Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

16.06.2022 заявники звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, яка має дітей. В обґрунтування заяви вказано, що 27.10.2007 між ними зареєстровано шлюб. Сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На початку вересня 2021 між ними загострились непорозуміння. Старша дитина проживала і з батьком і з матір`ю. Так відбувалось до початку бойових дій в Україні. Після воєнних дій, старша донька продовжує проводити рівну кількість часу з кожним з батьків та знаходиться на їх утриманні. Молодша донька фактично проживає з батьком та знаходиться на повному його утриманні, за домовленість сторін дружина надсилає кошти на утримання молодшої дитини. На теперішній час збереження шлюбу не можливе. Сторони досягли згоди щодо утримання, проживання та виховання дітей. Сторонами укладено договори про участь у вихованні та утриманні дитини. У зв`язку з чим сторони просять розірвати шлюб, визначити місце проживання [PERSON] , після розірвання шлюбу, разом з батьком [PERSON] [PERSON] звернулась з заявою, яка посвідчена приватним нотаріусом ХМНО Луніною Т.А., якою повідомила, що підтримує вимоги заяви, справу просила розглядати у її відсутність. [PERSON] звернувся з заявою, яка посвідчена приватним нотаріусом ХМНО Бєлінською К.В., якою повідомив, що підтримує вимоги заяви, справу просив розглядати у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.10.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1871. Сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3\~ст. 293 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. \~ст. 109 СК України\~передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ст.ст.\~104,\~114 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між заявниками повинен бути розірваним. Відповідно до\~статті 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] зазначила, що після розірвання шлюбу буде іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до\~статті 160 СК України\~ місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до\~ст.161 СК України, за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) від 22 грудня 2021, та окрім цього визначив, що зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання. Одночасно Верховний Суд наголошує на тому, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним за наявності підстав вважати, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч.4\~ст.157 СК України\~батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Предметом даного договору є визначення місця проживання та дії з виховання, навчання, догляду за дитиною або поєднаних цих елементів, спрямованих на забезпечення нормального фізичного, духовного та морального розвитку дитини. Договір укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Між [PERSON] та [PERSON] 23.05.2022 укладено договори щодо здійснення батьківських прав та визначення проживання, які посвідчені приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Чернявським Ю.В. Так, між сторонами визначено у добровільному порядку місце проживання їхньої дитини, [PERSON] з батьком - [PERSON] , дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] та їхню участь у вихованні дитини на підставі укладеного між ними нотаріально-посвідченого договору у відповідності до ч.4 ст.157 та ст.160 СК України. Проте, суд зазначає, що у випадку неналежного виконання батьком [PERSON] або матір`ю [PERSON] покладених на них обов`язків щодо утримання і виховання дитини [PERSON] та [PERSON] , та порушення умов укладеного між сторонами Договору про визначення місця проживання дитини та участь батьків у їх вихованні, мати або батько дітей мають право звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 109,110-114 СК України і

Outcome: approved