Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є співвласниками кв. [ADDRESS] . Станом на травень 2021 р. в цій квартирі зареєстровані і фактично не проживають з квітня 2019 р. відповідачі. Обов`язки, пов`язані з утриманням житлового приміщення, оплатою комунальних послуг, проведенням поточного ремонту, відповідачі не виконують. Водночас, факт реєстрації відповідачів в належній позивачам квартирі обмежує їх право вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування цією квартирою, з метою зменшення своїх витрат на її утримання та для реалізації в подальшому можливості здійснювати своє право власності на квартиру без будь-яких обтяжень, зокрема, у випадку її відчуження. Позивачі в судове засідання не з`явились, до суду надійшла заява від їх представника адвоката Севастьянової Олени Вікторівни, про розгляд справи у відсутність позивачів та їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення про виклик на сайті суду, причин неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовної вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, не заперечував. За таких обставин, в силу положень ст. 182, ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] належить 3/5 частки, а [PERSON] 2/5 частки квартири [ADDRESS] , про що свідчить довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.04.2021 р. № 254755818 (а.с. 12-15). Місце проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстровано в зазначеній вище квартирі, що підтверджується відповідними довідками Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області про реєстрацію місця проживання особи від 06.05.2021 р. № 265, № 266 (а.с. 29-30). Згідно з актом про не проживання осіб за місцем реєстрації від 24.05.2021 р., починаючи з 01.04.2019 р. відповідачі фактично не проживають у спірній квартирі (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового Кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 1\~ст. 405 ЦК України встановлено, що\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі понад рік без поважних причин у вказаному житловому приміщенні не проживають, участі в утриманні квартири не приймають, суд доходить висновку, що їх слід визнати такими, що втратили право користування квартирою. На підставі викладеного та

Outcome: approved