Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 30 квітня 2021 року, позивач дізнався, що 21.01.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис №78, яким запропоновано звернути стягнення із [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 604 926,94 гривень та 1 500 гривень. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Киева Ляпіним Д.В. було відкрито виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напис. 02 вересня 2008 року між позивачем та Акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерного товариства «Альфа-Банк», було укладено Договір кредиту №18/083-КФ на купівлю автотранспортного засобу. 28 серпня 2013 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків про стягнення з позивача заборгованості на підставі укладеного договору кредиту №18/083-КФ в сумі 110 891,95 гривень. 08 листопада 2013 року постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з позивача заборгованість в сумі 110 891,95 гривень. Позивач стверджує, що виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки, зокрема, приватним нотаріусом у порушення вимог закону не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом, а банком не було надано нотаріусу належний пакет документів, який давав би підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису. Заборгованість між сторонами є спірною, (а саме відсутня). Також позивач зазначає, що виконавчий напис було здійснено на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально. З огляду на викладене, та зважаючи на те, що заборгованість не є безспірною, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню зазначений виконавчий напис. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року в даній цивільній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, яку в порядку передбаченого ЦПК України направлено сторонам разом із примірником позовної заяви з додатками. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2022р. підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач ПАТ «Альфа-Банк» про відкриття провадження у справі, судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками, судових повісток про виклик до суду, які відповідач отримував вчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, наявними у матеріалах справи. Відзив, пояснення чи заяви з інших процесуальних питань на адресу суду не надходили. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Треті особи пояснення на позов та/або будь-які клопотання до суду не подавали. До судового розгляду позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 02 вересня 2008 року між позивачем та Акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерного товариства «Альфа-Банк», було укладено договір кредиту №18/083-КФ на купівлю автотранспортного засобу. Вказаний кредитний договір у нотаріальному порядку не посвідчувався. 28 серпня 2013 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків про стягнення з [PERSON] заборгованості на підставі укладеного договору кредиту №18/083-КФ в сумі 110 891.95 гривень. 08 листопада 2013 року постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків постановлено рішення, яким позов банку задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість по договору кредиту в сумі 110891,95 грн. Відповідно до мотивувальної частини згаданого рішення третейського суду судом досліджувався розмір виниклої заборгованості станом на 23 липня 2013 року, яка складалась, зокрема, але не виключно, із 12604 доларів США саме заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до змісту виконавчого напису, у зв`язку із допущеним простроченням платежів приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вичинено виконавчий напис нотаріуса зареєстрований в реєстрі №78, яким запропоновано звернути стягнення на користь АТ «Альфа-Банк» (правонаступник Акціонерного товариства «Укрсоцбанк») заборгованості за кредитним договором № 18/083-КФ від 02.09.2008 р., який укладений між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.09.2017 р. по 01.09.2020 року. Загальна сума заборгованості 21 451 долари США 31 центів, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12604 доларів США, прострочена заборгованість за відсотками та комісією - 8743 долари США 33 центи, строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 доларів США, строкова заборгованість за відсотками та комісією - 103 долари США 98 центів, штрафна санкції - 0 доларів США, що на день вчинення виконавчого напису складає 604926 грн. 00 коп. та 1500 грн. суми плати, що здійсненна стягувачем за вчинення виконавчого напису. У рамках ВП № 64437330 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем у подальшому винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до відомостей, що наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень, встановлених на підставі проведеного пошуку за фільтром номера справи №755/30982/13 Дніпровським районним судом м. Києва ухвалою 20 грудня 2013 року видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 листопада 2013 року про стягнення з позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 110891 грн. 95 коп. заборгованості та 1508 грн. 92 коп. сплаченого третейського збору. Позивачем долучено до матеріалів справи копію постанови про закінчення виконавчого провадження №59310182 від 23.08.2019, відкритого на підставі виконавчого листа № 755/30982/13-ц від 17.01.2014 р., виданого Дніпровським районним судом м. Києва у зв`язку із фактичним виконання рішення суду. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм, можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 (провадження № 14-12559св18). Тобто на підставі встановлених у судовому засіданні обставин, враховуючи положення законодавства, суд приходить до переконання, що сума заборгованості, визначена у виконавчому написі нотаріуса, не є безспірною, оскільки розмір заборгованості, визначений у виконавчому написі нотаріуса, включає суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12604 долари США, яка вже була присуждена до стягнення на підставі рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків та вказане рішення фактично виконане в порядку примусового виконання. У даному випадку сума заборгованості, визначена у виконавчому написі нотаріуса, однозначно є спірною, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса в порядку ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Крім того, самостійною підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обставина того, що останній вчинений на оригіналі кредитного договору, не посвідченого в нотаріальному порядку, з огляду на наступне. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Так, відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Встановлені судом обставини у цій справі свідчать про те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 21 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з пунктом 10 статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. У відповідності до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи встановлені обставини та наведені норми закону виконавчийнапис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України). Згідно із частиною другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви немайнового характеру до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved