Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , ця ж адреса є місцем виконання договору про користування електроенергією. Вказана квартира належіть позивачці на праві власності. [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] спільно користуються вказаною квартирою, а також спільно сплачують витрати на утримання квартири, в тому числі і за споживання електроенергії. З метою постачання електроенергії до вищевказаної квартири та розрахунків за споживання електроенергії електропостачальником ПАТ «Київенерго» було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . У січні 2018 року позивачу стало відомо про претензію ПАТ «Київенерго» (попередження № 156445 від 21.12.2017 р. на ім`я [PERSON] про відключення електроенергії за заборгованість в сумі 1810,56 грн.). Не погодившись з претензією електропостачальника, позивачка та інші члени родини подали відповідні заперечення, які не були прийняті ні ПАТ «Київенерго», ні його правонаступником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». У березні 2018 року відповідач відключив електропостачання квартири позивачки та списав з особового рахунку № [NUMBER] суму в 1810,56 грн. з коштів, внесених на особовий рахунок як авансовий платіж. Стороною правочинів, які позивачка просить визнати недійсними (записів про проведення контрольних оглядів лічильника по о/р 12028204513), зазначена [PERSON] . Позивач стверджує, що вказані правочини не відповідають вимогам ст. 203, 215, 216 ЦК України, є недійсними, вчинялись без її відома та згоди, нею і [PERSON] не підписувались. Позивач стверджує, що електропостачальник порушив вимоги п.7 ч. 1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», тому що розрахунок ціни спожитої електроенергії (вартості послуги) було виконано, виходячи із недостовірних показників засобу обліку, протиправно визначених 15.01.2017 р., 15.03.2017 р., 06.05.2017 р., 04.08.2017 р., 05.09.2017 р. та 08.11.2017 р., що мало наслідком неналежне визначення ціни електроенергії і завищення вказаної ціни на 1810,56 грн. В подальшому вказані недостовірні показники та виконані на їх підставі розрахунки ціни спожитої електроенергії були внесені до карти особового рахунку [NUMBER] , що мало наслідком штучне створення абонентської заборгованості на суму 1810,56 грн. та подальше списання вказаної суми на користь електропостачальника. Показники лічильника, які належним чином знімались позивачкою, вносились до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику, до карти особового рахунку не вносились і в розрахунках не враховувались. Електропостачальник ПАТ «Київенерго» внаслідок неналежного виконання вимог ПКЕЕН та зобов`язань за договором про користування електричною енергією неправомірно визначив кількість спожитої позивачкою електроенергії, розрахував вартість послуги без врахування показників засобу обліку та необґрунтовано завищив вартість послуги на 1810,56 грн. При цьому факт вчинення недійсних правочинів (записів про проведення контрольних оглядів) та наявність розбіжностей в розрахунках за спожиту електричну енергію від позивачки приховувались. Відповідач без належної перевірки заперечень у березні 2018 року списав вказану суму 1810,56 грн. з особового рахунку № [NUMBER] , як заборгованість споживача. На підставі викладеного позивачка просить суд визнати укладеним та чинним станом на 28.02.2018 р. договір про користування електричною енергією о/р № 12028204513, фактично укладений між [PERSON] та електропостачальником ПАТ «Київенерго» без укладення договору у письмовій формі; визнати укладеним та чинним в період з 01.03.2018 р. по 20.06.2018 р. договір про користування електричною енергією о/р № 12028204513. фактично укладений між [PERSON] та електропостачальником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (правонаступником ПАТ «Київенерго») без укладення договору у письмовій формі; визнати недійсними правочини, вчинені в 2017-2018 р.р. електропостачальником ПАТ «Київенерго», правонаступником якого з 01.03.2018 р. є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»; визнати недійсними записи показників електроспоживання з позначкою (к), зроблені в карті о/р [NUMBER] станом на 06.05.2017 р„ 04.08.2017 р., 05.09.2017 р., 08.11.2017 р. та 07.01.2018 р. на підставі записів про проведення контрольних оглядів засобу обліку електроенергії без врахування фактичних показників лічильника, які належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику; визнати недійсними записи показників електроспоживання з позначкою (к), зроблені в карті о/р [NUMBER] станом на 15.01.2017 р. та 15.03.2017 р., стосовно яких відсутні докази проведення контрольних оглядів засобу обліку електроенергії; визнати недійсними суми вартості послуг з електропостачання, розраховані на підставі протиправно визначених показників електроспоживання станом на 15.01.2017 р., 15.03.2017 р., 06.05.2017 р., 04.08.2017 р., 05.09.2017 р., 08.11.2017 р. та внесені до карти о/р [NUMBER] в січні-грудні 2017 р. без врахування фактичних показників лічильника, які належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику; визнати недійсними суми сальдо, розраховані на підставі протиправно визначених показників електроспоживання та внесені до скарги о/р 12028204513 в січні-грудні 2017 р. без врахування фактичних показників лічильника, які належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику (1810,56 грн. станом на грудень 201 7 р. з урахуванням оплати від 12.12.2017 р. та 1900,56 грн. станом на січень 2018 р.); визнати протиправними діями щодо побутового споживача неналежне виконання електропостачальником вимог ПКЕЕН та зобов`язань за договором про користування електричною енергією (вчинення електропостачальником недійсних правочинів та подальший розрахунок кількості та ціни відпущеної електроенергії без врахування показників лічильника, які належним чином знімались споживачем, вносились до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику, а також ненадання споживачу розрахункових документів та неповідомлення споживача про наявність розбіжностей в розрахунках за електроенергію); зобов`язати відповідача в місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити перерахунок вартості наданих послуг з електропостачання за договором о/р № [NUMBER] відповідно до фактичних показників засобу обліку, які протягом 2017 р. належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись відповідачу, та повернути на о/р № [NUMBER] списану відповідачем в березні 2018 р. суму в 1810,56 грн., на яку було протиправно завищено ціну відпущеної електроенергії та штучно створено заборгованість. 15.09.2020 року від представника відповідача до суду надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник зазначає, що для проведення розрахунків за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] ПАТ «Київенерго» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Договір про користування електричною енергією за наведеною адресою не укладався. З 01.03.2018 року по 01.01.2019 року ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» надавало послуги з електропостачання у місті Києві, як правонаступник компанії ПАТ «Київенерго». Договір про користування електричною енергією за наведеною адресою не укладався, оскільки зміна постачальника електроенергії, що була зумовлена вимогами реформи енергетичного ринку України, не передбачає переукладення договору. Реквізити у всіх платіжних системах було змінено автоматично, вартість та порядок надання послуг з електропостачання залишилися незмінними. З 01.01.2019 ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» стало оператором системи розподілу та здійснює ліцензійну діяльність виключно з розподілу (передачі) електричної енергії. З 01.01.2019 р. постачання електричної енергії побутовим споживачам у м. Київ здійснює постачальник універсальної послуги. Таким чином, з 01.01.2019 розподіл електричної енергії на квартиру [ADDRESS] здійснюється на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, до умов якого автоматично приєднано [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно пункту 1.2.15 ПРРЕЕ, [PERSON] з 01.01.2019 року приєднано до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, відповідно договірні відносини про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт квартиру [ADDRESS] наявні саме між ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» та [PERSON] . Жодних заперечень щодо договірних відносин між Товариством та [PERSON] , звернень щодо укладення договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії до Товариства від позивачки не надходило. Так, у зв`язку з наявністю заборгованості станом на 01.12.2017 за показаннями 24800 кВтг (абонентські) за спожиту електричну енергію сумою 1810,56 грн, яка виникла з травня 2017 року внаслідок проведення оплат за спожиту електричну енергію сумами, які не відповідають вартості спожитої електричної енергії у відповідний розрахунковий період та відсутності оплати в жовтні 2017 року, ПАТ «Київенерго» було сформовано та вручено 13.01.2018 попередження про припинення електропостачання за адресою: [ADDRESS] . 26.01.2018 року [PERSON] за вх. № 22/050КЄК/19/1/6-24215 надала заяву щодо незгоди з нарахованою заборгованістю, необхідністю проведення перевірки електролічильника та складення двостороннього акта зірки. 19.02.2018 року відповідачем листом за вих. № 42КД/012/Б-6426 було повідомлено позивача про те, що фахівці ПАТ «Київенерго» перевірили відомості контрольних обходів за адресою: [ADDRESS] та встановили, що контрольні показання, які фіксували фахівці впродовж 2017 року, відповідають фактичним та внесені до особового рахунку № [NUMBER] правильно. 12.02.2018 року фахівці ПАТ «Київенерго» провели контрольний огляд приладу обліку за наведеною адресою. Згідно Акту контрольного огляду розрахункових засобів Показання на час проведення перевірки становили 25369 кВтг. 06.05.2017 року фахівець ПАТ «Київенерго» зафіксував контрольні покази приладу 22790 кВтг, а у квитанції про оплату за спожиту електричну енергію від 17.05.2017 року станом на 01.05.2017 року зазначено показник-23800 кВтг. 04.08.2017 року фахівець ПАТ «Київенерго» зафіксував контрольні покази приладу 22790 кВтг, а у квитанції на оплату за спожиту електричну енергію від 21.08.2017 року станом на 01.08.2017 року зазначено показник- 24450 кВтг. Позивачці було роз`яснено, що чинне законодавство не обмежує права на проведення передоплати, проте під час заповнення квитанції необхідно зазначати фактичні показання приладу обліку та враховувати те, що у разі зміни тарифу перерахунок буде проведено за фактичними показами, зафіксованими контролерами та за діючими тарифами для населення у відповідному періоді, що затвердженні Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). Проведений аналіз спожитої і сплаченої електроенергії позивачем приводить до висновку, що заборгованість за спожиту електроенергію у 2016-2018 роках виникла внаслідок оплати не за фактичними показами лічильника та не в повному обсязі. Починаючи з 2010 року, споживач сплачує за спожиту електроенергію не за фактичними показами лічильника, фіксованими сумами (за 100-200 кВтг), однак обсяги споживання у цей період значно менші, внаслідок чого на особовому рахунку існувала переплата. У той період оплата проводилась не за діючими тарифами. Наприклад, до вересня 2015 року клієнтка сплачувала щомісячно за 100 кВтг по тарифу 0,2154 грн, однак тариф змінився у травні 2014 року (0,237 грн) та у квітні 2015 (0,366 грн.), внаслідок чого з липня 2015 року утворилась заборгованість. У 2017 році за показами лічильника, зафіксованими персоналом Товариства, значно збільшився обсяг щомісячного споживання - величина середньомісячного споживання становила 279 кВтг, однак клієнт продовжувала сплачувати фіксованими сумами, величина середньомісячного споживання за показами лічильника, зазначеними у платіжних документах 2017 року становила 200кВтг. Таким чином, електропостачання квартири було відключено 05.03.2018, оскільки після отримання попередження заборгованість так і не була сплачена та ніхто не звернувся до центру обслуговування клієнтів Товариства. Квитанціями від 05.03.2018 року на суму 930,00 грн. та від 06.03.2018 року на суму 1900,00 грн. було сплачено наявну заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] . Електропостачання було відновлене 07.03.2018 року. 14.03.2018 року порушене у попередніх зверненнях питання щодо розрахунків за спожиту електричну енергію було розглянуто на засіданні Комісії Інформаційно-консультаційного центру по роботі з споживачами електричної енергії з розгляду спірних питань, що виникли між споживачами електричної енергії м. Києва та ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (комісія ІКЦ). Комісією ІКЦ ретельно перевірено та проаналізовано факти з питань розглядалося на засіданні, та ухвалено рішення відповідно до вимог нормативно-тех документів та чинного законодавства України, а саме: нарахування за спожиту електричну енергію та відключення електропостачання за адресою: [ADDRESS] проведено з урахуванням ПКЕЕН. 16.03.2018 року фахівці ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у присутності одного з мешканців провели контрольний огляд електролічильника, показання під час проведення перевірки становили 25821 кВтг. 02.04.2018 року [PERSON] повторно звернулась до Товариства з заявою вх. № 22/050КЕК/1/6-84825 щодо необґрунтованості нарахованої заборгованості 1810,56 грн. 13.04.2018 року за вих. № 1 /3/012/Б-15060 було повторно надано від [PERSON] по суті спірних питань. Представник зазначає, що 01.08.2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві було видано Направлення № 2526 щодо проведення позапланової перевірки на підставі звернення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про порушення у сфері прав споживачів у період з 02.08.2018 по 15.08.2018. 15.08.2018 року був складений Акт № 2549-1 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, в якому встановлено, що порушень законодавства з боку ПрАТ « ДТЕК Київські електромережі» у сфері захисту прав споживачів не виявлено. Враховуючи ст.203 ЦПК України представник вважає, що позивачкою не доведено яким чином записи про проведення контрольних оглядів лічильника мають ознаки недійсності правочину, зокрема, яким чином дані записи суперечать актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Таким чином, представник вважає, що визнання недійсними записів проведення контрольних оглядів, особою, в тому числі, яка не є стороною договору, не є належним та ефективним способом захисту у цивільному судочинстві. Отже, позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, абсолютно безпідставними та такими, що не гуртуються на дійсних обставинах справ та не мають нормативного підгрунтя, а отже не підлягають задоволенню в судовому порядку. На підставі викладеного представник відповідача просить суд відмовити в задоволені позовних вимог. 29.09.2020 року від представника позивачки до суду надійшла Відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що Відповідач заперечує наявність договорів про користування електричною енергією між Позивачкою та електропостачальниками. Повідомлення про наявність договору про послуги з розподілу (передачі) електроенергії є маніпулятивним, тому що така діяльність здійснюється з 01.01.2019 року. Стосовно оплати квитанцій за електроенергію іншими особами, то такі дії не суперечать вимогам ст.528 ЦК України. Позивачка оплачувала квитанції також і самостійно. Позивач [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] спільно користуються вказаною квартирою, а також спільно сплачують витрати на утримання квартири, в тому числі і за споживання електроенергії. Позивачка заперечує наявність заборгованості, тому що її розрахунок було проведено на підставі документів, які складені з порушенням вимог чинного законодавства. Платежі в березні 2018 року, які відповідач вважає сплатою заборгованості, були авансовими платежами. Позивачка стверджує, що електропостачальник порушив вимоги п.7 ч. 1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», тому що розрахунок ціни спожитої електроенергії (вартості послуги) було виконано виходячи із недостовірних показників засобу обліку, протиправно визначених 15.01.2017 р., 15.03.2017 р., 06.05.2017 р., 04.08.2017 р., 05.09.2017 р. та 08.11.2017 р., що мало наслідком неналежне визначення ціни електроенергії і завищення вказаної ціни на 1810,56 грн.. В подальшому вказані недостовірні показники та виконані на їх підставі розрахунки ціни спожитої електроенергії були внесені до карти особового рахунку [NUMBER] , що мало наслідком штучне створення абонентської заборгованості на суму 1810,56 грн. та подальше списання вказаної суми на користь електропостачальника. Показники лічильника, які належним чином знімались позивачкою, вносились до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику, до карти особового рахунку не вносились і в розрахунках не враховувались. Про наявність заборгованості позивачці стало відомо в січні 2018 р. Позивачка щомісяця належним чином знімала показники лічильника, вносила їх до платіжних документів та належним чином повідомляла електропостачальника про ці показники та сплачені за споживання електроенергії кошти, що підтверджується відповідними платіжними документами. Але електропостачальник вказані показники до карти особового рахунку не вносив і в розрахунках вартості послуги не використовував Надані позивачкою показники споживання почали вноситись до карти особового рахунку тільки з листопада 2017 р. Про наявність розбіжностей в розрахунках за споживання електроенергії позивачці стало відомо тільки в січні 2018 р. з попередження про відключення. Про наявність записів про проведення контрольних оглядів як підстави для визначення кількості спожитої електроенергії та подальшого розрахунку на підставі цих записів вартості послуги позивачці стало відомо з листа відповідача від 07.11.2018 р. Записи про проведення контрольних оглядів лічильника по о/р 12028204513 не відповідають вимогам ПКЕЕН, є неналежним виконанням зобов`язання і мають ознаки недійсних правочинів (не підписані споживачем та/або представником балансоутримувача та представником електропостачальника). При цьому позивачка та балансоутримувач свою участь у проведенні контрольних оглядів та складанні відповідних актів заперечують. Запис про проведення контрольного огляду лічильника споживача від 07.01.2018 р. має ознакою недійсності також і дату виконання (07.01.2018 р. є святковим та неробочим днем). Показники лічильника, зазначені в записах про контрольні огляди, не відповідають показникам, які Позивач відповідно до п.21 ПКЕЕН самостійно знімала, вносила до платіжних документів та належним чином передавала електропостачальнику. Позивачка заперечує достовірність показників, зазначених в записах про контрольні огляди. Стороною правочинів, які позивач просить визнати недійсними (записів про проведення контрольних оглядів лічильника по о/р 12028204513), зазначена [PERSON] . Згідно чинних судових рішень [PERSON] не має ніякого відношення до електропостачання кв. [ADDRESS] , зареєстрована за іншою адресою і не є споживачем послуги з електропостачання. В судових рішеннях також було встановлено, що власником вказаної квартири є [PERSON] , яка в цій же квартирі і зареєстрована. До відзиву додані зразки таких складених актів від 12.02.2018 р. та 16.03.2018 р. Бланки актів виконані відповідно до вимог типової форми акту контрольного огляду і передбачають внесення відповідних відомостей, а саме: прізвища виконавця робіт та споживача, адреса, особовий рахунок, місце встановлення лічильника, номери лічильника і пломб, показники лічильника, дата перевірки та підписи виконавця та споживача. Відомості контрольного огляду, витяги з яких додано до відзиву і які раніше додавались Позивачем до позовної заяви, мають вигляд зведеної таблиці записів про проведення контрольного огляду засобів обліку споживачів електроенергії в будинку [ADDRESS] (квартири з [ADDRESS] ), в тому числі і для о/р 12028204513 (споживач [PERSON] , [ADDRESS]). У вказаних витягах наявні стандартно роздруковані графи, які мають бути заповнені відповідно до вимог типової форми акту контрольного огляду, а саме: прізвище споживача, адреса, особовий рахунок, місце встановлення лічильника, номери лічильника і пломб, показники лічильника, дата перевірки та підпис споживача. Те, що ні записи про контрольні огляди, ні додані до відзиву акти від 12.02.2018 р. та 16.03.2018 р. не містять записів про пломбування та не підписані споживачем та/або представником балансоутримувача, свідчить про якість виконання робіт та кваліфікацію виконавців. На підставі викладеного представник позивачки просить суд задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Лісовської О.В. від 25.10.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Представник позивачки в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення №7305 від 02.10.1991 року, [PERSON] та її сім`ї було надано в користування квартиру [ADDRESS] . До складу сім`ї увійшли чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності від 04.05.2007 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Для проведення розрахунків за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] ПАТ «Київенерго» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] ні ім`я [PERSON] . З 01.03.2018 року по 01.01.2019 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» надавало послуги з електропостачання у м. Києві, як правонаступник компанії ПАТ «Київенерго». 13.01.2018 року ПАТ «Київенерго» було вручено попередження про припинення електропостачання за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з наявністю заборгованості станом на 01.12.2017 за показаннями 24800 кВтг (абонентські) за спожиту електричну енергію сумою 1810,56 грн, яка виникла з травня 2017 року внаслідок проведення оплат за спожиту електричну енергію сумами, які не відповідають вартості спожитої електричної енергії у відповідний розрахунковий період та відсутності оплати в жовтні 2017 року. 19.02.2018 року відповідачем листом за вих. № 42КД/012/Б-6426 було повідомлено позивача про те, що фахівці ПАТ «Київенерго» перевірили відомості контрольних обходів за адресою: [ADDRESS] та встановили, що контрольні показання, які фіксували фахівці впродовж 2017 року, відповідають фактичним та внесені до особового рахунку № [NUMBER] правильно. 12.02.2018 року фахівці ПАТ «Київенерго» провели контрольний огляд приладу обліку за наведеною адресою. Згідно Акту контрольного огляду розрахункових засобів Показання на час проведення перевірки становили 25369 кВтг. Позивачці було роз`яснено, що чинне законодавство не обмежує права на проведення передоплати, проте під час заповнення квитанції необхідно зазначати фактичні показання приладу обліку та враховувати те, що у разі зміни тарифу перерахунок буде проведено за фактичними показами, зафіксованими контролерами та за діючими тарифами для населення у відповідному періоді, що затвердженні Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). 05.03.2018 року [PERSON] було повідомлено про те, що компанією ПАТ «Київенерго» припинено подачу електроенергії у домоволодіння (квартиру) за адресою: [ADDRESS] . 16.03.2018 року фахівці ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у присутності одного з мешканців провели огляд електролічильника, показання під час проведення перевірки становили 25821 кВтг. 21.03.2018 року ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» надано відповідь на звернення [PERSON] , відповідно до якої під час проведеного аналізу нарахувань за особовим рахунком № [NUMBER] встановлено, що при проведенні оплат за спожиту електроенергію в квитанціях зазначалися нефактичні показання електролічильника, які не враховані в розрахунках, оскільки вона більші ніж покази, що зафіксовані фахівцями ПАТ «Київенерго». Нарахування проведено за показами, які фіксували фахівці Товариства, та за розрахунковими показаннями. З 01.01.2019 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» стало оператором системи розподілу та здійснює ліцензійну діяльність виключно з розподілу (передачі електричної енергії. Таким чином, з 01.01.2019 року розподіл електричної енергії на квартиру [ADDRESS] , здійснюється на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, до умов якого автоматично приєднано [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] . За нормами ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Стаття 634 ЦК України передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначаються Законом України "Про ринок електричної енергії"та ПРРЕЕ. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електроенергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Пунктом 2 Постанови НКРЕКП "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" від 14.03.2018 № 312 встановлено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Підпунктом 1.2.1 пункту 1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) передбачено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Згідно з підпунктом 1.2.7. пункту 1.2 ПРРЕЕ постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Згідно п. 1.2.15. ПРРЕЕ, для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань , оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі. Відповідно до підпункту 3.1.7. пункту 3 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Згідно з підпунктом 3.1.9 пункту 3 ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається. Пункт 3.2.5. ПРРЕЕ передбачає, що укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання. Тобто, у розумінні пункту 1.2.15 ПРРЕЕ, [PERSON] з 01.01.2019 року приєднано до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, відповідно договірні відносини про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на квартиру [ADDRESS] наявні саме між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та [PERSON] . В ч. 1-3 ст. 714 ЦК України закріплено,що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, є: споживачі (індивідуальні та колективні), а виконавцями комунальних послуг є - послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; та послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством; своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновних робіт у розмірі, визначеному законодавством; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини; у разі укладення індивідуальних договорів про надання комунальних послуг здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку; інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства. Відповідно до п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Згідно п. 7.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами. Положеннями п. 11.5.1 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 року, послуги з розподілу електричної енергії надаються користувачу безперервно, крім випадків, передбачених договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та цим кодексом. Згідно п. 2 п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 р., передбачені випадки припинення розподілу електричної енергії, зокрема, за зверненням електропостачальника: припинення електроживлення користувача (споживача електричної енергії) у випадках, визначених Правилами роздрібного ринку електричної енергії. Проведений аналіз спожитої і сплаченої електроенергії позивачем приводить до висновку, що заборгованість за спожиту електроенергію у 2016-2018 роках виникла внаслідок оплати не за фактичними показами лічильника та не у повному обсязі. Таким чином, електропостачання квартири було відключено 05.03.2018 року, оскільки після отримання попередження заборгованість так і не була сплачена. Квитанціями від 05.03.2018 року на суму 930,00 грн. та від 06.03.2018 року на суму 1900,00 грн. було сплачено наявну заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] . 07.03.2018 року електропостачання було відновлене. Частинами 1 та 2 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно з п. 6 ч. 1 с. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів. Суд вважає, що відповідачем не порушено вимоги законів, на які посилається позивач, оскільки відповідач діяв відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року. Згідно приписів Закону України «Про захист прав споживачів», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ споживачів» від 12.04.1996 р. №5, суд при вирішенні питання про характер правовідносин між споживачем та продавцем має виходити як із норм Закону України «Про захист прав споживачів» і прийнятих згідно з ним актів законодавства, так і з відповідних норм ЦК України та іншого законодавства, що не суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». Твердження позивачки про порушення відповідачем її прав як споживача не знайшли свого підтвердження. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд,

Outcome: dismissed