Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

У лютому 2022 року орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області звернувся в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач [PERSON] , будучи матір`ю дітей, не цікавиться їх життям, не приймає участі у вихованні, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, у зв`язку з чим рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2020 року дітей було відібрано від матері та в подальшому влаштовано на державне утримання до Плужненської гімназії Хмельницької обласної ради. Оскільки на час звернення до суду з позовом матір дітей не усунула причин, які перешкоджали належному їх вихованню, з урахуванням вимог ст.ст. 164, 170 СК України, позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 02 березня 2022 року відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10 червня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 29 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 08 липня 2022 року прийнято відмову органу опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від позову у частині позовних вимог про стягнення аліментів. Провадження у справі за позовом органу опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] у частині позовних вимог про стягнення аліментів закрито. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечила. Зазначила, що дійсно належним чином не виконувала своїх батьківських обов`язків, проте дітей любить та має намір повернути їх додому. Відзив на позов не подала. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження: серії [NUMBER] , повторно виданим Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 09 грудня 2020 року, серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 08 грудня 2009 року. Батько дітей [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 07 вересня 2016 року. У відповідності до рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2020 року, яке набрало законної сили 03 грудня 2020 року, відібрано у [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Ухвалено стягувати з матері аліменти на користь дітей та передано їх для опікування органу опіки та піклування. Цим судовим рішенням встановлено, що малолітніх дітей відповідача було влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації. У будинку по місцю проживання дітей житло не придатне для їх проживання, діти недоглянуті, існує загроза для їх здоров`я та життя. Зі змісту акту обстеження умов проживання від 04 січня 2022 року, проведеного комісією у складі головного спеціаліста Відділу «Служба у справах дітей» Ізяславської міської ради та фахівця із соціальної роботи Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг», вбачається, що будинок, який розташований у [ADDRESS] , складається з двох кімнат, кухні та коридору. Умови проживання незадовільні. У хаті холодно, світло відключене. У помешканні повна антисанітарія. Підлога брудна, липка, всі стіни та стіл у павутинні та сажі. У кухні на столі мишачі фекалії, брудний посуд. Продукти харчування відсутні. Прибудинкова територія вкрай захаращена. Для дітей спальне місце не забезпечено, відсутня постільна білизна, місце для навчання. У кімнаті, де мають проживати діти, обірвані тюль та штори, на підлозі облаштовано туалет для домашніх тварин, який вже тривалий час не прибирався. Мати офіційно не працює, не має засобів для існування, зловживає алкогольними напоями, схильна до бродяжництва. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області, затвердженого рішенням № 9 від 20 січня 2022 року, доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей, оскільки вона не усунула причин, які перешкоджали належному вихованню дітей. Згідно з повідомленням Плужненської гімназії Хмельницької обласної ради від 13 грудня 2021 року з 04 вересня 2021 року в закладі перебувають діти [PERSON] та [PERSON] . Мати жодного разу не відвідувала хлопчиків, листів і посилок не надсилала, їх життям, здоров`ям та навчанням не цікавилася. За змістом розрахунків заборгованості зі сплати аліментів станом на 03 грудня 2021 року, наданих Ізяславським відділом державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області, [PERSON] має заборгованість із сплати аліментів на утримання своїх синів в розмірі по 20\~674 грн 32 коп на кожного. Згідно з розпорядженням Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області від 09 грудня 2020 року № 365/2020-р надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як випливає із повідомлення Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Ізяславської міської ради від 23 листопада 2021 року № 503, родина [PERSON] під соціальним супроводом перебувала з 15 березня по 27 жовтня 2021 року. Однак у зв`язку з невиконанням без поважних причин вимог, визначених договором про надання соціальних послуг від 15 березня 2021 року, 27 жовтня 2021 року припинено надання послуги соціального супроводу сім`ї [PERSON] . У відповідності до повідомлення КНП «Ізяславська МБЛ» від 15 червня 2022 року № 387 [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті, курс лікування від алкогольної залежності не проходила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює на посаді фахівця із соціальної роботи Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Ізяславської міської ради, суду показала, що з березня по жовтень 2021 року вона здійснювала супровід сім`ї [PERSON] , надавала останній рекомендації, щоб та вела здоровий образ життя, склала для неї відповідний план, однак відповідач його не виконувала, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, спілкувалася із особами з антисоціальною спрямованістю. Влаштуватися у реабілітаційний центр [PERSON] відмовилася. У житловому будинку остання лад не навела, на роботу не працевлаштувалася, дітей у закладі жодного разу не відвідувала. Вказані обставини підтвердила свідок [PERSON] , яка працює на посаді головного спеціаліста Відділу «Служба у справах дітей» Ізяславської міської ради. Остання також пояснила, що діти [PERSON] мають статус позбавлених батьківського піклування. Спочатку сини відповідача перебували у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації. У вказаному закладі [PERSON] п`ять разів відвідувала їх у супроводі родичів. У подальшому діти були влаштовані до Плужненської гімназії Хмельницької обласної ради, де мати жодного разу їх не відвідувала та не цікавилася їх життям, подарунків та грошей не передавала, аліменти не сплачувала. Свій будинок до ладу [PERSON] не привела, житлово-побутові умови не покращила. Відповідач зловживає алкогольними напоями, на лікування від алкогольної залежності не погоджується. З питанням щодо повернення дітей [PERSON] не зверталася. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, який повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Потрібно з`ясувати, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. У будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися у контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (справа ЄСПЛ «Савіни проти України», заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року, параграф 52). У даній справі встановлено, що суд за позовом органу опіки і піклування, встановивши безпосередню загрозу для життя або здоров`я дітей, 23 жовтня 2020 року прийняв рішення про відібрання дітей у матері. Стаття 170 СК України з урахуванням пункту 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, надає право органу опіки і піклування звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Судом встановлено, відповідач [PERSON] після відібрання у неї дітей на підставі рішення суду у 2020 році не змінила свого ставлення до виховання та матеріального забезпечення малолітніх дітей, продовжує свідомо ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. ЇЇ житло не придатне для проживання із дітьми, у неї відсутні робота та стабільний дохід, немає чіткої, реалістичної, усвідомленої мети та зацікавленості щодо забезпечення дітей усім необхідним для повноцінного та гармонійного розвитку. Відповідач зловживає спиртними напоями, бродяжить, дітей у закладі не відвідує. Слід також врахувати, що з поведінки відповідача не вбачається її дійсної зацікавленості у проживанні дітей разом із нею, оскільки, як було встановлено судом, за заявою матері дітей від неї було відібрано та тимчасово влаштовано на виховання до спеціальних закладів, а після ухвалення судом рішення про відібрання дітей у 2020 році [PERSON] не вчиняла жодних активних дій, які б свідчили про її намір повернути дітей для спільного проживання. Оскільки судом встановлено, що мати [PERSON] не цікавиться життям малолітніх синів, не піклується про них, не виконує своїх батьківських обов`язків, не займається їх вихованням, піклуванням про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не забезпечує їх матеріально, жодного разу не цікавилася їх навчанням у ліцеї, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 992 грн 40 коп судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved