Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У лютому 2022 року до суду надійшла за підсудністю з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільна справа за позовом представника позивачки Гавдяк І.Б. до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , де третя особа: служба у справах дітей Лопушненської сільської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову, який представником позивачки в судовому засіданні був зменшений, зазначає, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки [PERSON] , яка являється йому рідною тіткою по лінії матері. Мама [PERSON] не займається вихованням дитини, оскільки має психічні розлади та з 2013 року лікується в КНП «Почаївська психоневрологічна лікарня ТОР та КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня». Понад 10 років неповнолітній [PERSON] проживає в сім`ї позивачки та знаходиться на її утриманні. Відповідач свої батьківські обов`язки не виконує, не займається його вихованням, не цікавиться станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком дитини, не приймає участі у матеріальному забезпеченні. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Гавдяк І.Б. просила позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина з підстав, наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Ендельчук Л.М. в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 25.03.2022 від представника позивачки надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.04.2022 клопотання задоволено. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 06.04.2022 продовжено строк підготовчого розгляду справи на 30 днів. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 02.05.2022 задоволено клопотання про витребування документів. 07.07.2022 від представника позивачки адвоката Гавдяк І.Б. надійшло клопотання про залишення частини позовних вимог без розгляду Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.07.2022 позовні вимоги до [PERSON] залишено без розгляду. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити з підстав, наведених у ньому. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Приймаючи до уваги, предмет спору, його значення для сторін, доводи представника позивачки, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . З характеристики від 22.11.2021 № 820, виданої Лопушненською сільською радою вбачається, що [PERSON] проживає в своєї рідної тітки в м. Тернополі більше 10 років, батько [PERSON] вихованням сина не цікавиться, постійно зловживає спиртними напоями та вчиняє скандали в сім`ї. З акту обстеження умов проживання від 02.07.2021 № 5 вбачається, що батьків дома не має, в будинку брудно, їжі не має, всі меблі знаходяться в поганому стані, батько не цікавиться вихованням сина, зі слів матері п`є, її б`є, вдома не ночує. З характеристики від 25.10.2021 № м02/12-271, виданої Тернопільським ліцеєм № 21 вбачається, що вихованням [PERSON] , який зарекомендував себе позитивно, займається тітка [PERSON] , яка цікавиться успішністю хлопця, підтримує постійний зв`язок з класним керівником, завжди відвідує батьківські збори, допомагає батьківському комітету у вирішенні шкільних питань. За період навчання батьки до навчального закладу не приходили і не зверталися. Згідно наказу №01-05/11-о/л від 28.07.2021 служби у справах дітей Лопушненської сільської ради неповнолітнього [PERSON] , який залишився без батьківського піклування, тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] , [INFO] . З висновку комісії з захисту прав дитини Лопушненської сільської ради від 17.12.2021 № 95 вбачається, що третя особа вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] .. Згідно відповіді КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради від 05.05.2022 № 1207 [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні в умовах 4-го психіатричного відділення. Оцінка суду. Проаналізувавши доводи представника позивачки, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. У відповідності до ч.2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною1 статті 164 СК України визначено підстави позбавлення судом батьківських прав матері чи батька дитини, а саме: якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У відповідності до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 своєї постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз вищевказаних норм законів дає підстави вважати, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, а також спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає вже понад 10 років в сім`ї своєї рідної тітки та знаходиться на її повному утриманні. Батько вихованням сина не займається, здоров`ям не цікавиться, матеріально не забезпечує, будь-якої іншої участі у житті сина не приймає. З врахуванням зазначеного, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] . Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 992,40 гривень, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved