Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , в якому просить суд визнати батьківство [PERSON] [INFO] ), громадянина України у відношенні малолітньої дитини [PERSON] ( [INFO] ); стягнути з [PERSON] ( [INFO] ), громадянина України на хористь [PERSON] ( [INFO] ) на утримання неповнолітньої [PERSON] ( [INFO] ) аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 08.06.2021 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.08.2021 року провадження у справі поновлено. Згідно з розпорядженням керівника апарату Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2021 року, у зв`язку із закінченням строку відрядження судді Солодовнікова Р.С. та припиненням виконання повноважень по здійсненню правосуддя у Жовтневому районному суді, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 331/2354/21 Ухвалою суду від 30.12.2021 року цивільну справу прийнято до свого провадження. Ухвалою суду від 13.04.2022 року призначено у справі судово-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 01.08.2022 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась та направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності наполягаючи на задоволенні позову в повному обсягу. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, направивши заяву визнання позову в повному обсягу та висловивши згоду з висновком експерта щодо встановлення батьківства, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В ході розгляду справи судовий експерт направляв до суду клопотання про одночасне забезпечення прибуття [PERSON] , [PERSON] разом із дитиною [PERSON] до Запорізького НДЕКЦ МВС у визначений в клопотанні час. Ухвалою суду від 01.07.2922 р. зобов`язано позивача [PERSON] до початку проведення експертизи, оплатити повну вартість експертизи та визначено дату явки [PERSON] та [PERSON] до експертної установи для відібрання біологічних зразків. Висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України від 20.07.2022 року №СЕ-19/108-22/5136-БД встановлено, що [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] . Ймовірність підтвердження біологічного батьківства складає 99,9999%. Інших заяв чи клопотань сторонами не надавалось та судом не вирішувалось. При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне. [INFO] народилась дитина - [PERSON] про що в книзі реєстрації народжень - 25 червня 2013 року було зроблено відповідний актовий запис № 269 та Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.06.2013 року. Згідно зі свідоцтвом про народження, батьками неповнолітньої [PERSON] ( [INFO] ), є [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька у свідоцтві про народження зроблено в порядку ст. 135 СК України, згідно з якою при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК ( 2947-14 ), приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (п. 4). Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судовогенетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Як вказує ст. 106 ч. 1 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. За ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України від 20.07.2022 року №СЕ-19/108-22/5136-БД встановлено, що [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] . Ймовірність підтвердження біологічного батьківства складає 99,9999%. Висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України від 28.01.2022 року №СЕ-19/108-22/1018-БД встановлено, що відповідач [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] . Ймовірність підтвердження біологічного батьківства складає 99,9999%. Оскільки, відповідач повідомив про відсутність будь-яких заперечень чи незгоди з вказаним висновком, суд вбачає підстави для визнання [PERSON] батьком неповнолітньої [PERSON] ( [INFO] ). Відповідно до положень ст. 180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено судом, відповідач є особою працездатного віку, на його утриманні перебуває малолітня донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . В зв`язку з чим, на переконання суду, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів, суд виходить з інтересів дитини та її потреб на достатній рівень життя та розвитку, та, з урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182, 183 СК України, враховуючи, що дитина перебуває на утриманні матері, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч. 1 ст. 430 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved