Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

В обґрунтування позову [PERSON] її представник вказала, що в період шлюбу у [PERSON] і [PERSON] народились двоє дітей, у 2015 році і 2020 році відповідно. Після того стосунки між подружжям почали погіршуватися, що мало наслідком зникнення почуття довіри і любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені у 2021 року і від тоді вони існують лише формально, бо вони не ведуть спільного господарства. Позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем і це суперечить її інтересам. Тому вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, бо примирятися вона не бажає. Ухвалою від 20 грудня 2021 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, та одночасно відповідачу було надано 15-денний строк для подання відзиву та усіх доказів на підтвердження наявних заперечень проти позову. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. У встановлений судом строк відповідачем [PERSON] поданий відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. На переконання відповідача усі доводи позивача про причини розірвання шлюбу не відповідають дійсності, оскільки він тривалий час проживає разом з позивачем у любові і злагоді, має з нею доброзичливі стосунки. Також відповідач наголосив на тому, що їх спільним дітям потрібні батьки, бо важливо щоб батьки перебували поруч з дітьми та мали можливість їх утримувати та виховувати. У встановлений судом строк представником позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому вона висловила мотиви не визнання доводів відповідача. Представник позивача наголосила на тому, що у [PERSON] зникли почуття довіри і любові до відповідача; у них виявились різні погляди на життя та виконання подружніх обов`язків; в сім`ї виникали конфлікти на побутовому ґрунті. Внаслідок цього вони з чоловіком припинили шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства ще в січні 2021 року. Позивач [PERSON] не бажає примирятися і в подальшому перебувати у шлюбі з відповідачем. Як зазначила представник позивача у відповіді на відзив, ще в березні 2021 року [PERSON] зверталась до Люботинського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Її позов був задоволений заочним рішенням суду від 19 травня 2021 року. Але в подальшому на підставі заяви відповідача ухвалою суду від 29 червня 2021 року заочне рішення від 19 травня 2021 року було скасовано. Під час повторного розгляду справи вона подала заяву про залишення позову без розгляду, аби дати можливість відповідачу на його прохання довести, що він змінився і має намір примиритися і відновити сімейні відносини. Але за час, що минув відтоді, ніяких змін між позивачем і відповідачем не відбулось. Тому [PERSON] заперечує проти примирення з відповідачем. Відповідач [PERSON] процесуальним правом на подання заперечень на відповідь на відзив не скористався. В судове засідання учасники справи та їх представники не з`явились. Від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про проведення розгляду справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги вона підтримує, та просила їх задовольнити. Відповідачем [PERSON] засобами електронного зв`язку подано клопотання від 11 липня 2022 року про проведення судового засідання за його відсутності. Окремо відповідач наголосив на необхідності розгляду поданих ним раніше заяв з процесуальних питань. Представником відповідача [PERSON] через систему «Електронний суд» також подано клопотання від 11 липня 2022 року про проведення судового засідання за її відсутності, в якому також просила вирішити по суті раніше подані відповідачем заяви з процесуальних питань. Ухвалою від 12 липня 2022 року було залишено без задоволення заяву відповідача [PERSON] від 17 лютого 2022 року про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та клопотання відповідача [PERSON] про прийняття зустрічного позову до розгляду з первісним позовом. Враховуючи згоду учасників справи та їх представників на проведення судового засідання за їх відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті на підставі поданих заяв по суті справи та наявних у ній матеріалів. Заяв про відкладення розгляду справи учасниками не подані. Суд, дослідивши наявні в справі матеріали, встановив наступне. Сторони [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області 18 лютого 2015 року. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження [NUMBER] , виданим повторно 28 серпня 2018 року Відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, та свідоцтва про народження [NUMBER] , виданим 22 квітня 2020 року Відділом державної РАЦС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відповідно. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~ що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Причиною розірвання шлюбу є небажання позивача жити з відповідачем однією сім`єю і різні погляди на життя, взаємовідносини в сім`ї. Через відмінність у поглядах на побут і забезпечення потреб сім`ї, сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного, що призвело до взаємного відчуження та небажання миритися. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились в січні 2021 року. Позивач наголошує на розірванні шлюбу, її намір є остаточним та відповідає її інтересам. Маючи на меті розірвати шлюб з відповідачем, [PERSON] в березні 2021 року вже зверталась до Люботинського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 лютого 2015 року Відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 18. Судова справа № 630/197/21 за позовом [PERSON] була залишена без розгляду на підставі заяви позивача, про що судом була постановлена ухвала від 17 серпня 2021 року. Тому підстав для вжиття заходів для примирення суд не вбачає, оскільки сторони від тоді не здійснили дієвих заходів по відновленню сім`ї. До того ж, у позивача відсутнє бажання підтримувати стосунки з відповідачем, що виключає можливість їх примирення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, та робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сім`ї, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved