Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.06.2022 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області в особі державного нотаріуса Ковбасюк Наталії Юріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним заповіту відмовлено. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2020 року, скасовано. Крім того, призначено судове засідання для вирішення питання розподілу судових витрат на 07.07.2022 року, о 11 год. 00 хв. Встановлено строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат\~на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду з направленням таких іншим учасникам справи. \~ \~ \~ \~01.07.2022 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Мелєзгінов Ю.В. подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання щодо вирішення питання розподілу судових витрат була повідомлена належним чином. У заяві до суду, поданій 08.07.2022 року, просила судове засідання проводити у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Мелєзгінов Ю.В. не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання щодо вирішення питання розподілу судових витрат представник відповідача був повідомлений належним чином. У заяві до суду, поданій 01.07.2022 року, адвокат Мелєзгінов Ю.В. просив судове засідання проводити у його відсутності, просив задоволити його заяву та стягнути з позивача в користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач державний нотаріус Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю. не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання щодо вирішення питання розподілу судових витрат була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим проводити судове засідання у її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Кіровоградської області Міщенко О.Ю., яка представляє в судовому засіданні інтереси недієздатного [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання щодо вирішення питання розподілу судових витрат була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим проводити судове засідання у її відсутності. У відповідності до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану заяву у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. \~ Суд, вивчивши заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Мелєзгінова Ю.В. про вирішення питання\~про стягнення\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Згідно ч.1,\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать,\~зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частина 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч.ч. 1-4\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1\~ст. 89 ЦПК України). Згідно ч.ч.1,\~2\~ст.\~134\~ЦПК України,\~разом з\~першою заявою\~по суті\~спору кожна\~сторона подає\~до суду\~попередній (орієнтовний)\~розрахунок суми\~судових витрат,\~які вона\~понесла і\~які очікує\~понести в\~зв`язку із\~розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до частин першої - четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.\~\~ При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.\~ Відсутність доказів про здійснення відповідачем витрат для надання правничої допомоги унеможливлює її відшкодування (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16). Зазначена правова позиція також викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частиною першою та третьою\~статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19 висловлена позиція, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Разом з першою заявою по суті спору (а.с. 139-142 том 1) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач [PERSON] понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, нею подано до суду не було. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником відповідача 01.07.2022 року було надано суду: Акт прийому-передачі виконаних робіт щодо витрат на надання правової допомоги від 29.06.2022 року до договору про надання правової допомоги від 22.12.2020 року про те, що адвокат Мелєзгінов Ю.В. (виконавець) надав, а [PERSON] (замовник) прийняла юридичні послуги та розрахунок витрат на правничу допомогу (загальна кількість годин становить 17 годин, 1 год= 912 грн., 17 год. становить 15\~504 грн.). Сторони погодили розрахунок судових витрат відповідно до угоди про надання правової допомоги від 22.12.2020 року (а.с. 11 том 3); квитанцію до прибуткового касового ордера № 3 від 29.06.2022 року, згідно якої адвокатом Мелєзгіновим Ю.В. прийнято від [PERSON] на підставі угоди про надання правової допомоги 15\~504 грн. (а.с. 8 том 3). Крім того, в матеріалах справи міститься копія ордера Серія КР № 134838 від 22.12.2020 року про те, що [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 22.12.2020 року уповноважила адвоката Мелєзгінова Ю.В. представляти її інтереси в Гайворонському районному суді Кіровоградської області (а.с. 165 том 1). Між тим, судом встановлено, що ні відповідачем, ні її представником не було надано до суду ні договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Мелєзгіновим Ю.В. та відповідачем [PERSON] , в якому б були зазначені умови договору щодо вартості послуг, та не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, на необхідність подання яких прямо вказує ч.3\~ст.137 та ч.8 ст. 141 ЦПК України. Адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність договору про надання правової допомоги не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили саме такий розмір адвокатського гонорару, який сплачено відповідачем відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 3 від 29.06.2022 року. Акт прийому-передачі виконаних робіт щодо витрат на надання правової допомоги від 29.06.2022 року на суму 15\~504 грн. не підтверджує, в якій саме справі було надання правової допомоги, та не є доказом досягнутої сторонами домовленості про ціну, яка може підтверджуватися лише умовами договору про надання правової допомоги. Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed