Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Адвокат Маринюк С.О. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У вступному слові представник позивачки - адвокат Маринюк С.О. пояснив, що [INFO] померла баба позивачки - [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в с. Красностав Шепетівського району Хмельницької області. 29.03.2017 р на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт на ім`я позивачки на земельну ділянку. Позивачка не знала про існування заповіту в її користь. Окрім того, спадкоємці за заповітом, які є також спадкоємцями першої черги за законом, - відповідачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] і отримали свідоцвта про право на спадщину за заповітом на вказане у заповіті майно. Нотаріус відмовила позивачці прийняти заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку на подання такої заяви. Тому представник позивачки - адвокат Маринюк С.О. просить позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Не заперечує проти ухвалення заочного рішення , наслідки якого йому роз`яснені судом. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, повторно в судове засідання не з`явилась, не повідомила про причини неявки, відзив на позов не подала. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив на позов не подав. Враховуючи наявність достатніх підстав, згоду представника позивачки - адвоката Маринюка С.О., суд постановив розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення у справі. Заслухавши пояснення представника позивачки - адвоката Маринюка С.О., дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] одна, що стверджується довідкою Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 161 від 18.03.2021 (а.с.34). [PERSON] успадкувала та набула у власність після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , земельну ділянку площею 1,4902 га, кадастровий номер 6823982200:03:008:0006 на території Горицької сільської ради Славутського району Хмельницької області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 грудня 2016 року (а.с.75) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 76548703 від 21 грудня 2016 року (а.с.76). 26 серпня 2015 року на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт на все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в користь дочки [PERSON] (а.с.34 зворот), а отже відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. [PERSON] померла [INFO] в с. Красностав Славутського району Хмельницької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 09 грудня 2020 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] , за заявами відповідачів [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Артемовою Л.Я. заведена спадкова справа № 67/2021 (а.с.32-81). З матеріалів спадкової справи № 67/2021 вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 20 жовтня 1985 року (а.с.37), свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 15 липня 1961 року (а.с.43) та свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 1 серпня 1982 року, яке вказує на підстави для зміни прізвища [PERSON] на [PERSON] (а.с.43 зворот). Відповідачка [PERSON] після смерті [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6823982200:03:013:0010, площею 0,5778 га, що розташована на території Горицької сільської ради Славутського району Хмельницької області, та зареєструвала своє право власності, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.55, 55 зворот). Відповідач [PERSON] , відповідно до ст. 1241 ЦК України, після смерті матері [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину на обов`язкову частку за законом на 1/4 частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий номер 6823982200:03:013:0010, площею 0,5778 га, що розташована на території Горицької сільської ради Славутського району Хмельницької області, та зареєстрував своє право власності, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.57 зворот, 58). Проте, встановлено, що 29 березня 2017 року на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт на земельну ділянку, кадастровий номер 6823982200:03:008:0006, площею 1,4902 га, що розташована на території Горицької сільської ради Славутського району Хмельницької області, в користь [PERSON] , [INFO] (а.с.79 зворот -80). У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином позивачка [PERSON] також є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, оскільки заповіт в її користь був складений спадкодавцем [PERSON] після складення заповіту в користь [PERSON] . В матеріалах спадкової справи № 67/2021 (а.с.32-81) є оригінал заповіту [PERSON] в користь [PERSON] від 29.03.2-17 р (а.с.35), але відсутні відомості про те, що нотаріус повідомляв спадкоємця [PERSON] за заповітом - [PERSON] про відкриття спадщини. Вказаний заповіт не змінений і не скасований, зареєстрований в рнеєстрі за № 24. В місцевих ЗМІ не публікувались оголошення про виклик спадкоємців до нотаріуса чи до сільської ради у зв`язку з відкриттям спадщини після смерті [PERSON] (а.с.11, 12). До позовної заяви [PERSON] та її представник долучили дублікат Заповіту [PERSON] в користь [PERSON] , виданий позивачці старостою виконавчого комітету Берездівської сільської ради 26.08.2021 року (а.с.8 зворот). Отже, до 26.08.2021 р позивачка [PERSON] не знала і не могла знати про існування заповіту, складеного [PERSON] в її користь. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини, що стверджується листом нотаріуса (а.с.15). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Судом встановлено, що нотаріус не повідомляв спадкоємця [PERSON] за заповітом - [PERSON] про відкриття спадщини, хоча знав про наявність заповіту, зареєстрованого у спадковому реєстрі. Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] поважними, зважаючи на те, що вона разом із спадкодавцем не проживала, не знала про існування заповіту в її користь. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивачки на спадкування після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved