Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять позбавити [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , права користування квартирою [ADDRESS] . В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивачі зазначають, що на підставі договору міни житлового будинку на квартиру від 17.05.2021 року, вони є власниками в цілому квартири [ADDRESS] . Як підтверджує довідка №1689 від 04.07.2022 року Красноградської міської ради, у належній їм на праві приватної власності квартирі [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , але фактично не проживає. Реєстрація відповідача [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , у належній їм на праві приватної власності квартирі [ADDRESS] , порушує їх право, як власників квартири, суперечить нормам закону, оскільки вказана квартири не є постійним, переважним або тимчасовим місцем проживання відповідача. В судове засідання позивачі не з`явились, відповідно до поданої заяви просить розглядати справу без їх участі, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті суду, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносин. Судом встановлено, що на підставі договору міни житлового будинку на квартиру від 17.05.2021 року, позивачі є власниками в цілому квартири [ADDRESS] . Як підтверджує довідка №1689 від 04.07.2022 року Красноградської міської ради, у належній позивачам на праві приватної власності квартирі [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , але фактично не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ч. 1 ст. 47 Конституції України вказує на те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Outcome: approved