Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. від 27.01.2020 року за реєстровим № 5247 про стягнення з [PERSON] заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2022 року із супровідним листом № 502 від 12.01.2022 року надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2022 року № 68142499 на підставі виконавчого напису від 27.01.2020 року № 5247 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія з управління активами» заборгованості у сумі 42 923,41 грн. відповідно до кредитного договору № 004-29082-040113 від 04.01.2013 року. Вказує, що вона не має і ніколи не мала жодної заборгованості за кредитним договором № 004-29082-040113 від 04.01.2013 року. 29 вересня 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 004-29082-040113 від 04.01.2013 року та ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва залишено без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 30.01.2018 року. Позивач зазначає, що виконавчий напис винесено відносно заборгованості яка визнана рішенням суду від 29.09.2017 року у справі № 755/17831/16-ц неправомірною та такою, що не підлягає стягненню. Також зазначає, що за договором відступлення права вимоги № 195/УК від 09.02.2018 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та за договором відступлення права вимоги № 20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було передано неіснуючу заборгованість за кредитним договором № 004-29082-040113 від 04.01.2013 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , вказані договори відступлення права вимоги є нікчемними, тобто такими, що не породжують жодних правових наслідків для сторін. У приватного нотаріуса відсутні будь які докази на підтвердження того, що позивач отримувала від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку із чим вона була позбавлена можливості бути вчасно поінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми пред`явленої до стягнення. Також неправомірність виконавчого напису полягає у тому, що нотаріусом не було перевірено наявність заборгованості, виконавчий напис містить неправомірні відомості про період виникнення заборгованості, виконавчий напис вчинений без урахування строків позовної давності, вчинений за заявою особи яка не набула в установленому законом порядку право вимоги за кредитним договором та на підставі заяви анкети-заяви боржника, яка не була нотаріально посвідчена. 27 січня 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою задоволено вимоги заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженні № 68142499 за виконавчим написом від 27.01.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 5247, що перебуває на виконанні уприватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.01.2022 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання, витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. копію документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 5247 від 27.01.2020 року про стягнення заборгованості з [PERSON] , витребувано від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» копію документів, що подавалися приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічову О.М. для отримання виконавчого напису № 5247 від 27.01.2020 року; копію документів на підставі яких ТОВ «Фінансова компанія управління активами» отримано право вимоги боргу за договором № 004-29082-040113 від 04.01.2013 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк»; копію договору відступлення права вимоги № 195/УК від 09.02.2018 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з додатками; копію договору відступлення права вимоги № 20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» з додатками та копію кредитного договору-анкети заяви № 004-29082-040113 від 04.01.2013 року, витребувано від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. копію документів на підставі яких було відкрито виконавче провадження № 68142499 з примусового виконання виконавчого напису № 5247 від 27.01.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. та витребувано від Дніпровського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 755/17831/16-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 07 лютого 2022 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. на виконання вимог ухвали суду надійшли витребувані судом документи. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була отримана відповідачем 22.02.2022 року, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи не убачається, що позивач заперечує проти заочного розгляду справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5247, за яким з позивача [PERSON] стягнуто невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 195/К від 09 лютого 2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № 004-29082-040113 від 04 січня 2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] . За виконавчим написом стягнуто заборгованість за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року включно, сума заборгованості становить 42 923,41 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 25 030,59 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 17 742,82 грн. та плати за вчинення виконавчого напису - 150,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. від 12.01.2022 року відкрите виконавче провадження (ВП № 68142499) з примусового виконання спірного виконавчого напису. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 27.01.2020 року убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Таким чином, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконним та нечинним п. 2 Переліку, на який посилався приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусу. Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 26.03.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. у редакції від 29.11.2001 року передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вирішенні спору суд також враховує правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року по справі № 158/2157/17, відповідно яких для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надавати серед інших документів оригінал нотаріально посвідченого договору. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 січня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. За таких обставин, приватний нотаріус, не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі пункту 2 Переліку, який визнано незаконним та нечинним на час вчинення нотаріальних дій. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому, враховуючи предмет спору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами з відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн. за подання позову та 496,20 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову, а всього суму 1 488,60 грн.

Outcome: approved