Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Рівненської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником виділеного із спільної часткової власності 32/100 частини житлового будинку на [ADDRESS] на підставі рішення Рівненського міського суду від по справі № 569/14731/17, що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.10.2018 р. № 140247434 та рішенням суду. Разом із набуттям права власності на частину житлового будинку до нього перейшло право користування земельною ділянкою, що підтверджується Архівною довідкою Архівного відділу Рівненської РДА від 10.07.2018 р. №483/04-01. Вказує, що його діду [PERSON] належала 1/2 частина житлового будинку на [ADDRESS] , що стверджується копією рішення виконкому Ровенської міськради №802/7 та копією Свідоцтва про право особистої власності від 26.06.1958 р. Вказана 1/2 частина житлового будинку знаходилася на земельній ділянці площею 0,15, яка перебувала у користуванні діда. Відповідно до Архівної довідки №452/04-01 від 06.07.2018 р. Архівного відділу Рівненської районної державної адміністрації у документах Тинненської сільської ради трудящих Ровенського району Ровенської області у Погосподарській книзі с. Дворець за 1955-1957 роки є відомості про господарство [PERSON] , яке мало у особистому користуванні 0,15 га землі. Інша 1/2 частина житлового будинку належала [PERSON] , і у її господарстві у особистому користуванні була земля площею 0,15 га, що стверджується Архівною довідкою від 10.07.2018 р. №483/04-01. Відповідно до Архівної довідки №483/04-01 від 10.07.2018 р. Архівного відділу Рівненської районної державної адміністрації у документах Тинненської сільської ради трудящих Ровенського району Ровенської області у Погосподарській книзі с. Дворець за 1955-1957 роки є відомості про господарство [PERSON] , яке мало у особистому користуванні 0,15 га землі. Таким чином, кожне господарство - [PERSON] та [PERSON] мало у користуванні окремі земельні ділянки. У зв`язку із проведеними добудовами в домоволодінні [PERSON] . Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації були проведені перерахунки часток співвласників у праві спільної часткової власності, відповідно до яких розмір частки [PERSON] зменшився до 32/100, а [PERSON] збільшився до 68/100. На підставі проведених перерахунків його діду було видане взамін Свідоцтва про право особистої власності від 26.06.1958 р. нове Свідоцтво про право особистої власності від 20.09.1968 р. на 32/100 частини житлового будинку. Відповідно до чинного на той час Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922 р. передбачалося утворення дворів, і згідно із ст. 73 Кодексу «кожен двір та зміни у його складі реєструються Сільрадою у подвірних книгах, з поіменним зазначенням всіх членів двору і голови господарства». Вказані вище перерахунки часток у праві власності на житловий будинок не вплинули на розмір землекористування, і сторони продовжували користуватися тими земельними ділянками, які були у їх особистому користуванні, між домоволодіннями проходила огорожа, яка збереглася до даного часу. 23.12.1988 року дід позивача подарував належні йому 32/100 частини житлового будинку на [ADDRESS] [PERSON] . У подальшому у зв`язку із забудовою сусідніх об`єктів - бази Спорттоварів та дитячого садочка були вилучені частин земельних ділянок у [PERSON] та [PERSON] із виплатою їм грошових компенсацій за плодові насадження, і їх землекористування зменшилися, що сторонами не заперечується. Фактичний розмір земельної ділянки, на якій розташований належний йому будинок, на час укладення договору дарування як і на даний час становить 500 кв.м Таким чином, права на земельні ділянки, які перебували у користуванні [PERSON] та [PERSON] підтверджені записами у погосподарській книгах перейшли у користування нових власників будинку у розмірах, що залишилася у їх фактичному користуванні на час виникнення прав власності, тобто відповідно у [PERSON] на 500 кв.м.. у [PERSON] , [PERSON] [PERSON] на 636 кв.м., так як рішень про передачу земельної ділянки у спільне користування як попередніх власників будинку - [PERSON] та [PERSON] так і нинішніх її власників власником земельної ділянки - Рівненською міською радою не приймалося. Зазначає, що Рішенням Рівненської міської ради від 17.09.2020 р. громадянам [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 511 м2 на [ADDRESS] безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Постановою Верховного Суду від 02.12.2020 р. постанову Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року в частині виділення в користування [PERSON] та [PERSON] частини земельної ділянки скасовано і направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішенням Рівненського апеляційного суду від 15.06.2021 р. по справі № 569/14731/17 [PERSON] та [PERSON] відмовлено щодо виділення у їх користування земельної ділянки площею 511 кв.м. На звернення представника позивача до Рівненської міської ради про скасування рішення від 17.09.2020 р. №7932 та зняття з розгляду заяви [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із рішенням Рівненського апеляційного суду від 15.06.2021 р., листом від 17.08.2021р. №05-2202 Рівненська міська рада повідомила про відсутність правових підстав для скасування рішення від 17.09.2021 30.09.2021 р. Рівненська міська рада прийняла рішення №1357 «Про затвердження проекту землеустрою і передачу безоплатно у спільну сумісну власність громадянам [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки на [ADDRESS] , на якій розташований об`єкт нерухомого майна», а 21.10.2021 р. державний реєстратор Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області Басік-Дорочинська Євгенія Петрівна прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 61039805 від 21.10.2021 р. та проведена держана реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:021:0414. Таким чином, позивач зазначає, що оспорюваними рішеннями Рівненської міської ради порушено його право як землекористувача, набуте на законних підставах - у зв`язку із переходом до нього права власності на нерухоме майно. Вважає, що кожен власник будинку має у користуванні земельну ділянку, яка перейшла від їх попередників, і має право на її приватизацію відповідно до ст. 118 ЗК України. 28 грудня 2021 року представником відповідача Рівненської міської ради Н.Мозоль подано відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому вона зазначає, що заявлені позовні вимоги не визнає повністю, рішення Рівненської міської ради є законними, ухваленими з дотриманням Регламенту Рівненської міської ради. 04.01.2022 року представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] було подано відзив на позов, в якому вона вказала, що позовні вимоги [PERSON] не визнає повністю, вважає їх безпідставними. Вказує, що земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок за адресою [ADDRESS] перебуває у комунальній власності, на земельній ділянці знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями, який належав на праві спільної часткової власності наступним особам: \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В результаті розгляду цивільної справи № 569/14731/17 за зверненням вказаних співвласників, судом було вирішено припинити право спільної часткової власності з виділенням кожному окремої частки в натурі. Питання про порядок користування земельною ділянкою за адресою по [ADDRESS] було також предметом розгляду цивільної справи № 569/14731/17. Рівненським міським судом Рівненської області у справі між тими ж сторонами .№569/14731/17 згідно рішення від 04 листопада 2019 року, що стосується встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , на якій розташований житловий будинок, було також припинено право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] , та вирішено виділити частки в натурі, а саме: [PERSON] - 23/100 частки в натурі будинковолодіння з надвірними будівлями, що за адресою [ADDRESS] .; [PERSON] 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями (домоволодіння) [ADDRESS] в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого домоволодіння. Припинено право спільної часткової власності на 45/100 частин будинковолодіння по [ADDRESS] , що належать [PERSON] та [PERSON] . Виділено в самостійний об`єкт нерухомого майна [PERSON] та [PERSON] в натурі в цілу ідеальну частку житловий будинок загальною площею 58,5 кв.м., житловою площею 33.0 кв.м. Що ж стосується земельної ділянки, загальною площею 1138 га., на якій розташований зазначений житловий будинок [ADDRESS] , то підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визначення порядку користування зазначеною земельною ділянкою між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] згідно з їх частками у праві власності на житловий будинок, стала імперативна вимога земельного законодавства України про те, що це є виключно компетенцією органу місцевого самоврядування - Рівненської міської ради, оскільки відповідна земельна ділянка перебуває у комунальній власності, і як було встановлено у справі № 569/14731/17 та не спростовано сторонами, жодних відомостей щодо передачі у власність чи у користування зазначеної земельної ділянки сторонам по справі, чи попереднім співвласникам житлового будинку не було. Згідно Постанови Верховного Суду по цивільній справі № 569/14731/17 від 02 грудня 2020 року Верховний Суд прийшов до наступного висновку, що стосувався земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , зокрема: «відмовляючи у задоволенні первісного та зустрічного позовів про встановлення порядку користування земельною ділянкою, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та відповідачі за первісним позовом, як співвласники будинку не оформили свого права користування чи права власності на земельну ділянку, яка розташована на [ADDRESS] , як передбачено статтями 42, 86-88 Земельного кодексу України. Технічної землевпорядної документації ними не виготовлено, земельна ділянка їм, як співвласникам будинку, в натурі не виділялася та її межі не встановлювалися, документ, що посвідчував би їх право власності чи право користування земельною ділянкою відсутній. Сторони не надали суду доказів того, що земельна ділянка знаходиться в їх власності чи в користуванні, тобто не надали державного акта на право володіння чи право користування земельною ділянкою і органами місцевого самоврядування, не встановлено в натурі меж даної ділянки, тому вимоги позивачів за первісним та зустрічними позовами про встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволенню не підлягають». Саме

Outcome: approved