Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 червня 2006 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 263. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років їхнє сімейне життя поступово почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично з липня 2020 року, сторони не проживають однією сім`єю. Причиною розпаду сім`ї стали часті суперечки, непорозуміння, сварки через різні погляди на подружнє життя, різні погляди на виховання сина, на витрачання сімейних коштів подружжя. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та є недоцільним, тому позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідно до\~вимог ст.ст.\~19,\~279\~ЦПК України\~справа за\~позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи. Станом на 28.07.2022 відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду не надійшов, відповідно до телефонограми [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 17 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 263, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно ч.1 ст.\~82\~ЦПК\~України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь суми судових витрат ( витрат на правничу допомогу), суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов"язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, пов"язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно із\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано\~лише договір про надання адвокатських послуг(правничої допомоги), ордер про надання правничої допомоги та акт приймання-передачі виконаної роботи та коштів . Будь-яких\~інших доказів\~на підтвердження\~надання послуг\~на професійну\~правничу допомогу\~позивачем надано\~не було\~( квитанція до\~прибуткового касового\~ордера,\~платіжне доручення\~з відміткою\~банку або\~інший банківський\~документ про сплату коштів, тощо). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що долучені до матеріалів справи документи на\~підтвердження надання\~послуг на\~професійну правничу\~допомогу не\~можуть \~бути доказами\~підтвердження понесених\~позивачем витрат\~на правову допомогу у сумі 2000 грн. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved