Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

16.11.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що в 1999 році відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого на загальних зборах співвласників колективного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Черемош» Великорожинською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області було надано право на отримання свідоцтва про право власності на майновий пай (майновий сертифікат), відповідно до якого позивачу передано у власність старий цегляний гараж площею 32 м2, який знаходиться в с. Великий Рожин Косівського району Івано-Франківської області. Однак отримати свідоцтво про право власності на вказаний гараж позивач не мала змоги, оскільки по сімейним обставинам змушена була виїхати за межі України. Повернувшись додому, вирішила завершити процедуру реєстрації та звернулася до приватного нотаріуса Маркуц У.М. із заявою про проведення реєстрації права власності на нежитлове приміщення (гараж), що знаходиться в с. Великий Рожин, Косівського району, Івано-Франківської області, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку із тим, що позивач подала документи, які не відповідають вимогам встановленим ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача до суду не прибув, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у відсутності представника Кутської селищної ради, заперечень щодо позову немає. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до акту прийому-передачі від 27 грудня 1999 року комісія в складі голови комісії [PERSON] , членів комісії [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передали в якості паю [PERSON] основні засоби колишньої «Агрофірма «Черемош» старий гараж площею 32 м2 (а.с.7); будівля гаража розміщена в [ADDRESS] , про що свідчить довідка Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області за вих.№287 від 13.10.2021 року (а.с.14); відповідно до технічного паспорту на нежитлове приміщення від 15.10.2021 року інвентарний №210-21 гараж за адресою [ADDRESS] являє собою цегляну будівлю на буто-бетонній основі, накритий шифером загальною площею 29,0 м2.(а.с.8-10); відповідно до висновку експерта від 08.11.2021 року ринкова вартість нежитлового приміщення - гаража загальною площею 29,0 м2, який розташований за адресою [ADDRESS] , становить 44 830 грн. (а.с.15). Згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Згідно з пунктом 9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Мінагрополітики від 14.03.2001 № 62, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 04.04.2001 за № 305/5496, виділення із складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення загальних зборів колишніх членів підприємства, що є співвласниками його майна. Абзацами першим - третім пункту 15 вказаного Порядку передбачено, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно- розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Таким чином, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. На підставі ст.55 Конституції України, Законом України «Про колективне сільськогосподарське товариство», Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. ст. 15, 16, 328, 334, 355, 356, 367, 392 ЦК України, ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

Outcome: approved