Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

16.02.2022 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 253, 256-259, 261, 264, 266 ЦК України, ст..ст. 2,4, 5, 12, 13, 28, 41, 45, 47, 59, 62, 80, 81, 84, 175, ЦПК України, просить: - визнати виконавчий напис вчинений 01.11.2021 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І., зареєстрований в реєстрі за № 4048, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), зареєстрованої за адресою [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Дніпрофінансгруп» код ЄДРПОУ 40696815, адреса знаходження: 49089, м.Дніпро, вулиця Автотранспортна, 2, офіс 205, заборгованості у розмірі 216813,44 гривень - таким, що не підлягає виконанню; - стягнути з відповідача всі понесені судові витрати у розмірі 2664,33 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. розглянувши заяву про примусове виконання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 68360889 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у розмірі 216813,44 грн. (215113,44 грн. + 1700 грн. за вчинення виконавчого напису) на підставі виконавчого напису №4048 виданого 01.11.2021 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. У виконавчому написі, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. від 01.11.2021 року №4048 зазначено, стягнення на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» ЄДРПОУ 40696815, місце знаходження: 49089, м. Дніпро, вулиця Автотранспортна, 2, офіс 205, р/р [NUMBER] , АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, право вимоги перейшло на підставі Договору №GL48N718070_І_5 про відступлення прав вимоги посвідченого 23.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиновою Н.М., за реєстровим №137, укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», з боржника, яким (якою) є - [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП- [NUMBER] , місце роботи: невідомо, заборгованості, яка виникла на підставі Кредитного договору № 36-05/06/02/11/400/2007/20 від 29.05.2007 року, який укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та згідно виписки з рахунку боржника на 06.10.2021 року включно становить 215 113,44 (двісті п`ятнадцять тисяч сто тринадцять гривень 44 копійки), що складається з: -прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 154 505,14 (сто п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот п`ять гривень 14 копійок); - прострочена заборгованість за відсотками в 60 608,30 (шістдесят тисяч шістсот вісім гривень 30 копійок);. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувана становить 215 113,44 (двісті п`ятнадцять тисяч сто тринадцять гривень 44 копійки). Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.09.2019 року по 06.10.2021 року. Розмір плати, сплачений стягувачем у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) підлягає стягненню з боржника. Позивач не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса і тому така сума не має ознак безспірності. Нотаріус вчинив виконавчий напис 01 листопада 2021 року всупереч ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Тобто відповідач звернувся 01.11.2011 року за вчиненням виконавчого напису про стягнення боргу за межами встановленого законодавством трирічного строку позовної давності, який закінчився 29.05.2020р. (п. 1.4, п.3.3.4 Кредитного договору №36-05/06/02/11/400/2007/20 від 29 травня 2007р. укладався строком на 10 років (до 29.05.2017р.). Можливість поновлення нотаріусом строку на пред`явлення стягувачем грошової вимоги до боржника не передбачено ні Законом України «Про нотаріат», ні Порядом вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Строк кредитування з 29 травня 2007 року по 29 травня 2017 року, тому нарахування відсотків після закінчення кредитного договору, а саме з 10.09.2019 року по 06.10.2021. року є безпідставним. Вважають, що виконавчий напис є незаконним та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку. Ухвалою судді від 17 лютого 2022 року, після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження\~у справі\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення сторін відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. Вирішено провести перше судове засідання не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження в приміщенні Славутицького міського суду. Сторонам по справі роз`яснено, що відповідно до вимог ч.7 ст.279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Позивач [PERSON] та її представник, отримала ухвалу про відкриття провадження 21.02.2022 року, що підтверджено особистим підписом представника на супровідному листі. Відповідач ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» отримали ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками 10.03.2022 року, що підтверджено роздруківкою відстеження поштового відправлення на офіційному сайті Укрпошти. До суду від відповідачів на 13.07.2022 року відзиву на позов не надходило. Третім особам приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Канцедал О.О., та приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницькому С.І., направлені за офіційними адресами перебування ухвали про відкриття провадження та позовні заяви з додатками. Через воєнні дії в Київській та Чернігівській областях, судом було надано третім особам час для отримання та надання пояснень по справі, проте на 13.07.2022 року від третіх осіб письмових пояснень щодо позову відповідно до ст.192 ЦПК Українип не надійшло. Судом, з матеріалів справи встановлено, що 29 травня 2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» укладено кредитний договір №36-05/06/02/11/400/2007/20, в якому зазначено умови кредитування, а саме: банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 25000,00 доларів США. Відповідно до п.1.3.1 Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,99 % відсотків річних. Пунктом 1.4 договору передбачено строк на який надано кредит до 29 травня 2017 року. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 03.листопада 2017 року частково задоволено позов АТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитний договір №36-05/06/02/11/400/2007/20 від 29.05.2007 року на суму 4635,57 доларів США і 13582,74 гривень. 23.07.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_І_5, згідно з умовами якого право вимоги за кредитним договором № 36-05/06/02/11/400/2007/20 від 29.05.2007 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра», перейшло до ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП». Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 4048, вчиненого 01 листопада 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, на підставі ст.ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, запропоновано стягнути заборгованість з громадянки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , яка виникла на підставі Кредитного договору №36-05/06/02/11/400/2007/20 від 29.05.2007 року, який укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», згідно виписки з рахунку боржника на 06.10.2021 року включно становить 215 113, 44 гривень, що складається з : - прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 154 505,14 (сто п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот п`ять гривень 14 копійок); - прострочена заборгованість за відсотками в 60 608,30 (шістдесят тисяч шістсот вісім гривень 30 копійок);. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувана становить 215 113,44 (двісті п`ятнадцять тисяч сто тринадцять гривень 44 копійки). Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.09.2019 року по 06.10.2021 року. Розмір плати, сплачений стягувачем у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) підлягає стягненню з боржника. Дата набрання виконавчим написом законної сили 01 листопада 2021 року. 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. розглянуто заяву директора ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про примусове виконання виконавчого напису № 4048 від 01.11.2021 року та було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 68360889 про стягнення з боржника сум заборгованості. Суд, вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. За змістом ч.2 вказаної статті якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус, повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету Міністрів від 26 листопада 2014 року № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Проте, докази отримання [PERSON] , вимоги кредитора про усунення порушень відповідачем не надані. Аналізуючи наведені доводи позивача, суд виходить з такого. Як вбачаєтьсяіз змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, з [PERSON] за період з 10.09.2019 року по 06.10.2021 року включно запропоновано стягнути, суму у розмірі 215113, 44 гривень, що складається з : - прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 154 505,14 грн.; - прострочена заборгованість за відсотками в 60 608,30 грн. Нотаріус вчинив\~виконавчий напис\~01\~листопада 2021\~року всупереч\~ст.\~88Закону України\~«Про нотаріат»,\~оскількиз дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Тобто відповідач звернувся 01.11.2021 року за вчиненням виконавчого напису про стягнення боргу за межами встановленого законодавством трирічного строку позовної давності, який закінчився 29.05.2020р. (п.1.4, п.3.3.4 Кредитного договору №36-05/06/02/11/400/2007/20 від 29 травня 2007р. укладався строком на 10 років (до 29.05.2017р.). Можливість поновлення нотаріусом строку на пред`явлення стягувачем грошової вимоги до боржника не передбачено ні Законом України «Про нотаріат», ні Порядом вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Строк кредитування з 29 травня 2007 року по 29 травня 2017 року, тому нарахування відсотків після закінчення кредитного договору, а саме з 10.09.2019 року по 06.10.2021. року є безпідставними. Крім того, згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 03 листопада 2017 року по справі №377/639/17 призначено стягнення заборгованості за Кредитним договором №36-05/06/02/11/400/2007/20 від 29 травня 2007р. Відповідно до ст.61 Конституції України передбачена заборона подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення». Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Як зазначено у статті 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15-ц. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за кредитом 5888,00 гривень, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, є спірною. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І. у виконавчому написі від 01.11.2021 року № 4048 послався на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який не є чинним. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І. зареєстрований в реєстрі за № 4048 від 01.11.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості за кредитним договором №36-05/06/02/11/400/2007/20 від 29 травня 2007р року у розмірі 215113,44 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2664,33 гривень, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати, оскільки позовні вимоги судом задоволені в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved