Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про\~розірвання шлюбу\~та стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини,\~посилаючись на\~те,\~що спільне\~життя між\~ними не\~склалося,\~їх шлюб\~носить формальний\~характер,\~збереження сім`ї\~є неможливим,\~а тому\~просить шлюб\~розірвати.\~Крім цього,\~відповідач проживає\~окремо,\~участі у\~вихованні доньки\~не бере,\~її \~здоров`ям\~не цікавиться,\~коштів на\~утримання не\~дає,\~дитина повністю\~знаходиться на\~утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання спільної дитини, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 04 серпня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Озернянській сільській раді Зборівського району Тернопільської області, актовий запис №6, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , яке видане повторно 04 серпня 2001 року. У шлюбі народилася донька [PERSON] - [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 17 липня 2010 року. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що \~має істотне значення. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2, 3 статті 181\~СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю\~між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. \~ Оцінюючи докази\~у їх\~сукупності,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає до\~задоволення,\~так як\~подальше спільне\~життя сторін\~та збереження\~шлюбу неможливе\~та недоцільне,\~оскільки суперечить\~інтересам сторін,\~дана сім`я\~фактично розпалася,\~сторони разом\~не проживають,\~шлюб носить\~формальний характер.\~Крім цього, спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання сина, тому з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища сторін та дитини з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовом - 06 липня 2022 року і до повноліття дитини. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд вважає, що рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992.40 грн.

Outcome: approved