Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

У червні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що 18.07.2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказала, що з 11 травня 2022 року сторони проживають окремо, спільного домашнього господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є те, що через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, а тому просила про розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивач у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. На примирення не згодна. Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2012 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 35 від 18.07.2012 року). Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 121 від 15.08.2012 року). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1\~ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України). Враховуючи вимоги позивача про розірвання шлюбу, її незгоду на примирення, а також визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд згідно зі ст. ст.\~104,\~110,\~112 СК України, приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб\~розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу, відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а відтак з відповідача, на користь позивача підлягає стягненню 50% судового збору, що становить 496,20 грн.

Outcome: approved