Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

10 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до суду в окремому провадженні із заявою за участі заінтересованої особи приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ганночки В.М., в якій просить встановити факт, що він, [PERSON] , постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 05 січня 2020 року по 31 липня 2021 року. В обгрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , з якою він постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , оскільки після перенесеного інсульту та ішемічної хвороби серця мати потребувала постійного догляду, не могла самостійно себе обслуговувати. Після смерті матері відкрилася спадщина. Він звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ганночки В.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що не підтверджується факт постійного проживання спадкоємця з померлим, видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. Встановлення факту постійного проживання з матір`ю на час відкриття спадщини необхідно йому для оформлення спадкових прав, оскільки за життя мати склала заповіт, посвідчений нотаріусом, яким заповіла йому все належне майно. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено судове засідання, залучено до участі у справі заінтересованою особою Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області, витребувано у приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ганночки Валентини Михайлівни належним чином засвідчену копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] ; у Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» відомості щодо зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] , станом на 31 липня 2021 року на час відкриття спадщини після [PERSON] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якої пояснив так, як це викладено в заяві. Повідомив, що він є спадкоємцем матері за заповітом, прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Мати [PERSON] в останні роки життя хворіла, не могла самостійно задовольняти свої фізіологічні потреби, не виходила з домівки, останній рік життя навіть була прикута до ліжка. Тому [PERSON] постійно проживав разом з матір`ю та доглядав її з 05.05.2016 року після виходу на пенсію до смерті матері [INFO] . Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ганночка В.М. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заінтересована особа Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила. Подали письмову заяву, в якій просили розглянути справу без участі їх представника та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 7 ст.19\~ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Установлено, що [INFO] в м. Кременчук Полтавської області померла [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02 серпня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №2219. За життя, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, сину [PERSON] , що підтверджується заповітом, посвідченим 29 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Михно В.М. 03 лютого 2022 року заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ганночки В.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Однак приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ганночка В.М. врахувала, що [PERSON] подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини матері [PERSON] , померлої [INFO] , по закінченню встановленого законом шестимісячного строку. А тому нотаріус відмовила [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не підтверджується факт постійного проживання спадкоємця з померлим на час відкриття спадщини. За даними Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 27.06.2022 року №69308847, відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , яка померла [INFO] . Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. У статті 1216\~ЦК\~України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219\~ЦК\~України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220\~ЦК\~України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268\~ЦК\~України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268\~ЦК\~України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29\~ЦК\~України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово Статтями 2, 3\~Закону\~України\~"Про\~свободу\~пересування\~та вільний\~вибір\~місця\~проживання в\~Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2\~Закону\~України\~"Про\~свободу\~пересування\~та вільний\~вибір\~місця\~проживання в\~Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268\~ЦК\~України , підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17. Згідно роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до довідки ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» від 22.04.2022 року №335/32, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . В даній квартирі не були зареєстровані інші особи на час відкриття спадщини померлої [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 07.12.2012 року проживає за адресою [ADDRESS] та з цього часу знайома з [PERSON] . Його мати [PERSON] хворіла. 8 років вона не виходила з квартири, їй було важко навіть рухатися по квартирі, тому син [PERSON] постійно був поряд з матір`ю. [PERSON] бачила його по декілька разів на день. [PERSON] спілкувалася з сусідами, коли вони приходили провідати її або через вікно. Однак, коли стан [PERSON] погіршився та вона стала потребувати постійного стороннього догляду, то останні роки [PERSON] з нею проживав разом у її квартирі. Перед смертю, близько 2 місяці, [PERSON] була прикута до ліжка. Син за нею доглядав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 1981 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Знайома була з [PERSON] та її чоловіком, який помер у 2008 року. З 2010 року [PERSON] хворіла, потребувала стороннього догляду. Допомогу по господарству їй надавав син [PERSON] , який останні роки постійно проживав разом з нею, доглядав мати, яка була прикута до ліжка. Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним, що заявник [PERSON] постійно проживав з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . Статтею 315\~ЦПК\~України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, а саме для підтвердження факту прийняття ним спадщини. Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). З огляду на наведене, суд вважає, що заява про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved