Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

26.10.2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 23.06.2021 року приватним нотаріусом було здійснено виконавчий напис № 30490 від 06.05.2021 року щодо стягнення з позивача заборгованості за вимогою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» в розмірі 19 658,62 грн. Позивач зазначив, що вищезазначений виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 30490 від 06.05.2021 року, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки при його вчиненні нотаріусом не було дотримано вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів та свідчать про безспірність заборгованості, а сам розмір заборгованості не є безспірним. Позивач зазначив, що жодних повідомлень від відповідача про вимогу оплати грошових коштів не отримував та не знав про існування заборгованості, а документи, згідно яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис, недостатньо для вчинення відповідної дії. Позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 06.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 30490 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість у сумі 19\~658,62 грн. Разом з позовною заявою [PERSON] до суду надана заява про забезпечення позову. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.10.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2021 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 17.02.2022 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.11.2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі задоволено. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2022 року підготовче провадження закрито із призначенням судового засідання на 06.05.2021 року. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, не надав суду відзив та не повідомив про причини неявки. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, причини неявки не повідомили. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.\~ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку із відсутністю заперечень представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.280-281Цивільного процесуальногокодексу України\~(далі\~ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що відповідно до інформації про виконавче провадження № 65897055 від 19.09.2021 року, виконавче провадження № 65897055 відкрито 23.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським Владиславом Юрійовичем, на підставі виконавчого напису від 06.05.2021 року № 30490, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у розмірі 19\~658,62 грн., відповідно до кредитного договору №R041.006-ТЕК.0023654 від 05.03.2013 року, укладеного з ПАТ Банк «ТРАСТ». 23.06.2021 року помічником приватного виконавця Лиманського В.Ю. Лукашевичем А.В. щодо виконання виконавчого напису відкрито виконавче провадження, 01.07.2021 року винесено постанову про арешт коштів [PERSON] . Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України. У відповідності до ст. ст.87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимогст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та/або здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал», зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Крім того, відсутні документи, які дозволяють перевірити яким чином нараховувалась пеня та заборгованість за несплаченими відсотками. Відповідно до вимогст. 50 Закону України «Про нотаріат»передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005). Таким чином, особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України\~«Про нотаріат» при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог [PERSON] та наявність підстав для визнання виконавчого напису № 30490 від 06.05.2021 року таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. На підставі положеньст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Фінпром маркет» на користь позивача судовий збір у розмірі 454,00 грн та 908,00 грн., в загальній сумі 1362,00 грн. На підставі вищевикладеного, ст. ст.\~15,18 Цивільного кодексу України, ст. ст.\~34,\~87,\~89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5\~,

Outcome: approved