Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 12 вересня 2018 року уклали шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. Зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало не можливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Протягом останнього року сімейне життя із відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, відповідач не працює, використовував кошти із сімейного бюджету не за призначенням, виносив кошти із будинку, брав у банківських установах кредити, які вона змушена платити. З відповідачем спільного господарства не ведуть, проживають окремо, відповідач добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС не бажає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 12 вересня 2018 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №279; стягнути з відповідача судові витрати по справі: судовий збір та витрати на надання правничої допомоги в розмірі 1500 грн. Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 18.04.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Позивач до суду надіслала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 08.07.2022 року від відповідача до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позову . Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до\~ст.51\~Конституції України та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~\~ст.56 СК України\~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3\~\~ст.105\~СК України передбачає, що\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 2018 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №279, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало не можливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків, кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, на даний час проживають окремо, сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі\~статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Згідно з положеннями частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано копію квитанції до прибуткового касового ордера, відповідно до якої, адвокат Мусевич А.І. отримав від [PERSON] за надання правничої допомоги 1500 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними та співмірними надам послугам. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved