Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , де просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 10.02.2007 виконкомом Михайлівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, актовий запис №2. Свої вимоги мотивує тим, що 10.02.2007 позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з червня 2019 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ майна, що є спільною власністю немає, досягнуто угоди про утримання дітей. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 04.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 08.07.2022 від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вказала, що строк на примирення не потрібний та просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою суду постановлено провести заочний розгляд даної справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб сторін був зареєстрований 10 лютого 2007 року, виконкомом Михайлівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2). Від даного шлюбу строни мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с. 6), та [PERSON] , [INFO] . При цьому, судом також встановлено, що між сторонами припинені подружні відносини. За весь цей час сторони не досягли примирення. Позивач зазначає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, якщо особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд враховує, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, за весь цей час сторони не досягли примирення, а тому шлюбні відносини між сторонами носять формальний характер. Примирення між подружжям не можливе та це буде суперечити інтересам та волі позивача. З урахуванням того, що шлюб являється добровільним союзом чоловіка та жінки, а позивач бажає його розірвати і це являється його дійсною волею, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати суд, крім ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов. Таким чином, 50 відсотків судового збору, сплаченого [PERSON] при поданні позову, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. підлягають поверненню йому з державного бюджету, інші 50 відсотків сплаченого судового збору суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved