Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив звільнити з-під арешту трьохкімнатну квартиру загальною площею 80.1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладеного на підставі Постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 50926863 від 05.07.2016, видавник: ВПВР ГТУЮ у Київській області (номер запису про обтяження 15509684 (спеціальний розділ)). Свої вимоги мотивував тим, що 20 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «НАДРА» та [PERSON] укладено Кредитний договір №20/11/2007/840-к/1044 відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 170 100 дол. США з цільовим призначенням придбання у власність нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ КБ «НАДРА» та позичальником укладено договір іпотеки №20/11/2007/840-к/1044 від 20.11.2007 року, на підставі якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 80.1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 29 червня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/9408/85/71056 від 23 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк». 21 квітня 2020 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «КБ «НАДРА» укладено Договір №GL3N415722 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. зареєстрований в реєстрі за № 615, згідно якого ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло право кредитора за кредитним договором №20/11/2007/840-к/1044 від 20.11.2007 року, укладеного з [PERSON] 21 липня 2016 року в рамках виконавчого провадження №50926863 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження від 05 липня 2016 року. Позивач посилається на те, накладений на предмет іпотеки арешт порушує майнові права та інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», як іпотекодержателя спірної квартири. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив про його задоволення. Представник третьої особи подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (за даними АСВП (Спецрозділ), перебувало виконавче провадження №50926863 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. № 452 від 16.04.2014 року про стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості по кредиту в сумі 2\~650 22,14 грн., шляхом звернення на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Виконавче провадження завершено 31.08.2016 року за пунктом 9 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення). Матеріали виконавчого провадження №50926863 знищено за перебігом терміну зберігання. кошти на користь стягувача у виконавчому провадженні №50926863 стягнуто не було. Рішення про повернення виконавчого документа стягувачу прийнято державним виконавцем на підставі статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів валюті». Крім того зазначив, що звільнення майна з-під арешту з підстав, які передбачено пунктом 9 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент прийняття рішення, не передбачено. В цьому зв`язку проти задоволення позову заперечив та просив розглянути справу за його відсутності. Представник ПАТ «КБ «НАДРА», будучи повідомленим про розгляд справи, до суду не прибув. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в тому числі в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повторно в судове засідання не з`явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 20.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «НАДРА» та [PERSON] укладено Кредитний договір №20/11/2007/840-к/1044 відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 170 100 дол. США з цільовим призначенням придбання у власність нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Для забезпечення належного виконання кредитного договору між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] укладено Договір поруки від 20.11.2007 року, відповідно до якого остання поручилася за належне виконання позичальником умов кредитного договору. Крім того, для забезпечення належного виконання кредитного договору, між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] 20.11.2007 року укладено договір іпотеки №20/11/2007/840-к/1044 посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук О.Б., та зареєстровано в реєстрі за № 14219, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 80.1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 21 квітня 2020 року між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ПАТ «КБ «НАДРА» укладено договір №GL3N415722 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. зареєстрований в реєстрі за №615, згідно якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців), поручителів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло право кредитора за кредитним договором №20/11/2007/840-к/1044 від 20.11.2007 року, укладеного з [PERSON] та набуло право іпотекодержателя за іпотечним договором від 20.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук О.Б., та зареєстрованого в реєстрі за №14219. На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №50926863 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. №452 від 16.04.2014 року про стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості по кредиту в сумі 2 650 22,14 грн., шляхом звернення на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Як вбачається\~з Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна №221835596\~від 28.08.2020\~року,\~на підставі\~постанови ВПВР\~УДВС ГТУЮ\~у Київській\~області від\~05\~липня 2016\~року про\~арешт майна\~боржника та\~оголошення заборони\~на його\~відчуження 21\~липня 2016\~року \~Відділом примусового\~виконання рішень\~ управління\~державної виконавчої\~служби Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Київській області,\~накладено арешт\~на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно витягу з ВП-спецрозділ по виконавчому провадженню №50926863 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 9 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення) у зв`язку з дією Закону України «Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів валюті». Матеріали виконавчого\~провадження №50926863\~знищено за\~перебігом терміну\~зберігання відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №1829/5 від 07 червня 2017 року «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~ Згідно п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Вимогами ч. 1-2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час закінчення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно зі статтею 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. У статті 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. За правилом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Таким чином, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» єдиний, хто має право на задоволення своєї вимоги до [PERSON] за рахунок іпотечного майна: квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Порядок скасування арешту, накладеного в межах виконання рішення, встановлений статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини п`ятої якої у інших випадках виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, арешт майна перешкоджає реалізації прав самого позивача, який накладено в його інтересах, що є стягувачем у виконавчому провадженні, за яким такий арешт накладено виконавчою службою. У зв`язку з тим, що вказане виконавче провадження завершено та не може бути розпочате знову, матеріали якого знищені, зазначене унеможливлює зняття арешту з майна позивача в порядку передбаченому Законом. Позивач позбавлений можливості зняти арешт з майна іпотекодержателем прав якого він є, в інший позасудовий спосіб. Таким чином, суд доходить висновку, що порушені права позивача підлягають захистові, а позов про це задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved