Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Хмарук Ю.М. звернулась до суду з позовом до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Захід Агро», про повернення земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора, в якому просить зобов`язати ТОВ\~«Західна агровиробнича\~компанія» повернути\~належну позивачці\~ [PERSON] \~земельну ділянкуз кадастровим номером 5624281200:07:001:0065 площею 1,62 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С.М., індексний номер рішення 42620010 від 20.08.2018 р. про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія», номер запису про інше речове право: 6669479, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5624281200:07:001:0065 площею 1,62 га, та вирішити питання судових витрат. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5624281200:07:001:0065 площею 1,62 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №044327 від 28.02.2005 року. 03.04.2021 р. з відомостей, одержавних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка [PERSON] дізналася про те, що відносно належної їй земельної ділянки зареєстровано право оренди за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та підставою для державної реєстрації вказано договір оренди від 04.04.2014 року та додаткова угода від 05.01.2018 року, строк дії оренди 7 років, з правом пролонгації та правом передачі в піднайм (суборенду). Окрім того, з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачці [PERSON] стало відомо про те, що відносно вищевказаної земельної ділянки на підставі рішення державного реєстратора Костопільського районного управління юстиції Прокопець Я.В., індексний номер рішення 15128884 від 13.08.2014 року, за ТОВ «Захід Агро» було зареєстровано право оренди земельної ділянки зі строком дії 5 років, та підставою для реєстрації такого права зазначено договір оренди землі №б/н від 04.04.2014 року, та в подальшому на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С.М., індексний номер рішення 42620010 від 20.08.2018 року, було зареєстровано перехід права оренди земельної ділянки від ТОВ «Захід Агро» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», підставою для зміни орендаря зазначено додаткову угоду №б/н від 05.01.2018 року. Вказує, що вищевказані договір оренди землі та додаткова угода до нього, на підставі яких було зареєстровано право оренди за ТОВ «Захід Агро» та в подальшому за ТОВ «Західна агровиробнича компанія», [PERSON] не укладала, особисто не підписувала та не уповноважувала інших осіб на їх підписання, умови вказаного договору оренди землі та додаткової угоди до нього з нею не узгоджувалися, у зв`язку з чим вважає їх неукладеними. Представник позивачки вказує, що зверталася до ТОВ «Захід Агро» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» з проханням надати докази укладення вищевказаних правочинів на підставі яких було зареєстровано право оренди на належну позивачці земельну ділянку, проте відповідні адвокатські запити були залишені без відповіді. Вказує на існуванні спору між позивачкою та відповідачем ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо користування належною позивачці земельною ділянкою, оскільки на підставі неукладеного договору оренди землі та додаткової угоди до нього ТОВ «Західна агровиробнича компанія» зареєструвало за собою право оренди. Зазначає, що відповідач користується належною позивачці земельною ділянкою без відповідної правової підстави, а відтак така земельна ділянка підлягає поверненю відповідачем для [PERSON] , та рішення державного реєстратора на підставі якого за відповідачем зареєстровано право оренди вищевказаної земельної ділянки підлягає скасуванню, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 17.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, відповідачу було встановлено строк протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву та роз`яснено про його право пред`явити зустрічний позов. Ухвалою суду від 17.11.2021 року задоволено клопотання представника позивачки адвоката Хмарук Ю.М. про витребування доказів та зобов`язано ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та ТОВ «Захід Агро» надати суду докази укладення договору оренди землі від 04.04.2014 року та додаткової угоди № б/н від 05.01.2018 року щодо земельної ділянки, кадастровий номер 5624281200:07:001:0065, яка належить [PERSON] , шляхом надання оригиналів зазначених документів. Зобов`язано витребувані докази надати в строк до 13.12.2021 року. Відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» відзив на позовну заяву суду не надав. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач не виконав ухвалу суду про витребування доказів та згідно супровідного листа від 24.12.2021 р. (одержаного судом 28.12.2021 року) надав суду оригінал іншого договору оренди землі від 03.08.2012 року, укладеного між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Захід Агро» (орендар), водночас замість оригіналу додаткової угоди відповідач надав її копію (належним чином не засвідчену), а саме копію додаткової угоди №б/н від 05.01.2018 року (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) до договору оренди землі від 03.08.2012 року, укладеної між [PERSON] (орендодавець), ТОВ «Захід Агро» (орендар) та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» (новий орендар). Факт подання представником відповідача копії додаткової угоди замість її оригіналу підтверджується службовою запискою працівника суду, відповідального за прийняття та опрацювання вхідних документів. В подальшому відповідачу було запропоновано повідомити суд про причини невиконання ухвали про витребування доказів, проте відповідач не повідомив суд про причини неподання витребовуваних документів, як і не повідомив про наявність у нього будь-яких перешкод для їх подання. Третя особа ТОВ «Захід Агро» пояснень та відзив на позов з викладом своїх аргументів та міркувань в заперечення позовних вимог та доводів, викладених у позовній заяві суду не надало. Ухвалу суду про витребування доказів не виконало, про причини, які перешкоджали виконати ухвалу суду не повідомило. Згідно ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Ухвалою суду від 26.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 19.07.2022 року в задоволенні клопотання відповідача про долучення доказів відмовлено з підстав, викладених в ухвалі. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися. В поданій до суду заяві представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи здійснювати без її участі та у відсутності позивачки. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Належних доказів, які б вказували на поважність причин своєї неявки до суду не подав. В поданому до суду з використанням засобів електронного зв`язку клопотанні просив відкласти розгляд справи, мотивуючи його введенням в Україні воєнного стану, дефіцитом пального та відсутністю працівників, які можуть представляти інтереси товариства, що в цілому унеможливлює направлення уповноваженого представника до суду. Вирішуючи клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справу суд виходить з наступного. На даний час на території Україні введено воєнний стан, водночас Острозький районний суд Рівненської області не знаходиться на території, де ведуться будь-які бойові дії, які б ускладнювали або унеможливлювали явку до суду. Разом з тим, представник відповідача, належно користуючись своїми процесуальними правами, вправі був заявити клопотання про розгляд справи з його участю у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, в порядку ст.212 ЦПК України, проте таким правом не скористався. Окрім того, представник відповідача раніше вже неодноразово заявляв клопотання про відкладення розгляду справи. Зважаючи на відсутність необхідності відкладення розгляду даної справи з огляду на її категорію та складність, обставини, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача та вважає за можливе завершити розгляд справи за наявними в ній доказами, які були подані сторонами та прийняті судом у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1,62 га, кадастровий номер 5624281200:07:001:0065, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території колишньої Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 044327 від 28.02.2005 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.04.2021 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.07.2021 року та реєстаційної справи на об`єкт нерухомого майна з кадастровим номером 5624281200:07:001:0065 вбачається, що державним реєстратором Костопільського районного управління юстиції Прокопець Я.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.08.2014 року, індексний номер 15128884, право оренди належної позивачці земельної ділянки було зареєстровано за ТОВ «Захід Агро» та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено договір оренди землі №б/н від 04.04.2014 року. В подальшому державним реєстратором виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюком С.М. на підставі рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2018 р., індексний номер 42620010, зареєстровано зміни до речового права згідно яких було зареєстровано перехід права оренди вищевказаної земельної ділянки від ТОВ «Захід Агро» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», орендодавцем якої вказано позивачку [PERSON] , та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено додаткову угоду №б/н від 05.01.2018 року. На даний час власником земельної ділянки є позивачка. Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Згідно ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно положень Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди. Згідно ч.4 ст.81 ЦПК України у разі посилання учасника справа на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Згідно ухвали суду від 17.11.2021 року відповідач та третя особа були зобов`язані надати суду докази укладення з позивачкою [PERSON] договір оренди землі від 04.04.2014 року та додаткової угоди №б/н від 05.01.2018 року щодо земельної ділянки належної останній, шляхом надання оригіналів зазначених документів. Відповідач та третя особа вказану ухвалу суду не виконали відповідач замість витребовуваного договору оренди землі від 04.04.2014 року надав інший договір оренди землі від 03.08.2012 року, який не стосується предмета спору та не має правового значення для його вирішення, оскільки як було вище встановлено судом первинна реєстрації права оренди земельної ділянки здійснювалась на підставі саме договору оренди землі № б/н від 04.04.2014 року, який і витребовувався судом, а не на підставі договору оренди землі №б/н від 03.08.2012 року. Окрім того, відповідач замість оригіналу додаткової угоди №б/н від 05.01.2018 року надав її копію (належним чином не засвідчену). З доводів позивачки судом встановлено, що вищевказану додаткову угоду №б/н від 05.01.2018 року до договору оренди землі вона не укладала та не підписувала, інших осіб на її укладення та підписання не уповноважувала, істотні та інші умови вищевказаної додаткової угоди з нею, як з власницею земельної ділянки, не узгоджувались. Відповідач та третя особа не спростували вищевказані доводи позивачки та не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування договірних правовідносин між позивачкою [PERSON] та відповідачем ТОВ «Західна агровиробнича компанія», предметом яких є належна позивачці на праві власності земельна ділянка. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною першою статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Позивачка [PERSON] заперечує факт підписання нею договору оренди землі та додаткової угоди до нього, отримання нею будь-яких пропозицій від відповідача щодо укладення таких правочинів та погодження між сторонами їх істотних умов. У позивачки відсутні примірники договору оренди землі та додаткової угоди до нього, за якими орендарем належної їй земельної ділянки строком на сім років став відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія», разом з тим вжиті позивачкою та її представником заходи щодо отримання оригіналів договору оренди землі від 04.04.2014 року та додаткової угоди до нього від 05.01.2018 року були безуспішними. З огляду на те, що позивачка стверджує про не укладення нею договору оренди землі та додаткової угоди до нього, та на відсутність у неї відповідних примірників таких правочинів, а відтак на переконання суду саме на відповідача покладається обов`язок представити докази на підтвердження укладення договору оренди землі та відповідної додаткової угоди до нього. Згідно з ч.4 cт.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, згідно з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові звернула увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору в мотивувальній частині судового рішення. Окрім того, Великою палатою Верховного Суду зазначено, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця. З урахуванням того, що відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не скористався правом подати відзив на позов на спростування доводів позивачки [PERSON] , а отже відповідач не заперечує обставин наведених [PERSON] у позовній заяві про неукладення нею вищевказаного договору оренди землі №б/н від 04.04.2014 року та додаткової угоди від 05.01.2018 року, а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для визнання неукладеними договору оренди землі № б/н від 04.04.2014 року та додаткової угоди №б/н від 05.01.2018 року щодо належної позивачці земельної ділянки площею 1,62 га з кадастровим номером 5624281200:07:001:0065. З огляду на викладене та беручи до уваги, що вищевказані правочини є неукладеними, а відповідач ТОВ «Західна агровиробнича\~компанія» не\~довів у\~встановленому законом\~порядку правомірності\~користування належною\~позивачці земельною\~ділянкою та\~надалі продовжує\~нею користуватися,\~чим порушує\~її права\~на користування\~та розпорядження\~належним їй\~майном,\~а відтак\~існують підстави\~для зобов`язання\~відповідача повернути\~позивачці належну\~їй на\~праві власності\~земельну ділянку.\~ При вирішенні позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора на підставі якого було зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» суд виходить з наступного. Відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація речових прав та їх обтяжень здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно абц.1 ч.3 ст.10 вказаного Закону реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно; відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом. Згідно положень п.2, 3 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заява подана неналежною особою або подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Таким чином, до кола повноважень реєстратора входить перевірка повноважень особи заявника, дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження. Відповідно до положень ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом а) пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки судом було встановлено, що вищевказаний договір оренди землі № б/н від 04.04.2014 року та додаткова угода №б/н від 05.01.2018 року щодо належної позивачці земельної ділянки площею 1,62 га з кадастровим номером 5624281200:07:001:0065 є неукладеними, а відтак запис про державну реєстрацію змін до іншого речового права (права оренди земельної ділянки) порушує права позивачки щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд вважає, що вимоги про скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С.М., індексний номер 42620010 від 20.08.2018 року, про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія», номер запису про інше речове право 6669479, щодо вищевказаної земельної ділянки, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо такої земельної ділянки, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1\~816 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved