Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 3,16 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії РІ № 492047, виданий 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-09-482); - земельну ділянку площею 3,16 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії РІ № 492045, виданий 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-09-484); - грошові кошти, які розмішені на поточному рахунку № [NUMBER] від 27.07.2017 року з залишком 16701,77 грн та на поточному рахунку № [NUMBER] від 05.12.2018 року з залишком 122003,55 грн, відкритих у АБ «Південний». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця на спадковий житловий будинок. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,16 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 492047, виданого 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-09-482. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.04.2009 року виконкомом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначена земельна ділянка. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 49506926 від 18.10.2017 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.09.1982 року, виданого виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.05.1986 року, виданого виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.2012 року, виданого відділом державної реєстрації акті цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.05.1983 року Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 17.10.2017 року за № 760, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В свою чергу, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживали та з заявами про прийняття спадщини не звертались, тобто вважаються такими, що не прийняли спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.01.2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить: - земельна ділянка площею 3,16 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії РІ № 492045, виданий 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-09-484); - земельна ділянка площею 3,16 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він фактично прийняв, але юридично не оформив після смерті своєї дружини [PERSON] ; - житловий будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] відповідно до запису у погосподарській книзі № 8 села Нова Некрасівка Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - грошові кошти, які розмішені на поточному рахунку № [NUMBER] від 27.07.2017 року з залишком 16701,77 грн. та на поточному рахунку № [NUMBER] від 05.12.2018 року з залишком 122003,55 грн., відкритих у АБ «Південний». Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України\~ після смерті [PERSON] є: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.05.1986 року, виданого виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.2012 року, виданого відділом державної реєстрації акті цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.05.1983 року Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Так, позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 23.06.2021 року за № 11-08, тому вважається такою, яка фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не мешкала та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому вважається такою, що не прийняла спадщину, згідно вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання\~права власності\~на спадкове\~майнов зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved