Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що заявник є рідним батьком померлого [PERSON] , [INFO] , який проходив військову службу гранатометником відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] та виконуючи свій службовий обов`язок оборони м. Маріуполь загинув внаслідок отримання вогнепального осколкового поранення. Факт настання смерті [PERSON] підтверджується сповіщенням №62 від 06 березня 2022 року та актом про настання смерті №64/БТТр/8 від 04 квітня 2022 року. Новобузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. Встановлення факту смерті необхідне для оформлення пенсійного забезпечення у зв`язку з втратою годувальника. Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Заінтересована особа представник Новобузького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 12 травня 2022 року. Документами, що підтверджують факт смерті є: сповіщення № 62 від 06 березня 2022 року та актом про настання смерті №64/БТТр/8, в якому зазначено, що [INFO] о 17 год. 35 хв. гранатометник відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] , перебуваючи в м. Маріуполь, та безпосередньо здійснюючи заходи (приймаючи участь) кругової оборони міста Маріуполь, згідно бойового розпорядження ОТУ «Схід» БТ№13/1т/оц/оту від 27.02.2022 року, загинув внаслідок отримання вогнепального осколкового поранення під час обстрілу з боку противника. Відповідно до відмови у проведення державної реєстрації смерті від 19 липня 2022 року заявнику [PERSON] відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відмовлено у державній реєстрації смерті з видачею свідоцтва про смерть. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Суд зазначає, що ведення активних бойових дій, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території м. Маріуполь у період смерті [PERSON] та на даний час є загальновідомим фактом, який згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Необхідність встановлення вказаного факту за рішенням суду зумовлено відсутністю у родичів померлого, документів, передбачених ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 18.12.2010 року № 3307/5 (лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть) у зв`язку із введенням на території України з 24.02.2022 воєнного стану та проведенням бойових дій у вказаному населеному пункті (м. Маріуполь), судово-медична експертиза причин смерті [PERSON] у зв`язку із викладеними обставинами не проводилась. У зв`язку з цим, суд погоджується, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України у м. Маріуполі Донецької області - є неможливим. У зв`язку із тим, що смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, встановлення факту смерті сина має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа, а саме: свідоцтва про смерть [PERSON] згідно вимог чинного законодавства України. В ході розгляду справи судом не встановлено будь-якого умисного порушення заявником, який є громадянином України, законодавства після смерті сина в частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації, тощо. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті сина [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню. Вимогами п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, а тому суд вважає за необхідне рішення в частині встановлення факту смерті [PERSON] в м. Маріуполь Донецької області допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 317 ч. 4 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved