Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

[PERSON] ,\~ [PERSON] звернулись\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~за яким\~просять суд:\~ухвалити рішення,\~яким визначити\~порядок користування\~земельною ділянку\~площею 401,0\~кв.\~м.\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~між співвласниками\~домоволодіння [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~виділивши у\~користування [PERSON] \~та [PERSON] \~земельну ділянку,\~яка є\~пропорційною їх\~частці -\~4/5\~у праві\~власності на\~домоволодіння.У\~своїй позовній\~заяві посилалися\~на такі\~обставини. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 19.12.2001 р., реєстровий №6-11884, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, дублікат якого виданий 07.04.2006 р., позивачам на праві спільної часткової власності в рівних частках належить 4/5 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Загальна площа\~домоволодіння становить\~144,1\~кв.\~м.,\~площа приватизованої\~частини 101,3\~кв.\~м.\~Право власності\~було зареєстровано\~в КП\~«БТІ» ОМР\~13.08.2007р.,\~номер запису:\~2727\~в книзі:\~432пр-126.\~Домоволодіння складається\~в цілому\~з двох\~житлових будинків\~літ.\~«А» та\~літ.\~«А1»\~та надвірних\~будівель.\~Інша частина\~домоволодіння (1/5\~частина)\~належить відповідачці,\~її частина\~домоволодіння має\~іншу поштову\~адресу:\~ [ADDRESS] .\~Земельна ділянка\~не є\~приватизованою та\~належить місцевим\~радам.\~Реальні долі\~в земельній\~ділянці між\~співвласниками не\~встановлені. 20 жовтня 2016 року представником відповідача [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву, в якій вона вказала наступне. 20.05.1981 року відповідач отримала будинок за адресою [ADDRESS] , про що свідчить запис з Домової книги для прописки громадян які мешкають в буд. [ADDRESS] . 19 вересня 1985 року земельна ділянка за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] була видана у користування на підставі першовідводу - рішенням Одеської міської ради народних депутатів № 486 від 19.09.1985 р. про відвід земельних ділянок Одеському виробничому об`єднанню «Пресмаш» під реконструкцію та розширення по [ADDRESS] та районі аеропорту «Застава 1», відповідно до плану відводу виданого виконкомом Одеської міської ради народних депутатів Головне управління Архітектурно-планувальне управління. 13 жовтня 1994 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було вирішено питання стосовно володіння спільною земельною ділянкою розпискою, яка була засвідчена 17 жовтня 1994 року в Іллічівському Будиноковому комітеті житлового масиву Цукровий м. Одеса. Згідно з даною Розпискою у володіння відповідачки було передано земельну ділянку під будівлею 68,2 кв. м, яка їй належить на правах спільної власності згідно свідоцтва № [NUMBER] , виданого 19 грудня 2001 року, за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка у користування. Інша частина город за домом літ А2 та доріжка яка виходить на [ADDRESS] залишається у відповідача. Межі земельних ділянок були визначені забором якій відгороджує земельну ділянку позивача, згідно з цим вхід на [ADDRESS] та на [ADDRESS] та земельна ділянка залишається в власності та користуванні відповідача. Будинок за адресою [ADDRESS] належить відповідачу на праві приватної власності згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, номер довідки 67492390, час формування: 07.09.2016 року 11:34:07, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна- 1019540751101, Технічного паспорту виголеного 08.02.2016 року (будинок літ. А2). Відповідач зазначив, що вони зверталися в Бюро технічної інвентаризації для виключення з Технічного паспорту будинку позначений літерою А1, який належить позивачу, та їм було відмовлено. Згідно з записами в Домовій книзі адреса [ADDRESS] відповідач проживає та користується відкрито та добросовісно даною земельною ділянкою з 25 травня 1989 року, тобто вже понад 27 років. Представником відповідача\~ [PERSON] 20\~жовтня 2016\~року було\~надано заперечення\~на позовну\~заяву,\~в якій\~вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] на право користування 4/5 від земельної ділянки за адресою [ADDRESS] загальною площею 410 кв. м. у повному обсязі, визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 19 грудня 2001 року № [NUMBER] , яке посвідчує що 4/5 частини домоволодіння яке знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] . Визнати не дійсним \~ \~ \~ \~Технічний паспорт на жилий дім індивідуального користування житлового фонду \~ \~ \~ \~за адресою [ADDRESS] , виданого [PERSON] станом на 10. 01.2001 року, аргументуючи це наступним. 4/5 на домоволодіння на яке нібито має право позивачка не відповідає дійсності, адже у Технічному паспорті на жилий дім індивідуального користування житлового фонду за адресою [ADDRESS] , виданого станом на 10.01.2001 року у Плані вказаний будинок Позивачки який складається з двох поверхів, площею 101.3 кв. м., та лише перший поверх будинку відповідача площею 39.8 кв. м, який знаходиться у приватній власності відповідача. Тобто 4/5 власності на домоволодіння було враховано з будинку Позивачки та частини першого поверху будинку відповідача. Ніякої спільної сумісної власності на домоволодіння і на земельну ділянку в дійсності не має. Позивачці належить будинок за адресою [ADDRESS] , а відповідачу будинок за адресою [ADDRESS] . Питання щодо користування земельною ділянкою, яка була виділена у користування Позивачці було вирішено шляхом згоди сторін у вищевказаній Розписці у 1994 році, яка була засвідчена органами влади. Позовна давність на вирішення питання стосовно вирішення порядку користування земельної ділянки давно закінчилась. Адже питання було вирішено 22 роки тому способом який на той час вважався законним. Свідоцтво про право власності на житло від 19 грудня 2001 року № [NUMBER] , яке посвідчує що 4/5 частини домоволодіння яке знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] не відповідає дійсності, так як Позивачка має у власності лише свій Будинок площею 101.3 кв. м, а відповідач свій будинок загальною площею 139,8 кв. м за адресою [ADDRESS] . Тому на якій підставі вираховувалось 4/5 власності на домоволодіння з урахуванням частини будинку відповідач не відомо. Дані є такими що не відповідають дійсності, не законні та не обґрунтовані. Позивачка не надала дійсний Технічний паспорт, та Технічний паспорт на свою адресу [ADDRESS] , не для визнання права власності на будинок, а ні суду для розгляду цивільної справи. Також Позивачка приховала документ взаємної згоди Розписку, яка встановлює права на користування земельною ділянкою, який виділявся ій за згоди відповідача та згоди [PERSON] яка продавала їй та її чоловіку будинок. Згідно витягу з Журналу судового засідання від 14 грудня 2016 року зустрічну позовну заяву було залишено без руху. Згідно витягу з Журналу судового засідання від 26 січня 2017 року зустрічну позовну заяву було повернуто. 27 лютого 2017 року позивачами було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій вони просять: прийняти до судового розгляду цю заяву; визначити порядок користування позивачами, з одного боку, та відповідачем з другого боку, земельною ділянкою, на якій розміщуються 4/5 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що в рівних частках належать [PERSON] , [PERSON] на праві власності; житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зазначили наступне. Сторонам на праві власності: 4/5 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , розміщуються на земельній ділянці, яка фактично знаходиться у спільному користуванні сторін. Дані про визначення землевпорядною організацією меж спірної ділянки в натурі відсутні. Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області повідомило про відсутність інформації щодо кадастрового номера на спірну ділянку, яка розташована за вказаними адресами. Отже, з вищенаведеного вбачається, що спірна ділянка, яка на даний час знаходиться у фактичному користуванні сторін, відноситься до комунальної власності. Позивачі вирішили\~безоплатно приватизувати\~відповідну частину\~спірної ділянки,\~яка використовується\~ними для\~обслуговування належної\~їм частини\~домоволодіння,\~як це\~передбачено статтею\~118\~Земельного кодексу\~України.\~Для цього\~позивачам,\~крім визначення\~меж та\~розміру спірної\~ділянки,\~на якій\~розташовані належні\~їм 4/5\~частин домоволодіння,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та якою\~вони мають\~право користуватись\~з метою\~обслуговування свого\~житла,\~необхідно дійти\~згоди з відповідачкою з приводу визначення порядку користування спірною ділянкою, яка фактично знаходиться у спільному користуванні сторін. На виконання ухвали суду від 29 червня 2016 року КП «БТІ» ОМР надав копії матеріалів інвентарних справ щодо домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] . На виконання ухвали від 17 березня 2017 року Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області надала інформацію, згідно якою [PERSON] станом на 11.04.2017 року не є платником земельного податку за адресою [ADDRESS] . На виконання ухвали від 06 липня 2017 року Департамент Архівної справи та діловодства надав інформацію, що документи виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих за 1944-1955 рр. знаходиться на зберігання у державному архіві Одеської області, за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського , 18. На виконання ухвали від 06 липня 2017 року Державний архів повідомив, що облікових відомостей щодо виділення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво [PERSON] за адресою [ADDRESS] у Державному архіві немає. На виконання ухвали від 06 липня 2017 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив, що в Департаменті відсутня інформація щодо наявності правовстановлюючих документів та технічної документації на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12 грудня 2017 року провадження № 521/16396/16ц за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою зупинено до вирішення спору у справі № 521/19667/17 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Державного підприємства «Центр оцінки та інформації», [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, скасування запису про державну реєстрацію права власності, яка перебуває в провадженні судді Малиновського районного суду м. Одеси Целух А.П. 02 грудня 2020 року провадження № 521/16396/16ц за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою поновлено та призначено підготовче судове засідання. Представником позивачів [PERSON] було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначено наступне: виділити у власність [PERSON] та [PERSON] 4/5 частин домоволодіння, яке складається в цілому з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «А1» та надвірних будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у спільній частковій власності в окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю без порушення його цільового призначення, з встановленням виділеному в натурі об`єкту нерухомості адреси: [ADDRESS] ; припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння, яке складається в цілому з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «А1» та надвірних будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] , залишивши утворений після виділення в натурі 4/5 частки вищезазначеного домоволодіння, яке складається в цілому з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «А1» та надвірних будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] , будинок, з визначенням по Ѕ частці у власності на цей будинок у кожного власника відповідно; встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 401,0 кв. м., розташованої за адресою: [ADDRESS] між співвласниками новоутвореного після виділу в натурі 4/5 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , - [PERSON] та [PERSON] будинку та власником утвореної після виділу в натурі 1/5 частини вищезазначених приміщень домоволодіння, - [PERSON] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси було призначено судову експертизу за клопотанням представника позивачів від 21.04.2021 року та клопотанням представника відповідача від 05.05.2021 року. На вирішення експертизи поставлено такі питання: 1.Чи можливо, з технічної точки зору, у відповідності до вимог нормативно-технічних актів виділити в окремий об`єкт нерухомого майна 4/5 частки домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] , та належить [PERSON] та [PERSON] . 2.Визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою [ADDRESS] відповідно до ідеальних часток, а саме: 4/5 часток належать [PERSON] та [PERSON] , 1/5 частка належить [PERSON] . \~ \~ \~ \~01 жовтня 2020 року надійшов висновок та справу поновлено. \~ \~ \~ \~Представник відповідача\~ [PERSON] надала\~до суду\~клопотання про\~долучення доказів\~до матеріалів\~справи,\~а саме:\~Відповідь Головного\~управління ДПС\~в Одеській\~області,\~згідно якої\~ [PERSON] ,\~як фізична\~особа знаходиться\~на обліку\~як землекористувач\~земельної ділянки\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~з площею\~0,04\~га \~з 01.01.2015\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~в містах\~-\~не більш\~як 0,10\~гектара. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Відповідь Малиновської районної адміністрації, відповідно до якої, ордер на жиле приміщення за адресою [ADDRESS] не видавався. Представник позивачів 09 грудня 2021 року надав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив: Виділити у власність [PERSON] та [PERSON] 4/5 частин домоволодіння, яке складається в цілому з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «А1» та надвірних будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у спільній частковій власності в окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю без порушення його цільового призначення, з встановленням виділеному в натурі об`єкту нерухомості адреси: [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння, яке складається в цілому з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «А1» та надвірних будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] , залишивши утворений після виділення в натурі 4/5 частки вищезазначеного домоволодіння, яке складається в цілому з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «А1» та надвірних будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] , будинок, з визначенням по 1Л частці у власності на цей будинок у кожного власника відповідно. Встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 401,0 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] між співвласниками новоутвореного після виділу в натурі 4/5 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , - [PERSON] та [PERSON] будинку та власником утвореної після виділу в натурі 1/5 частини вищезазначених приміщень домоволодіння, - [PERSON] . Виділити [PERSON] та [PERSON] у користування за запропонованим другим варіантом розподілу, відповідно до висновку судового експерта Скибінської Т.М. № 035/2021 від 07.09.2021р., як співвласникам частину земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] площею 0,0277 га, (з урахуванням площі під забудовою приміщень житлового будинку літ. «А1»), визначивши межі ділянки таким чином: -від точки 1, по прямій лінії на відстані 3,92 м (до точки 2); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 3,15 м (до точки 3); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,44 м (до точки 4); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 11,91 м (до точки 5); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,66 м (до точки 6); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 3,52 м (до точки 7); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 11,0 м (до точки 8); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 10,19 м (до точки 9); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 4,56 м (до точки 10); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 7,01 м (до точки 11); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 12,04 м (до точки 12); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,71 м (до точки 13); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 4,50 м (до точки 14); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,50 м (до точки 15); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,0 м (до точки 16); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 7,08 м (до точки 17); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,40 м (до точки 18); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,02 м (до точки 19); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,24 м (до точки 20); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,24 м (до точки 21); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,60 м (до точки 22); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,40 м (до точки 23); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,99 м (до точки 24); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 11,04 м (до точки 25); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 6,58 м до первісної точки відліку (до точки 1). Входи на територію частини земельної ділянки, яку пропонується виділити [PERSON] , [PERSON] , при запропонованому другому варіанті порядку користування земельною ділянкою, експерт пропонує організувати з боку вул. Брестської, через існуючі хвіртки. Виділити у користування [PERSON] , за запропонованим другим варіантом розподілу, відповідно до висновку судового експерта Скибінської Т.М. № 035/2021 від 07.09.2021р., як співвласнику частини земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] площею 0,0128 га (з урахуванням площі під забудовою приміщень житлового будинку літ. «А2»), визначивши межі ділянки наступним чином: -від точки 10, по прямій лінії на відстані 7,01 м (до точки 11); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 12,04 м (до точки 12); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,71 м (до точки 13); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 4,50 м (до точки 14); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,50 м (до точки 15); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,0 м (до точки 16); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 7,08 м (до точки 17); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,40 м (до точки 18); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,02 м (до точки 19); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,24 м (до точки 20); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,24 м (до точки 21); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,60 м (до точки 22); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,40 м (до точки 23); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,99 м (до точки 24); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 8,97 м (до точки 26); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 17,74 м (до точки 27); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 6,80 м (до точки 28); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 10,85 м (до точки 29); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,61 м (до точки 30); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,25 м (до точки 31); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,48 м (до точки 32); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,09 м (до точки 33); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,32 м до первісної точки відліку (до точки 10). Вхід на територію частини земельної ділянки, яку пропонується виділити [PERSON] , при запропонованому другому варіанті порядку користування земельною ділянкою, експерт пропонує організувати з боку провулку. Стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати. Представник позивачів надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. На позовних вимогах наполягав у повному обсязі. Представник відповідача повторно не з`явився у судове засідання. Ніяких заяв та клопотань не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 19.12.2001 р., реєстровий №6-11884, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської пади, дублікат якого виданий 07.04.2006р., нам на праві спільної часткової власності в рівних частках належить 4/5 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Загальна площа домоволодіння становить 144,1 кв. м., площа приватизованої частини - 101,3 кв. м. Право власності було зареєстровано в КП «БТІ» ОМР 13.08.2007 р., номер запису: 2727 в книзі: 432пр-126. Домоволодіння складається в цілому з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «А1» та надвірних будівель. Інша частина домоволодіння (1/5 частина) належить відповідачці, її частина домоволодіння має іншу поштову адресу: [ADDRESS] . Обидва будинки розміщені на спільній земельній ділянці загальною площею 401,0 кв. м. Земельна ділянка не є приватизованою га належить місцевим радам. Реальні долі в земельній ділянці між співвласниками не встановлені. Дані про визначення землевпорядною організацією меж спірної ділянки в натурі відсутні. Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області повідомило про відсутність інформації щодо кадастрового номера на спірну ділянку, яка розташована за вказаними адресами. Отже, з вищенаведеного вбачається, що спірна ділянка, яка на даний час знаходиться у фактичному користуванні сторін, відноситься до комунальної власності. Позивачі вирішили безоплатно приватизувати відповідну частину спірної ділянки, яка використовується ними для обслуговування належної їм частини домоволодіння, як це передбачено статтею 118 Земельного кодексу України. Для цього позивачам, крім визначення меж та розміру спірної ділянки, на якій розташовані належні їм 4/5 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та якою вони мають право користуватись з метою обслуговування свого житла, необхідно дійти згоди з відповідачкою з приводу визначення порядку користування спірною ділянкою, яка фактично знаходиться у спільному користуванні сторін. Судовим експертом ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» [PERSON] було складено висновок № 035/2021 від 07.09.2021р., яким запропоновано на підставі матеріалів цивільної справи № 521/16396/16-ц варіанти порядку поділу земельної ділянки, що має відношення до предмету позову. Згідно Висновку отримано підтвердження того, що можливо з технічної точки зору, у відповідності до вимог нормативно-правових актів, виділити в окремий об`єкт нерухомості 4/5 частини житлового будинку, які розташовані по [ADDRESS] , які на праві спільної часткової власності в рівних частках належать [PERSON] та [PERSON] , до складу яких по фактичному користуванню входить: - житловий будинок літ. «А1», в складі наступних приміщень, а саме: № 1-1 - коридор, площею 6,6 м2; № 1-2 - кухня, площею 24,3 м2; №1-3 - житлова, площею 15,3 м2; №1-4 - житлова, площею 22,0 м2; № 1-5 - мансарда, площею 33,1 м2, загальною площею 101,3 кв. м., в т. ч. житловою - 37,3 кв. м. Враховуючи обставини, які склалися при фактичному користуванні земельною ділянкою між позивачами та відповідачем, другий варіант порядку користування земельною ділянкою є найбільш вдалим. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Спірне майно може бути поділено без втрати його цільового призначення, а тому до категорії неподільної речі не відноситься. Згідно з п. п. 6,7 роз`яснень ППВСУ № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 р., виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. З цього приводу суди, вирішуючи такі спори, з урахуванням вимог ст. 10 ЦПК України з метою всебічного і повного з`ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін повинні відповідно до заявлених вимог запропонувати сторонам подати або за їх клопотанням витребувати, зокрема, висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі, а в необхідних випадках - висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій тощо про допустимість пов`язаних із цим поділом переобладнань і перепланувань; дані про характер робіт і їх вартість, які необхідно здійснити для відокремлення виділеної частки будинку або поділу будинку (Ухвала ВССУ від 07.09.2016р. у справі №1027/5977/12). Разом з тим у постанові ВСУ від 11.02.2015 р. викладено правову позицію, згідно з якою за відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки слід застосовувати положення ч. 4 ст.120 ЗК, за правилами якої особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди, стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості. При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Таким чином, при виділі в натурі 4/5 часток належного позивачам на теперішній час на праві спільної часткової власності спірного домоволодіння, необхідно також і встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій таке домоволодіння розташоване. Відповідно до ст. 90 ЗК України на землях міст при переході прав власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 цього кодексу. Аналогічне положення закріплено в ч. 3 ст. 88 ЗК України. Частиною 1 цієї статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні ст. 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. За правилом ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина 4 ст. 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Аналіз змісту норм ст. 120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Отже, за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно. Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч. 5 ст. 319 ЦК України). Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. З вищезазначеними висновками також погоджується і Верховний Суд України, який зробив такі ж самі висновки у своїй постанові від 1 листопада 2017 року у справі № 334/2465/14-ц. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачами понесено витрати на проведення судової експертизи в загальному розмірі 15000,0 (п`ятнадцять тисяч грн) грн = (10500,0 грн + 4500,0 грн). Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При подачі позову позивачами сплачено судовий збір в сумі 1102,0 грн (551,0 грн + 551,0 грн), 275,60 грн за заяву про забезпечення доказів, 908,0 грн за збільшені позовні вимоги, загальною сумою 2285,60 грн. Відповідно до ч. 5 ст.\~268\~ЦПК\~України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст.\~354\~ЦПК\~України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: approved