Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач) через свого представника адвоката Піпко А. (далі представник позивача) звернувся до суду із вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» (далі відповідач, ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» ), в якому на вирішення суду поставив наступні вимоги: - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» повернути [PERSON] земельну ділянку, площею 2,9796 га, розташовану на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 0522281200:03:000:1307. - скасувати здійснений державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Кокот Олексієм Анатолійовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61796630 від 24.11.2021 запис про право оренди земельної ділянки, за яким на підставі договору оренди землі №48 від 21.08.2007, додаткова угода б/н від 24.09.2007, за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД», строком на 20 років, зареєстровано право оренди земельної ділянки, кадастровий номер - 0522281200:03:000:1307. Підставність вимог представник позивача обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,9796 га, кадастровий номер - 0522281200:03:000:1307, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зозівківської сільської ради Липовецького району. 21.08.2007 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» (далі по тексту ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро»), правонаступником якого є ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД», було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строком на 10 років, який був зареєстрований Вінницькою філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в Державному реєстрі земель 24.09.2007 за №04078120109. 21.08.2007 між [PERSON] та ТОВ «Концерн «Сімекс Агро» до вищевказаного договору оренди було укладено Додаткову угоду, відповідно до якої збільшено строк договору оренди землі та розмір орендної плати, яка була зареєстрована у Вінницькій філії ДП «Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №041004400154 від 06.09.2010. У позові зазначено, що правочин у вигляді додаткової угоди позивач не підписував, про її існування позивач дізнався у 2017 році, коли повідомив відповідача про намір обробляти належну йому земельну ділянку самостійно. Приймаючи до\~уваги те,\~що було\~відсутнє волевиявлення\~позивача на\~укладення такого\~правочину та\~настання юридичних\~наслідків обумовлених\~ним,\~наведене стало\~підставою звернення\~позивача до\~суду у\~2017\~році із\~позовом (цивільна\~справа №136/1426/17),\~у якому\~він просив\~суд визнати\~недійсною\~Додаткову угоду\~до\~Договору\~оренди землі від 21.08.2007, укладену між ним, [PERSON] , та Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро", зареєстровану Вінницькою філією державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в Державному реєстрі земель 06.09.2010, за № 041004400154, предметом якої є належна позивачеві земельна ділянка, площею 2,9796 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області. За наслідками розгляду цивільної справи №136/1426/17, Липовецьким районним судом Вінницької області було ухвалено рішення про задоволення позову у повному обсязі, яке залишено без змін Вінницьким апеляційним судом. Вказані судові рішення були предметом перегляду касаційною інстанцією. Так, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу\~Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» задоволено, а р ішення Липовецького\~районного суду\~Вінницької області\~від 27.02.2020\~та постанову Вінницького апеляційного суду від 13.05.2020 скасовано ,\~у задоволенні позову [PERSON] до\~Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро", правонаступником якого є\~Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЗАХІД", про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі відмовлено. Підставою для відмови Верховним Судом в задоволенні позову послугувало обрання позивачем неефективного способу захисту. 24.11.2021 державний реєстратор Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Кокот Олексій Анатолійович, на підставі договору оренди землі № 48 від 21.08.2007, додаткової угоди б/н від 24.09.2007, прийняв рішення про повторну державну реєстрацію прав оренди, індексний номер - 61796630, на належну позивачеві земельну ділянку, кадастровий номер - 0522281200:03:000:1307, за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД». Приймаючи до уваги те, що позивач не підписував додаткову угоду, її умови не погоджував, що доведено належними та допустимими доказами, зібраними сторонами цього ж спору, тобто було відсутнє його волевиявлення на настання правових\~наслідків за\~таким правочином,\~доручень з\~даного приводу\~нікому не\~давав,\~чим було\~порушено його права та охоронювані законом інтереси, а відповідач\~таке його\~право не\~визнає та\~у добровільному\~порядку не\~відновлює,\~наведене стало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач, в особі генерального директора ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» Новохацького В.П., подав до суду відзив, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, аргументуючи свою позицію тим, що дійсно 21.08.2007 між сторонами цього спору було укладено договір оренди землі за умовами якого, Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Зозівківської сільської ради, загальною площею 2,9796 га., строком на 10 років. Договір оренди зареєстровано у Вінницькій філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 04078120109 від 24.09.2007. Крім того, між сторонами цього спору було укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди землі, згідно якої строк оренди збільшено до 20 років, яка була зареєстрована у Вінницькій філії ДП Центр ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 04100440154 від 06.09.2010. Починаючи з 2007 року, відповідач є законним користувачем земельної ділянки, що належить позивачеві, належним чином виконує усі взяті на себе зобов`язання за умовами Договору оренди. Відповідач вказує у відзиві, що основною підставою звернення позивача до суду із даним позовом є те, що Договір оренди позивачем не підписано, утім такі твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки позивач отримував орендну плату вчасно та у повному обсязі, отож якщо правочин, для якого встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний дійсним та не може бути визнаний неукладеним, оскільки його умови виконувались сторонами повністю чи частково. Окрім того, позивач вказує, що ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» володіє земельними ділянками за відсутності вчиненого правочину, тобто незаконно (самовільно) зайняв земельну ділянку яка належить позивачу, та в своєму позові просить витребувати її у відповідача, утім такі твердження є помилковими, оскільки відповідач жодним чином не порушував вимоги ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», так як на даний час діє договір оренди зазначеної земельної ділянки, який не скасовано, та не визнано недійсним, а тому ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» використовує земельну ділянку згідно з чинним законодавством та діючого договору оренди земельної ділянки. Крім того, позивач у позові посилається на висновок експертизи №3895/3896/18-21 від 22.10.2018 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Вінницького відділення, як на доказ того, що договір оренди землі підписаний не ним, а іншою особою, однак висновок експертизи є недопустимим та неналежним доказом у даній справі № 136/11/22, виходячи з тих обставин, що почеркознавча експертиза була проведена в рамках іншої цивільної справи. Також відповідач звертає увагу суду на те, що визнання недійсним Договору оренди землі порушить права Орендаря передбачені Договором оренди та ст.. 25, 28 Закону України «Про оренду землі» оскільки впродовж 2007-2022 років Товариством понесені значні витрати на поліпшення стану земельних ділянок, у тому числі належної позивачеві. Представник позивача [PERSON] надав до суду відповідь на відзив, відповідно до якої зазначив, що відповідач на підставі тверджень щодо укладання договору оренди землі з позивачем 21.08.2007, строком на 10 років та додаткової угоди до цього договору оренди землі, якою строк оренди землі збільшено до 20 років, робить висновок, що, починаючи з 2007 він є законним користувачем земельної ділянки та належним чином виконує усі зобов`язання взяті на себе за умовами Договору оренди. З огляду на вимоги ч.1 ст.638 ЦК України, відповідач аргументує, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а станом на дату укладення договору оренди землі сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору оренди, та засвідчено підписами. Водночас відповідачем не враховано, що позивач не підписував вказаний договір, тобто було відсутнє його волевиявлення на укладення такого правочину та настання юридичних наслідків обумовлених ним, що стало підставою звернення до суду в 2017 році із позовом про визнання додаткової угоди недійсною. За наслідками розгляду цивільної справи було ухвалено рішення Липовецьким районним судом Вінницької області від 27.02.2020, яким позов задоволено та яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 13.05.2020. Проте постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03.11.2021 дані судові рішення скасовані, а у задоволенні позову відмовлено з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, а не порушення норм матеріального чи процесуального права судами. Таким чином, твердження відповідача щодо досягнення сторонами при підписанні додаткової угоди всіх істотних умов та засвідчення підписами не відповідає обставинам справи, договір є неукладеним, а той факт, що відповідач повторно зареєстрував право оренди земельної ділянки належної позивачеві, вказує та те, що відповідач не визнає право позивача, чинить перешкоди у вільному користуванні і розпорядженні його власністю, тому таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом пред`явлення негаторного позову, на що звернув увагу Верховний Суд. Крім цього, представник позивача стверджує, що відповідачем не доведено жодними належними та допустимими доказами обставини щодо порушення прав відповідача, як Орендаря, в частині понесення Товариством значних витрат у період 2007-2022 роки на поліпшення стану належної позивачеві земельної ділянки та відповідно можливість порушення його прав. Представник позивача зазначає, що у відзиві представник відповідача звертає увагу суду та наводить норми права, що регулюють вирішення вимог про визнання недійсним договору оренди землі, тоді як обраний позивачем спосіб захисту його порушених прав є відмінним та застосований з урахуванням усталеної судової практики на час звернення до суду із даним позовом та висновків наведених Верховним Судом у цивільній справі №136/1426/17 за наслідками вирішення вимог позивача до відповідача про визнання договору недійсним. Правом на подачу заперечень відповідач не скористався. Ухвалою суду від 10.01.2022 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, за клопотанням позивача було витребувано докази, а саме: з архіву Липовецького районного суду Вінницької області матеріали цивільної справи №136/1426/17. Ухвалою суду від 22.04.2022 було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Піпко Андрія Миколайовича про проведення судового засідання дистанційно в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 29.04.2022 заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Піпко Андрія Миколайовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою суду від 10.05.2022 відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 10.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 13.06.2022 протокольною ухвалою суду було оголошено перерву в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача, з можливістю забезпечення права на ознайомлення із клопотанням представника позивача про стягнення судових витрат у справі, яке, як було встановлено, направлено на неіснуючу електронну адресу відповідача. 13.06.2022 ухвалою суду було задоволено заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Піпко Андрія Миколайовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 15.07.2022 представником відповідача через канцелярію суду було подано заяву про зменшення розміру судових витрат. У судовому\~засіданні представник\~позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в заявах по суті справи, просив позов задовольнити у повному обсязі. Щодо заяви поданої представником відповідача про зменшення розміру судових витрат просив залишити її без розгляду, мотивуючи тим, що вона не була направлена позивачеві та його представникові, не містить жодних доказів на спростування заявлених позивачем судових витрат та подана безпосередньо перед судовим засіданням, що унеможливило подання стороною своїх заперечень. Відповідно до процесуального закону вручення повістки представнику учасника справи, у тому числі позивача, вважається також врученням повістки і цій особі, отож суд вважає, що позивач був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити, надавши пояснення тотожні змісту відзиву на позов. Додатково суду пояснив, що обставини щодо відсутності волевиявлення позивача на укладення оскаржуваного правочину не доведені жодними належними та допустимими доказами в рамках даної цивільної справи, оскільки висновки експерта надані з іншої цивільної справи, що є підставою для відмови в задоволенні позову у повному обсязі. Крім цього, 15.07.2022 представником відповідача було надано до суду заяву про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу заявлених позивачем, обґрунтовуючи тим, що розмір таких витрат є занадто завищеним, з урахуванням вже усталеної судової практики із вирішення аналогічних спорів, такий розмір не відповідає фінансовому стану клієнта, оскільки позивач є пенсіонером, ніде не працює, а тому

Outcome: partial