Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

30 грудня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява представника позивача Акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«Приватбанк»,місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, б. 1Д, до відповідача [PERSON] ,який проживає за адресою: [ADDRESS] , про стягнення заборгованостіза кредитом спадкодавця, в якій просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором б/н від 26.12.2013 року у розмірі 5\~764, 24 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н [PERSON] отримала кредит у розмірі 5\~563, 02 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник, [PERSON] , померла. На дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 26.12.2013 року становить 5\~764, 24 грн. 08 вересня 2020 року позивачем було направлено на адресу П`ятої Харківської державної нотаріальної контори претензію кредитора. Враховуючи те, що на момент смерті [PERSON] [PERSON] проживав з нею за однією адресою, та не відмовився від спадщини, позивач вважає його таким, що фактично прийняв спадщину, а отже саме він повинен відповідати за кредитом спадкодавця. Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання. 18 січня 2022 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, в якій він зазначає, що на час відкриття спадщини його мати [PERSON] не мала у власності жодного рухомого або нерухомого майна, а отже після смерті матері не залишилось спадкової маси. Отже, спадщину після смерті його матері [PERSON] не приймав, та не відмовлявся від такої, оскільки у спадок від [PERSON] нічого не залишилось. Тому задовольнити вимоги кредитора не вбачається можливим, оскільки відсутнє спадкове майно. Також відповідач у відзиві зазначає, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , за адресою разом зі спадкодавцем були зареєстровані відповідач та його брати, сини спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] , останній є сином померлої від іншого шлюбу. В зв`язку з викладеним на думку відповідача [PERSON] , він не є належним відповідачем по справі, оскільки повинні нести солідарну відповідальність [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , а тому позов АТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягає. Крім того відповідач зазначає, що позивач не звернувся з претензією до нього у визначений законом строк. 07 лютого 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він посилається на те, що АТ КБ «Приватбанк» надіслав 08.09.2020 року та 05.05.2021 року претензію відповідачу, не після дати, а до дати коли позивач міг дізнатись про одержання, спадкоємцями за законом померлої позичальниці, свідоцтва про право на спадщину. Просив про продовження строків на надання відповіді на відзив. Від представника позивача надійшло клопотання про залучення до справи третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а саме: [PERSON] . 15 червня 2022 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що позивач направив претензію з порушенням строків, звернувся з позовом до неналежного відповідача та, у зв?язку з відсутністю спадщини після смерті [PERSON] , вважає, що є всі підстави для відмови у задоволенні даного позову. Ухвалою суду 23 червня 2022 року клопотання представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про залучення у цивільній справі №639/8914/21 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору задоволено. Залучено до участі у цивільній справі №639/8914/21 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23 червня 2022 року клопотання представника позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про витребування доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Зобов`язано\~Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради (адреса:\~61003, м. Харків, майдан Павлівський, буд. 4) надати суду: довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП: [NUMBER] ,померлої [INFO] . Зобов`язано Відокремлений підрозділ\~Другої Харківської державної нотаріальної контори (адреса: м. Харків, майдан Павлівський, буд. завірену\~копію спадкової справи, заведеної після померлої [INFO] \~ [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 30.07.2020 року, в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав, які зазначені у відзиві. 3-тя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився про день, час та місце судового розгляду повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив. У зв`язку з викладеним, у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, що не з`явилися. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом було встановлено, що на підставі Анкети-заяви [PERSON] від 26.12.2013 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідачу було відкрито рахунок, та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 21) [PERSON] погодилась, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. [INFO] позичальник, [PERSON] , померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 12 жовтня 2019 року. ( а.с. 93) Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором № б/н від 26.12.2013 року становить 5\~764, 24 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 5\~563,02 грн.; в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредиту 0,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту 5\~563,02 грн заборгованість за нарахованими відсотками 0, 00 грн. заборгованість за простроченими відсотками 201,22 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 0,00 грн. нарахована пеня 0,00 грн. нарахована комісія 0,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. (а.с.9-15) Зобов`язання по поверненню позики у даному випадку включається до складу спадщини, тому в такому випадку застосовуються не умови договору позики щодо строків повернення позики чи його сплати, а підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~(в редакції чинній на час виникнення правовідносин) щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї статті, а саме: суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, якщо вони відмовилися від одностороннього платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Частиною 2, 3, 4 ст. 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг. При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо спадкоємцям, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор спадщини, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановленні спадкоємці взагалі. 08 вересня 2020 року позивачем було направлено Претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України до Другої Харківської державної нотаріальної контори. (а.с. 175). Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» заявило претензію до спадкоємців померлої [PERSON] у строк, передбачений ст. 1281 ЦК України. 21 вересня 2020 року позивачем було отримано відповідь на вказану претензію, з якої вбачалося, що на підставі претензії кредитора заведена спадкова справа № 458П/2020 після померлої [INFO] [PERSON] . Повідомлено, що спадкоємці не звертались, будь-які заяви щодо прийняття або відмови від спадщини не подавали. ( а.с. 64-66) 05 травня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» було направлено на адресу [PERSON] лист-претензію, з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 26.11.2014 року. Однак вказана вимога до теперішнього часу виконана не була.( а.с. 67-70). Позивач зазначає, що вимога була направлена [PERSON] , оскільки саме він на момент смерті [PERSON] проживав з нею за однією адресою, а отже, у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Після своє смерті - [PERSON] заповіту не залишила, отже спадкування відбувається за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї.Як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 01.07.2022 за адресою [ADDRESS] станом на 11.10.2019 (тобто на момент смерті спадкодавця [PERSON] ) зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. ( а.с. 159) В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що він, а також [PERSON] , [PERSON] є синами померлої [PERSON] та є спадкоємцями першої черги. З заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися, оскільки відсутнє спадкове майно. Отже, оскільки судом було достовірно встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] залишилися її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, то саме вони повинні відповідати за борги спадкодавця. Разом з тим, АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом лише до одного із спадкоємців померлої [PERSON] . Частиною 1 ст. 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співдоповідача. Відповідач [PERSON] в своєму відзиві на позовну заяву зазначив про наявність і інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] . Після чого, за клопотанням позивача судом до участі у справі було залучено в якості 3-тьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] (сина померлої [PERSON] ). Разом з тим, суд зазначає, що позивач не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 51 ЦПК України та не заявив клопотання про залучення до участі у цій справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] , які є синами померлої [PERSON] , а отже і спадкоємцями першої черги, які зобов`язані відповідати за борги спадкодавця нарівні зі спадкоємцем [PERSON] , який є відповідачем у справі. . Отже, позивачем в супереч вимогам вищезазначеного закону не було долучено до участі у справі належні співвідповідачі.. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. \~ \~ \~ \~Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. \~ \~ \~ \~Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень\~статті 1282 ЦК України. На виконання ухвали суду від 23.06.2022 Друга Харківська міська державна нотаріальна контора надала копію Спадкової справи № 458П/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Матеріали даної спадкової справи будь-якої інформації щодо належного на праві власності майна спадкодавця [PERSON] не містять. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, позивач в супереч вищезазначеним нормам закону не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, яке майно залишилося у спадок після смерті [PERSON] , його вартість, та яку саме частку отримав у спадщину відповідач [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«Приватбанк» \~до [PERSON] \~є необґрунтованими,\~а тому\~задоволенню не\~підлягають.\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем по справі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed