Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить зменшити розміри аліментів, що на підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року підлягають стягненню з нього на користь відповідачки [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця та на утримання дружини [PERSON] з 1/6 до 1/24 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця та до досягнення дітьми трьох років. Позовні вимоги обґрунтував тим, що крім зазначеного, з нього також стягуються аліменти за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2020 року в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу на утримання непрацездатної матері [PERSON] . У той же час позивач наголошує на тому, що на теперішній час його матеріальне становище значно погіршилось. Зокрема, з березня по червень 2021 року ним здійснювався догляд за матір`ю [PERSON] - пенсіонером та інвалідом другої групи, в результаті чого він поніс значні витрати, що перевищують розмір аліментів на утримання непрацездатної матері. Одночасно зазначив, що з початку квітня 2021 року не працював та перебував на обліку Жовтоводської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, як шукаючий роботу. З 07 червня 2021 року прийнятий на посаду техніка-консультанта на умовах строкового трудового договору строком на три місяці з посадовим окладом 11681,00 гривень. Вважає, що зазначена ситуація ставить його ставить в скрутне матеріальне становище, оскільки після здійснення всіх виплат по аліментам, йому на проживання залишається лише приблизно 2340,00 гривень. Одночасно позивачем подано заяву про зміну підстав позову, де він, в обґрунтування своїх позовних вимог, звертав увагу на матеріальне становище відповідачки, яке на його думку значно покращилось, оскільки остання придбала квартири за адресою: [ADDRESS] . Також позивач вказував на зміну сімейного стану відповідачки, яка з березня 2021 року перебуває у фактичних шлюбих відносинах із [PERSON] , проживаючи із ним однією сім`єю Покращення матеріального становища відповідачки та зміна її сімейного стану на думку позивача є підставою для зменшення розміру аліментів в силу вимог статті 192 СК України. У відзиві на позовну заяву відповідачка [PERSON] , заперечуючи проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вказувала на те, що із позивача [PERSON] стягнуто аліменти на дітей та дружину до досягнення дітьми трьох років в розмірі 1/3 та 1/6 частин відповідно від його заробітку (доходу), а тому у разі зменшення його заробітку буде зменшено розмір аліментів в грошовому виразі. При цьому відповідач звертає увагу, що [PERSON] звернувшись із даним позовом до суду одночасно не ставить питання про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання непрацездатної матерів [PERSON] . У той же час, відповідачка вказує, що мати позивача, маючи інвалідність 2-ї групи, отримує пенсію. Також позивач, крім матері, має і батька [PERSON] , що також має 2-гу групу інвалідності. Крім того, [PERSON] зазначала, що не працює, отримує допомогу у зв`язку із народженням двох дітей в розмірі 1720,00 гривень, а житлове приміщення, на придбанні якого звернув увагу у позові позивач, нею придбано за кошти надані їй її батьком. Відповідачка також вважає безпідставними посилання [PERSON] , як на підставу зменшення розміру аліментів, зміну її сімейного статусу. У відповіді на відзив позивач [PERSON] виклав свої доводи на спростовання тверджень відповідачки [PERSON] та незгоду із позицією останньої. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимог у повному обсязі та просив їх задовольнити. При цьому, вважав за можливе провести судове засідання за відсутності його представника адвоката Ковріги А.В., яка не вийшла на зв`язок в режимі відеоконференції. Відповідачка надала клопотання про розгляд справи без її участі та без участі її представника адвоката Абрамова В.В. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до такого висновку. Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач та відповідачка є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 15, 16). Малолітні діти разом із матір`ю [PERSON] зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 101). Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця та на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця та до досягнення дітьми трьох років. Крім того, раніше ніж убло ухвалене зазначене рішення, а саме 13 квітня 2020 року, за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської областііз [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу на утримання непрацездатної матері [PERSON] (а.с. 26, 87). При цьому, позивач вказує, що крім сплати аліментів здійснював додаткові витрати на лікування матері на підтвердження чого надав медичні документи [PERSON] та чеки витрат на придбання медичних препаратів (а.с. 18-23). Згідно повідомлення Державного центру зайнятості Жовтоводської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 13.09.2021 за вих. №10-520, [PERSON] з 12 квітня 2021 року по 07 червня 2021 року перебував на обліку як безробітній (а.с. 90). Довідки Державного центру зайнятості Жовтоводської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 13.09.2021 №1777, свідчить про те, що за період з 12 квітня 2021 року по 07 червня 2021 року, в період перебування на обліку в центрі зайнятості, [PERSON] отримав дохід на загальну суму в розмірі 16646,65 гривень. Наказом директора відокремленого підрозділу «Автоматика та машинобудування» Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» Олександра Пузерея від 04.06.2021 №200/к, [PERSON] з 07 червня 2021 року прийнятий на роботу на посаду техніка-консультанта лабораторії №1 відділу автоматизації та механізації технологічних процесів ВП «Автоматика та машинобудування» ДП «НАЕК «Енергоатом» з посадовим окладом 11681,00 гривень на місяць, на умовах строкового трудового договору, строком на 3 місяці (а.с. 29). Згідно повідомлення на адвокатський запит відокремленого підрозділу «Автоматика та машинобудування» Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» №15-07/2812 від 13.09.2021, [PERSON] з 26 жовтня 2015 року по 08 квітня 2021 року працював на ВП «АтаМ» ДП «НАЕК «Енергоатом» та звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України. З 07 червня 2021 року та на час надання повідомлення [PERSON] знову працював на ВП «АтаМ» ДП «НАЕК «Енергоатом» (а.с. 89). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 02 грудня 2020 року [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 61-61). Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач, зокрема, посилався на погіршення свого матеріального становища. Так, позивач вказував, що з початку квітня 2021 року не працював та перебував на обліку Жовтоводської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості як шукаючий роботу та з березня по червень 2021 року ним здійснювався догляд за матір`ю - пенсіонеркою, інвалідом другої групи, в результаті чого він поніс значні витрати У той же час, судом встановлено, що з моменту присудження аліментів та звернення до суду з позовом про зменшення їх розміру, позивач безперервно отримував дохід. Суд звертає увагу, що перебування позивача у статусі безробітного є досить не тривалим (загалом менше 2 місяців) та у цей період ним отримувались відповідні виплати від Державного центру зайнятості Жовтоводської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості. При цьому з 07 червня 2021 року [PERSON] знову прийнятий на роботу до ВП «Автоматика та машинобудування» ДП «НАЕК «Енергоатом». Будь-яких доказів про те, що позивач не працював та не отримував доходу після прийняття на роботу 07 червня 2021 року сторонами суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з моменту ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей та дружини суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не мав та має змоги виплачувати аліменти у визначених судом частках від його доходу Надані позивачем докази витрат на лікування матері [PERSON] суд не приймає до увагу, оскільки всі чеки та інше не містять будь-яких відомостей, що витрати поніс саме [PERSON] . Також, у даному випадку, суд не вважає такими підставами, які б вказували на можливість зменшення розміру аліментів придбавання квартири відповідачкою [PERSON] та її перебування у фактичних сімейних відносинах з [PERSON] . Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed