредиту уде підписання даного Договору строком на 12 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника. Станом на день укладення Договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 9,5 %, що за разом з Маржею Банку складає зміцнювальну процентну ставку в розмірі 9.99%.(п. 1.4 Кредитного договору). Відповідно до пункту 1.10 кредитного договору, за обслуговування кредиту Банком, що включає в себе: надання інформації по рахунку позичальника, з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 12 щомісячних внесках включно до 9 дня/числа кожного місяця. Згідно Графіку щомісячних платежів, Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № [NUMBER] в банку, МФО 336310, я кого проводиться погашення заборгованості за договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1. цього Договору ; 4) для погашення іншої заборгованості (в.т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом). Погашення простроченої заборгованості за цим Договором (крім штрафних санкцій) здійснюється списанням Банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості. Погашення заборгованості здійснюється в терміни погашення заборгованості визначені Графіком щомісячних платежів (п. 2.2 Кредитного договору ). Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору, у разі вимоги Банку про дострокове повернення кредиту: (1) термін повернення кредиту вважається таким, що настав, та (2) Банк вправі, але не зобов`язаний нараховувати проценти та плату за обслуговування кредитної заборгованості до повного повернення кредиту, (3) Позичальник зобов`язаний повернути заборгованість за договором, сплатити неустойку (штрафи, пені) та відшкодувати завдані Банку збитки. Пунктом 4.2.3 Кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобов`язаний на вимогу Банку достроково виконати свої грошові зобов`язання, зокрема, у випадку, якщо позичальник порушив терміни сплати щомісячних платежів більш ніж на 1 (один) календарний місяць. Пунктом 5.5 Кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що строк позовної давності за цим Договором, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені), встановлюється Сторонами тривалістю у 3 року, Позовна давність, щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування кредитної заборгованості, інших грошових внесків, проведення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку кожного чергового платежу. 14\~лютого 2019\~рокуприватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис № 797, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за Кредитним договором № Z 75/00403/003647162 від 09 лютого 2018 року, за період з 09 червня 2018 року по 09 січня 2019 року в сумі 38589,15 грн. та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1900 грн., а всього 40489,15 грн./а.с. 27/. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року у справі № 183/3410/19 вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Щодо нарахування плати за обслуговування кредиту. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і далі у редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору), після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Пунктом 1.10 Кредитного договору була встановлена плата за обслуговування кредиту, яка відповідно до ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» повинна надаватися на безоплатній основі, отже в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення плати за обслуговування кредиту в сумі 14374,5 грн. (388,5 грн. нарахована плата за обслуговування кредиту та 13986 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту) необхідно відмовити. Наведене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19, провадження № 61-22778св19. Щодо твердження Відповідача про те, що виписка, а не розрахунок заборгованості по рахунку є первинним документом, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (чинного на момент ) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Наявна в матеріалах справи виписка по банківську рахунку, містить інформацію про проведені по банківському рахунку [PERSON] [NUMBER] операції за період з 01 січня 2000 року по 21 квітня 2021 року та оцінюватиметься судом в сукупності з іншими матеріалами справи. Заперечення Відповідача, щодо нарахування пені суд розцінює, як заяву про застосування позовної давності, зазначається наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з\~ч.\~3,\~4\~ст.\~267\~ЦК України,\~позовна давність\~застосовується судом\~лише за\~заявою сторони\~у спорі,\~зробленою до\~винесення ним\~рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (257 ЦК України). Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~258\~ЦК України,\~позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст.\~259\~ЦК України,\~позовна давність,\~встановлена законом,\~може бути\~збільшена за\~домовленістю сторін. Договір\~про збільшення\~позовної давності\~укладається у\~письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін Пунктом 5.5 Кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що строк позовної давності за цим Договором, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені), встановлюється Сторонами тривалістю у 3 року, Позовна давність, щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування кредитної заборгованості, інших грошових внесків, проведення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку кожного чергового платежу. Якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-2170цс16 та враховано у постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц. Відповідно до виписки по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] за період з 01 січня 2000 року по 21 квітня 2021 року останнє списання процентів по кредитному договору № Z75/00403/003647162 від 09 лютого 2018 року було проведено 24 квітня 2018 року, а погашення чергового платежу по кредиту відбулося 14 березня 2018 року./а.с. 20/ Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.12.2019 року (№ 357/5125/16-ц) дійшов висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. У силу положень статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Про звернення стягнення за кредитним договором не вказане у статті 264 ЦК України в якості окремої підстави переривання перебігу позовної давності, а також не може вважатися діями, що свідчать про визнання боржником свого боргу, чи прирівнюватись до пред`явлення позову. Звернення стягнення є реалізацією кредитодавця (стягувача) свого права, передбаченого кредитним договором, та підставою припинення цього права. Повернення стягувачу виконавчого напису (виконавчого документу) також не може переривати перебіг позовної давності за позовними вимогами про звернення стягнення з аналогічних причин. Відповідно до графіку чергових платежів, наступний платіж боржником необхідно було провести 09 квітня 2018 року/а.с. 7-9, 16/, отже строк позовної давності необхідно відраховувати з 10 квітня 2018 року та такий з врахуванням ст. 257 ЦК України та п.5.5 Кредитного договору закінчився 10 квітня 2021 року, представник позивача звернувся до суду 12 липня 2021 року, тобто з пропуском строку позовної давності, за таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлену відповідачем заяву про застосування позовної давності необхідно задоволити та в позові Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором відмовити у з в`язку з пропуском позовної давності. Судові витрати залишити за позивачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed