Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в 23 грудня 2021 року вона дізналася про відкриття виконавчого провадження з виконання спірного виконавчого напису. В той же час їй взагалі нічого не відомо про існування будь-якої заборгованості, а також про укладання кредитних договорів. Зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А. С. було відкрито виконавче провадження на підставі спірного виконавчого напису. Однак позивач не погоджується з останнім та вважає, що він не підлягає виконанню, оскільки під час його вчинення приватний нотаріус не дотримався вимог ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій в частині переліку документів, що є підставами для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Згідно поданої заяви просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с.74-76). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно поданої заяви просили розглянути справу без участі представника (а.с.85). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису, вчиненого 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Грисюк О. В., остання пропонує стягнути грошові кошти у сумі 7\~269 гривень 17 копійок з відповідачки [PERSON] (а.с.41), які є боргом за Кредитним договором №842/507С ВІД 19/04/0 від 19 квітня 2007 року, укладеним між нею та ПАТ «Брокбізнесбанк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Форвард Фінансів». Стягнення заборгованості проводиться за період з 19 квітня 2007 року по 07 червня 2021 року і складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1\~599 гривень 64 копійки, по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 05 гривень 26 копійок; строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 5 014 гривень 27 копійок та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 гривень 00 копійок. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №72257 (а.с. 41). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 листопада 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А. С. було відкрито виконавче провадження №67676494 по виконанню спірного виконавчого напису (а.с.\~37). Як з`ясовано з копії Кредитного договору №842/507С ВІД 19/04/07 від 19 квітня 2007 року, сторони домовились про надання позивачці кредиту в загальному розмірі 5 860 гривень 00 копійок зі сплатою 31 % річних на строк з 19 квітня 2007 року по 19 квітня 2009 року. Даний договір нотаріально не посвідчений та наданий позивачкою зі складу документів виконавчого провадження №67676494 (а.с.39-40). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд посилається на те, що відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1722 від 29 червня 1999 року, даний перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662. Вказана постанова КМУ визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14. Як зазначає в своїй постанові від 21 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду в справі №910/10374/17 - резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тому Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи відповідача щодо зупинення ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду (01 листопада 2017 року), оскільки зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: "Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника". Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів № 779 та № 780 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, проаналізувавши зазначені судові рішення, суд вважає, що на час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису 11 червня 2021 року, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів був недійсним і тому приватний нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис за договором, укладеним між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] від 19 квітня 2007 року, який не був нотаріально посвідчений. Тому, суд вважає, що доводи позивачки про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом на підставі Кредитного договору, укладеного між ПАТ «Брокбізнесбанк» та нею 19 квітня 2007 року таким, що не підлягає виконанню є слушними, оскільки нотаріусу не було надано нотаріально посвідченого такого договору, що встановлено судом з наданих документів. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачкою доведено суду про існування порушень законодавства при його вчиненні. Ухвалою суду\~від 31\~січня 2022\~року було\~зупинено стягнення\~на підставі\~виконавчого напису,\~вчиненого 11\~червня 2021\~року приватним\~нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~Оленою Василівною,\~що зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~72257 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості у розмірі 7 269 гривень 17 копійок (а.с.57). Згідно постанови приватного виконавця від 02 лютого 2022 року, вчинення виконавчих дій було зупинено на підставі ухвали суду (а.с.61). Частиною 7 ст. 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки судом достовірно встановлено відсутність правових підстав у приватного нотаріуса вчиняти виконавчий напис за договором, який не був нотаріально посвідчений, тому наявність інших порушень з боку приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису суттєво не впливає на правомірність чи неправомірність дій нотаріуса під час вчинення зазначеного виконавчого напису, враховуючи, що чинне законодавство не передбачає права на вчинення такого напису за таким кредитним договором саме з підстав порушення вимог про надання документів для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір, який вона сплатила під час звернення з позовом до суду за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову (а.с.9,61). На підставі викладеного, ст.ст. 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved