Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 30.03.2022 року в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 09.11.2020 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наразі діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Єдиним джерелом її доходу є соціальні виплати вона позбавлена можливості одержувати будь-які додаткові джерела доходу, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працездатний, може працювати, тому він має можливість сплачувати кошти на її утримання. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивач в судове засідання не заявилась. Надала заяву в якій справу просила розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, судова повістка повернулась на адресу суду із штемпелем «Укрпошти» та відміткою листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом виклику через офіційний веб-сайт Котовського міськрайонного суду Одеської області. Тому суд вважає відповідача належно сповіщеним про час і місце розгляду справи. У зв`язку з відсутністю у судовому засіданні сторін, тому за згодою позивачки справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2020 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), які утримуються матір`ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, домовленості про добровільну сплату коштів у позасудовому порядку між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини 1,2 статті 75\~Сімейного Кодексу\~України\~передбачено,\~що дружина,\~чоловік повинні\~матеріально підтримувати\~один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4\~ст. 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, а саме за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інших аліментних зобов`язань не має, доказів про неможливість сплати аліментів на утримання дружини не надав, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі, який запропоновано у позовній заяві, зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача до позову. Згідно ч.1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення коштів на утримання дружини слід рахувати з 30.03.2022 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення необхідно допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Позивач відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору, а тому згідно з\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягти судовий збір по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved