Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

28 січня 2022 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 28 жовтня 2020 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2691, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовані тим, що подружнє життя між позивачем та відповідачем виявилося невдалим, сторони втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння, з`ясували, що мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Як зазначає позивач, між сторонами склалися складні взаємини, які призвели до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного. Позивач вказує, що з січня місяця 2021 року шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведеться, тож шлюб має формальний характер. У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася спільна донька - [PERSON] . Позивач зазначає, що між сторонами досягнуто угоди, щодо утримання дитини. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2022 року, визначено головуючого суддю Суворову О.В. 07 лютого 2022 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, а саме: після розірвання шлюбу, малолітню дитину [PERSON] залишити проживати з матір`ю [PERSON] 18 травня 2022 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про передачу справи для повторного автоматизованого розподілу у зв`язку з довготривалим знаходженням судді Суворової О.В. у відпустці. Розпорядженням керівника\~апарату Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси, 23 травня 2022 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 522/2155/22 провадження №2/522/2978/22. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2022 року цивільна справа за № 522/2155/22 розподілена судді Свяченій Ю.Б. для подальшого розгляду. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2022 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 13 липня 2022 року. У судове засідання 13 липня 2022 року сторони не з`явилися. Про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 28 жовтня 2020 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстровано шлюб, актовий запис № 2691, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася спільна донька - [PERSON] . Подружжя має різні погляди на сімейне життя та обов`язки, сторони втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння. З січня місяця 2021 року шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведеться, тож шлюб має формальний характер. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Щодо вимоги про залишення малолітньої [PERSON] на утриманні позивачки [PERSON] , суд приходить до наступного. Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. У даній справі, позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини не заявлялись і судом не розглядались. За загальним правилом за відсутності спору, щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року по справі № 200/952/18. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Відповідно до пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2022 рік" на 01 січня 2022 року становить 2481 гривня. Отже, за подачу до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сума судового збору становить 992,40 грн. Відповідно до квитанції № 0.0.2398952476.1 від 29 грудня 2021 року та квитанції 0.0.2441119115.1 від 01 лютого 2022 року позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., виходячи з розміру, встановленого пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про повернення позивачу [PERSON] судового збору з державного бюджету у сумі 496,20 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved