Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

16.06.2022 року позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2019 року проживала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від шлюбних взаємостосунків у них народився син: [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. [PERSON] вказує, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Від дня народження дитини, на протязі року відповідач не надає матеріальної допомоги, не цікавиться здоров`ям та не приймає будь-якої участі у вихованні сина. На даний час позивач не працює і немає постійного джерела доходу, син [PERSON] потребує, нормального харчування, придбання одягу та періодичного оздоровлення. Забезпечення нормального фізичного і морального та духовного розвиток дитини для однієї позивачка є непосильним, оскільки для цього необхідні кошти в межах 3000 грн. на місяць, а відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, працює сезонно, має достатній дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати і надалі, а тому [PERSON] вважає, що відповідач може сплачувати запропонований розмір аліментів в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, в тому числі справи про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Відповідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Ухвалою судді Косівського районного суду від 21.06.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідачем не було надіслано до суду будь-яких клопотань. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним. Так, судом встановлено, що батьком дитини є відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Факт проживання неповнолітньої дитини із матір`ю підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи від 28.12.2021 року (а.с.6,8), довідкою про склад сім`ї №423 від 14.06.2022 року, виданою виконкомом Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (а.с.9), актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 14.06.2022 року №424 (а.с.10) та не заперечується і не спростовується відповідачем. Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дітей наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Мінімальна заробітна плата станом на час звернення до суду із позовом становить 6500 гривень. Враховуючи, що судом не встановлено факт працевлаштованості відповідача та його місячний дохід, суд виходить саме з цієї суми. 50% від 6500 гривень складає 3250 гривень. Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на час звернення із позовом до суду становив 2100 гривень, а на час розгляду справи становить 2201 гривня. 50% від 2201 гривень складає 1100,50 гривні, Отже, запропонована позивачем сума аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання дитини у розмірі 2500 грн. щомісячно, відповідає передбаченому законом розміру аліментів на одну дитину, який не повинен перевищувати 3250 гривень та не бути меншим 1100,50 гривень на дитину відповідного віку. З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, а також тенденцію зростання розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і мінімальної заробітної плати для працездатних осіб, здійснення догляду позивачем\~за дитиною\~до досягнення\~нею трьох\~років,\~що обмежує\~її можливість\~працевлатуватись - суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 16.06.2022 року, тобто з дня надходження до суду вказаного позову. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави, а також на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн., які документально підтверджені. На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України,

Outcome: approved