Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю СУЧАСНИЙ ДІМ 1» (надалі - ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1») звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.02.2018 року по 31.03.2019 року у розмірі 9327,44 грн., інфляційні втрати в сумі 926,07 грн., три проценти річних у розмірі 864,091 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що [PERSON] є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1». Позивач належним чином виконував узятий на себе обов`язок з надання відповідачеві послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, натомість відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій, у зв?язку з чим з 01.02.2018 року по 31.03.2019 року виникла заборгованість у розмірі 9327,44 грн. 12.01.2022 року позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої заборгованість відповідача за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій за період з 01.02.2018 року по 31.03.2019 року складає 9260,64 грн. Станом на сьогоднішній день, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги у розмірі 9260,64 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь, а також інфляційні втрати у розмірі 1914,41 грн. та три проценти річних у розмірі 859,36 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 листопада 2021 року справу передано для розгляду головуючому судді Андрейчуку Т.В. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з розпорядженням керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2022 року № 34, у зв`язку з мобілізацією судді Андрейчука Т.В., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 756/17931/21 (2/756/2032/22). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2022 року справу передано судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 25 травня 2022 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду. Відповідач подала відзив на позовну заяву ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1», в якому вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими що не можуть бути задоволені судом. Вказує, що позивачем при зверненні до суду було порушено строк позовної давності. Строк звернення позивача до суду з вимогами закінчився у січні 2021 року. З цих підстав заявила клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Крім того, вказує, що позивач нічим не підтверджує фактичність надання послуг в період з лютого 2018 року по березень 2019 року, а в матеріалах справи відсутні акти виконаних робіт та наданих послуг підписані сторонами в період з лютого 2018 року по березень 2019 року, що свідчить про необґрунтованість вимог. Також стверджувала, що факт нездійснення своїх обов`язків позивачем неодноразово підіймався нею та іншими мешканцями будинку в письмових претензіях до позивача, які надсилалися позивачу починаючи з грудня 2018 року. У відповіді на відзив ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» зауважило, що згідно з постановою КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року по 22 травня 2020 року на всій території України встановлено карантин. У подальшому строк дії встановленого карантину неодноразово продовжувався відповідними постановами КМУ. Таким чином, на думку позивача, загальний строк позовної давності продовжено в даному спорі більше ніж на 1 рік і 8 місяців. Щодо ненадання послуг за період стягнення заборгованості починаючи з лютого 2018 року по березень 2019 року, то позивач вказує на те, що 16.03.2010 року розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 150 позивача визначено експлуатаційною компанією житлового будинку за адресою відповідача. Між ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» та забудовником підписано акт приймання-передачі житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] . Більш того між позивачем та відповідачем було підписано договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. 10.02.2022 року представником позивача було подано заперечення на відповідь на відзив. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. Копія позовної заяви, копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження та судові повістки надсилалась відповідачу за адресою: [ADDRESS] . За клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладався. 14 червня 2022 року представник відповідача надіслала на адресу суду вдруге клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність належно повідомленого про розгляд справи відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення. З метою дотримання розумного строку розгляду справи клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи через зміну та не ознайомлення з матеріалами справи задоволенню не підлягає. Після проведення судового розгляду та ухвалення рішення по справі о 10.45 год. 18.07.2022 року головуючому передано зустрічний позов [PERSON] , про що складено доповідну записку та проведено службове розслідування. Отже зустрічний позов не був предметом розгляду в даній справі. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-проджу від 03 грудня 2010 року, посідченого приватним нотаріусом Шабаніною О.Г. та є споживачами житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. (а.с. 12-16). Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10 листопада 2010 № 933 затверджено структуру тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, окремо по кожному будинку, зокрема, по будинку [ADDRESS] . 16.03.2010 року розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 150 ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» визначено експлуатаційною компанією житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS], [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] (а. с. 7) Між ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» та забудовником підписано акт приймання-передачі житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] в експлуатацію та на забалансовий облік (а.с.9). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» з 04.12.2020 року є [PERSON] . До основних видів економічної діяльності ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1», зокрема, відноситься: комплексне обслуговування об`єктів; загальне прибирання будинків; надання інших комерційних послуг; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; організація будівництва будівель; будівництво житлових і нежитлових будівель; будівництво трубопроводів; будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій. Спір між сторонами виник з приводу належної оплати комунальних послуг, що надавав позивач. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦПК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладено обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII - (далі - Закон; введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо кореспондує визначений ч. 1 ст. 9 Закону обов`язок споживача щомісяця здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За приписами п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. 17 травня 2011 року між ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» та [PERSON] було укладено договір про наданя послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 17-19). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що власник квартири [PERSON] зобов`язана своєчасно та у повному обсязі сплачувати ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; 3) без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг тощо. Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний, зокрема, забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку; інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку; у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів та контроль якості цих послуг; укласти з виконавцем послуги з постачання електричної енергії договір про постачання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати виконання умов цього договору та контроль якості цих послуг тощо. Факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги повинен бути зафіксований належним чином (на це звертає увагу Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 640/18143/16-ц). Так, ст. 27 Закону визначений порядок оформлення претензій споживачів. Зазначено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позивачем ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» надавались власнику квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] послуги з утримання будинку і прибудинкової території, в тому числі технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення; прибирання прибудинкової території; прибирання сходових клітин; прибирання снігу, посипання призначеної для проходу прибудинкової території протиожеледними сумішами; дератизація, дезінсекція; вивезення та знешкодження твердих побутових відсходів; освітлення місць загального користування і підвальних приміщень, живлення ліфтів та підкачування води та інші, яка у свою чергу, отримувала вказані послуги і користувалася ними, а отже, у відповідача виник обов`язок оплатити ці послуги. Факт надання послуг по утриманню будинку за адресою: [ADDRESS] та прибудинкової території саме ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» підтверджується наявними у матеріалах справи договорами про надання відповідних послуг та додатковими угодами до них, актами приймання-передачі, актами здачі-приймання робіт, укладеними між ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1», як замовником таких послуг, та виконавцями послуг, калькуляціями та рахунками-розшифровками, що спростовує заперечення відповідача про відсутність актів. На підтвердження розміру заборгованості представник позивача надав суду розрахунок, з якого вбачається, що після проведеного перерахунку щодо відсутності гарячої води утворилася заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01 лютого 2018 року по 31 березня 2019 року, у розмірі 9260,64 грн. (а.с. 123). Суд вважає слушними доводи представника відповідача в частині пропуску строку позовної давності до частини позовних вимог. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена ст. 258 цього Кодексу. До вимог про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг застосовується загальна позовна давність. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Матеріалами справи засвідчується, що ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» пред`явило до суду позов 22 листопада 2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості з оплати за послуги за період з 01 лютого 2018 року до 31 березня 2019 року. Ураховуючи наведене, зважаючи на те, що позов пред`явлено ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» 22 листопада 2021 року, до вимог про стягнення заборгованості за період з 01 лютого 2018 року до 01 грудня 2018 року слід застосувати наслідки пропуску строку позовної давності передбачені ч. 4 ст. 267 ЦПК України. Доводи ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» з приводу того, що позовна давність продовжена у зв`язку з встановленими карантинними обмеженнями відхиляються судом. Зокрема, з огляду на те, що на момент виникнення заборгованості в 2018 році, карантинні обмеження ще не діяли, а були встановлені лише з 12 березня 2020 року. За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У відзиві відповідачем [PERSON] зроблено заяву про застосування позовної давності. Ч. 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, суд застосовує позовну давність та частково задовольняє позовні вимоги ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1», стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01 грудня 2018 року по 31 березня 2019 року, в сумі 3077,02 грн. Відповідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. У зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення три відсотки річних є обґрунтованими та правомірними. З урахуванням суми боргу в межах строку позовної давності три відсотка річних складають 250,00 грн., а інфляційні втрати - 509, 29 грн. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню частково в межах строку позовної давності. З урахування викладеного, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01 грудня 2018 року по 31 березня 2019 року, в сумі 3077,02 грн., інфляційні втрати в сумі 509, 29 грн., три відсотка річних в сумі 250,00 грн., а всього 3836,31 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. З урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 718,61 грн виходячи з розрахунку: 3836,31 грн / 12118,42 грн х 2270,00 грн = 718,61 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial