Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] подала через суд позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 19 березня 2005 року по 11 березня 2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , однак спільне життя між сторонами не склалося, разом вони не проживають. Відповідач не приймає участі у вихованні доньки, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, у зв`язку з чим просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на ім`я позивача на утримання неповнолітньої доньки аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23 травня 2022 та до досягнення дитиною повноліття. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 17 червня 2022 року, після надходження 16 червня 2022 року з відділу адресно-довідкової роботи УПР ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській області відповіді на запит суду від 24 травня 2022 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач через свого представника засобами електронного зв`язку 22 червня 2022 року подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, зокрема, в частині обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини, проте заперечував проти заявленого розміру в ј частці його усіх заробітку (доходів), заперечуючи тим, що окрім доньки [PERSON] відповідач, є батьком та має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, які народилися у шлюбі з [PERSON] , зокрема [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, відповідач разом зі своєю дружиною [PERSON] з 07 квітня 2022 року є опікунами ще двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які також перебувають на утриманні відповідача, тому відповідач вказував на можливість стягнення з нього аліментів в розмірі 1/10 частки його доходів (заробітку) на утримання доньки [PERSON] . Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подавши одночасно з позовом клопотання від 19 травня 2022 року про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача адвокат Ремез К.І. у судове засідання не з`явилася, подавши 06 липня 2022 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши на визнання позову лише в частині стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/10 частки усіх видів заробітку (доходів). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши додані сторонами докази, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 12 жовтня 2005 року вчинено актовий запис № 1219 та 12 травня 2006 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Як встановлено судом дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, виданою Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 14 листопада 2019 року (а.с. 8), що відповідачем не оспорювалося та не спростовувалося. Також судом встановлено, що домовленості (договору) щодо стабільної сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у даній справі досягнуто не було, разом з тим, обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь неповнолітньої дитини аліментів на її утримання на ім`я її матері [PERSON] . Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 3, ст. 4, ст. 5 Конвенції про права дитини 20.11.1989 року, держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її\~батьків,\~опікунів чи\~інших осіб,\~які відповідають\~за неї\~за законом,\~і з\~цією метою\~вживають всіх\~відповідних законодавчих\~і адміністративних\~заходів.\~Держави-учасниці\~вживають всіх\~необхідних законодавчих,\~адміністративних та\~інших заходів\~для здійснення\~прав,\~визнаних у\~цій Конвенції. Держави-учасниці\~поважають відповідальність,\~права і\~обов`язки батьків\~і у\~відповідних випадках\~членів розширеної\~сім`ї чи\~общини,\~як це\~передбачено місцевим\~звичаєм,\~опікунів чи\~інших осіб,\~що за\~законом відповідають\~за дитину,\~належним чином\~управляти і\~керувати дитиною\~щодо здійснення\~визнаних цією\~Конвенцією прав\~і робити\~це згідно\~зі здібностями\~дитини,\~що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідач, окрім неповнолітньої доньки [PERSON] , є батьком ще трьох неповнолітніх дітей, які народилися від шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 22 травня 2009 року, та проживають разом з ним і, за відсутності доказів іншого, перебувають на його утриманні, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серій: [NUMBER] від 12 серпня 2009 року, [NUMBER] від 13 грудня 2011 року, [NUMBER] від 23 серпня 2016 року, долучених до матеріалів справи в копіях (а.с. 29, 30, 31, 38). Крім цього, дружина відповідача [PERSON] є опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , які також перебувають на їх утриманні. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвами про народження серій: [NUMBER] від 07 березня 2007 року, [NUMBER] від 26 червня 2012 року, а також постановами районного суду міста Кракова у районі ІІІ Відділ сімейний і неповнолітніх дітей від 07 квітня 2022 року про встановлення тимчасової опіки над неповнолітнім та малолітнім [PERSON] та [PERSON] , долучених до матеріалів справи в копіях з перекладом українською (а.с. 32, 33, 35, 36, 37). Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст. ст. 183, 184 СК України, враховує, що відповідач мешкає окремо від дитини, достатньої участі в її вихованні, утриманні та забезпеченні здорового розвитку не приймає та не забезпечує у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини на державному рівні, що відповідачем не спростовано, тому приходить до висновку про визначення розміру аліментів. Разом з тим, суд відзначає, що за правилами ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відтак, при вирішенні питання щодо присудження до сплати аліментів та їх розміру, суд враховує згідно ст. 182 СК України стан здоров`я та матеріальне становище малолітньої дитини, яка потребує піклування, утримання, мешкає разом із матір`ю, перебуває на її утриманні, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні чотирьох власних неповнолітніх та малолітніх дітей та під спільною опікою з дружиною ще двох малолітніх дітей, неповнолітніх та малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, часткове визнання позову відповідачем, суд з урахуванням вимог ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде визначити аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/10\~частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача-дитини [PERSON] на ім`я її матері, яка в її інтересах пред`явила позов. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення\~ст. 185 Сімейного кодексу України\~щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial