Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] 30.05.2022 звернулася у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON] у твердій грошовій сумі - 5\~000 грн. (п`ять тисяч) грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Позов обґрунтовано\~тим,\~що 27.04.2017\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~шлюб у\~виконавчому комітеті\~Підбузької селищної\~ради Дрогобицького\~району Львівської\~області,\~про що\~в книзі\~реєстрації актів\~про одруження\~зроблено запис\~№ 04.\~Від спільного\~подружнього життя\~у них\~народився син\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження.\~Спочатку їхнього\~подружнього життя\~у них\~були теплі,\~дружні відносини.\~Однак такі\~відносини суттєво\~змінились.\~Через матеріальну\~скруту позивач\~змушена була\~їздити на\~сезонні заробітки.\~ [PERSON] \~теж працював\~за кордоном.\~Вони часто\~не бачились.\~Підтримували відносини\~віртуально.\~У Польщі\~він працював\~бригадиром на\~будівельних роботах.\~На початку\~травня 2022\~року,\~коли остання\~повернулась з\~сезонних робіт\~її чоловік\~заявив,\~що має\~іншу жінку\~і виставив\~її та\~сина з\~особистими речами\~з квартири,\~у якій\~вони спільно\~проживали з\~його матір`ю\~у [ADDRESS] .\~ [PERSON] переїхала проживати з сином у село до своїх батьків. Чоловік повідомив, що подав на розлучення. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. На час подання даного позову сторони проживають окремо. Спільного домашнього господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття любові. Син [PERSON] проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. На підставі статей 180, 181, 184 СК України позовну заяву просить задовольнити. Відповідач у запропонований судом та строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до суду подав. Зазначив, що не погоджується із стягненням аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 5000 тис. грн.. Твердо переконаний, що такий розмір аліментів є для нього непосильним, і при задоволенні позову в повній мірі призведе до великої заборгованості. Він є ветераном війни, учасником бойових дій, інвалідом третьої групи. Єдине джерело доходу, яке у нього залишилося на сьогодні - це пенсія по інвалідності у розмірі 6\~368 грн. 40 коп. на місяць, яку виплачують у зв`язку з отриманням важких поранень в зоні АТО. Крім того, на його утриманні знаходиться непрацездатна мама, яка є важко хворою. Просить позовну заяву задовольнити частково та стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1200 грн.. Заяви та клопотання учасників справи. Заяв та клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 09.06.2022, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідача, який не має статусу підприємця, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання у справі щодо її розгляду по суті приміщення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Дрогобич, вул. Лесі Українки, буд. 32, 27.06.2022 , о 10 год. 30 хв.. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 27.06.2022, постановленій без виходу до нарадчої кімнати, судовий розгляд справи відкладено на підставі ст. 223 ЦПК України та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.07.2022 о 09 год. 45 хв.. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України судовий розгляд за допомогою фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини пов`язані зі стягненням аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Так, судом встановлено, що 27.04.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у виконавчому комітеті Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 04. Від спільного подружнього життя у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.07.2017 серії [NUMBER] . Згідно із долученої до матеріалів справи довідки про доходи [PERSON] вбачається, що він перебуває на обліку ГУ ПФУ у Львівській області і отримує пенсію по інвалідності. За період з 01.03.2021 по 28.02.2022 сума пенсії складає 79\~732 грн. 80 коп.. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії [PERSON] серії 12 ААБ № 354876 йому встановлено 3 групу інвалідності на строк до березня 2023 року. Поряд з тим, відповідно до копії свідоцтва про хворобу [PERSON] від 30.06.2015 встановлено захворювання, не пов`язане з проходженням військової служби. Вважається непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Матеріалами справи стверджується і той факт, що відповідно до копії посвідчення ГУ Національної гвардії України від 09.06.2015 серії [NUMBER] [PERSON] видано посвідчення учасника бойових дій. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України. Інших матеріалів щодо зміни сімейного стану, погіршення (покращення) стану здоров`я сторін по справі, або ж їх матеріального становища, котрі впливають на утримання їх дитини, ними суду не подано, а судом не здобуто. \~ \~ \~ \~ Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 17постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Статтею 51 Конституції України\~передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України\~зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст.182СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1\~ст. 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05. 2006 року\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Висновок суду за результатами розгляду справи. Зібраними у справі доказами підтверджується та обставина, що матеріальний стан позивача змінився у бік погіршення у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я, а саме утримання поранення у зоні бойових дій на території України. Однак, позивач є молодою особою працездатного віку, а тому зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітнього сина у достатньому розмірі для його гармонійного розвитку. Позивач є морально зрілою особою, а тому повинен розуміти реалії життя, що стосуються його обов`язку матеріально забезпечувати свою дитину. Так, приймається до уваги той факт, що відповідач є ветераном війни, учасником бойових дій, інвалідом третьої групи. Єдиним джерелом його доходу - це пенсія по інвалідності у розмірі 6368 грн.. Разом з тим, на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, яка є важко хворою. Суд зауважує, що закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Резюмуючи викладене вище, з урахуванням змін в майновому стані позивача, які зумовлені погіршенням його здоров`я у зв`язку із важким пораненням внаслідок військових дій на території України,

Outcome: partial