Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

В квітні 2022 року позивачка звернулася до Обухівського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.11.2021 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. На момент пред`явлення позову згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей сторонами не досягнуто, а позивачка не може сама забезпечити належний рівень життя дітей. Оскільки відповідач матеріальної допомоги в добровільному поряду не надає, а тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 5 000 грн. на кожну дитину, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу. Ухвалою судді від 13.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 24.06.2022 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з позовом відповідач вказав, що він допомагає позивачці утримувати дітей, сплачує орендну плату за квартиру та купує дітям необхідні речі та продукти харчування. Крім того, військовий стан погіршив його фінансове становище, а тому враховуючи дані обставини, просив суд визначити розмір аліментів в розмірі 2 500 грн. 08.07.2022 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Представник позивачки вказала, що дійсно відповідач сплачує оренду за квартиру в якій проживає позивачка, однак, витрати за комунальні послуги несе позивача, договір оренди квартири закінчується в середині серпня, а відповідач відмовляється вести переговори щодо подальшого вирішення питання по оренді житла. Окрім того, діти додатково відвідують гуртки з вивчення мови та фізичного розвитку. Відповідач зареєстрований як ФОП та здійснює підприємницьку діяльність, додатково працевлаштований по трудовому договору, а тому має можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. В судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача подав заяву про відкладення розгляду справи яка мотивована зайнятістю в іншому судовому процесі. Зважаючи на третю неявку відповідачів у судове засіданні, а також на те, що справа перебуває на розгляді тривалий час і в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглядати її за наявними в справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2021 року. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтва про народження дітей. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 5 видами діяльності, що підтверджується з копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181СКУкраїни за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання неповнолітніх дітей, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень на кожну дитину, щомісяця, та стягувати їх, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а також роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. На підставі ст. 137 ч.4 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 500 грн., де вказується, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підставі ст.141ЦПК України з відповідача також слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: partial