Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси 11.02.2022 року надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, про звільнення майна з-під арешту, накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. від 21.09.2021 року, реєстраційний номер обтяження : 66903136, з 302/1000 частин квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що позивач внаслідок за міни кредитора набуло статусу стягувача за договором кредиту №1501/0408/88-047 позичальником якого є [PERSON] також вона є іпотекодавцем за іпотечним договором., за яким в іпотеку передана квартира [ADDRESS] .позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно.Однак стало відомо, що реалізувати майно неможливо, оскільки постановою приватного виконавця від 21.09.2021р. [PERSON] накладено арешт на квартиру. Ухвалою суду від 24.02.2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 28.03.2022 року. У підготовче засідання призначене на 28.03.2022 року сторони не з`явилися, представник [PERSON] адвокат Куценко Я.М. на електронну адресу суду надала заяву про відкладення, розгляд справи відкладено на 16.05.2022 року. Разом з позовом представником позивача суду було надано клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 31.03.2022 року витребувано \~у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. належним чином завірену копію постанови про арешт майна боржника [PERSON] від 21 вересня 2021 року, серія та номер 66903136. 20.04.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. на виконання ухвали суду від 31.03.2022 року на електронну адресу суду надав Постанову про арешт майна боржника від 21.09.2021 року, ВП №66903136. 25.04.2022 року представник [PERSON] адвокат Куценко Я.М. на електронну адресу суду надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи». Ухвалою суду, повний текст якої складено 20.05.2022 року, підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті 21.06.2022 року. В судове засідання з`явився представник відповідача Куценко Я.М., яка просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві, який надійшов до суду 17.06.2022р., оскільки вважає що позивач не є належним іпотеко держателем, що є рішення суду про стягнення заборгованості і що арешт було накладено в рамках виконавчого провадження за рішенням суду, і за їх заявою. Позивач сам вправі звернутися до приватного виконавця з проханням зняти арешт в позасудовому порядку. Тому вважає що відсутній спір. У зв`язку з неявкою позивача судове засідання відкладено на 30.06.2022р. У судове засідання 30.06.2022 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. У матеріалах справи наявні заява представника позивача, згідно якого просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача поважність причин неявки суду не повідомив та будь-яких клопотань не надав. Згідно до п.п.6,7 ч.2\~ст.43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1\~ст.44 ЦПК України\~учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВРвід 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За викладеного, зважаючи на належне сповіщення сторін та поданні ними заяви по суті справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін без технічної фіксації процесу. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення є 11.07.2022 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у травні 2014 року\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»\~звернулося до суду з\~позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Приморської районної адміністрації м. Одеси, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , та складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 58,3 кв.м., на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1501/0408/88-047 від 15.04.2008, яка станом на 27.02.2014 складає 1 158 533,06 грн., шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, та виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зі вказаної квартири. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участі третіх осіб - Служба у справах дітей Приморської районної адміністрації м. Одеси, [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення відмовлено. Матеріали справи свідчать, що 15.04.2008 між ВАТ „Сведбанк, правонаступником якого є ПАТ „Сведбанк, та [PERSON] укладено кредитний договір №1501/0408/88-047, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 75 000,00 дол. США на строк з 15.04.2008 по 13.04.201, із сплатою процентів за користування кредитом за процентною ставкою у розмірі 11,9% річних, з датою кінцевого терміну повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 13.04.2018. На забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором, між ВАТ „Сведбанк [PERSON] укладено договір іпотеки №1501/0408/88-047-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 15.04.2008, згідно якого [PERSON] передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме - квартиру під [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20.12.2010 у справі №2-7114/2010, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.04.2011, позов ПАТ „Сведбанк до [PERSON] та [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ „Сведбанк заборгованість за кредитним договором в розмірі 645 446 грн. Позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості відмовлено. З вказаних судових рішень вбачається, що станом на 10.02.2010 заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором №1501/0408/88-047 від 15.04.2008 склала 80 587,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на цю дату складає 645 446,02 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 67 500,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 540 627,75 грн.; прострочена заборгованість по процентам 7 030,50 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 56 309,39 грн.; пеня 6 056,57 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 48 508,89 грн. Постановою Одеського апеляційного суду від 17.08.2021р. рішення\~Приморського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року\~скасовано. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] , що складається з трьох кімнат, загальною житловою площею 38,5 кв.м., загальною площею 58,3 кв.м., на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 170500,95 доларів США: за кредитом 67500 доларів США; по відсотках 7030,50 доларів США, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна. В задоволенні вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення -відмовлено. Також судом встановлено, що 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником «ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» укладено договір факторингу №15, згідно умов якого ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладеним банком з боржниками. Відповідно до витягу з реєстру до договору факторингу, право вимоги було передано також й стосовно кредитного договору, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] . Згідно договору факторингу від 28.11.2012, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитна компанія «Кредитні ініціативи», ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» відступило ТОВ «Кредитна компанія «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладеним з боржниками, а Фактором шляхом надання фінансової послуги клієнту набувається право вимоги такої заборгованості. На підставі вищевказаних договорів, 28.11.2012 між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за іпотечним договором, за умовами якого, сторони домовились, що разом з відступленням права вимог заборгованостей по кредитним договорам від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28.11.2012, укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами.\~Договір посвідчений нотаріально. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області від 21.09.2021р. за ВП №66903136 , яке відкрито за виконавчим листом №522/9497/14-ц за заявою стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» до боржника [PERSON] , накладено арешт на майно, а саме квартиру [ADDRESS] , що їй належить. Також згідно ухвали ВС від 29.10.2021р. зупинено виконання постанови Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року до закінчення касаційного провадження. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст.316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої\~статті 19\~ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Стаття 41 Конституції України\~закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до\~Європейської конвенції з прав людини\~забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.). Відповідно до ч.ч.1, 2, 3\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, в силу вимог ст.ст.2,\~4,\~12,\~76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вбачає, що існуюче обтяження майна , що є предметом у даній справі, на час розгляду справи було здійснено в рамках виконання рішення суду від 17.08.2021р. по справі 522/9497/14-ц та за заявою самого позивача про його виконання. Таким чином суд вважає, що відповідачем не було порушено цими діями приватного виконавця права позивача. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року). Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Також суд приходить до висновку, що позивач має право звернутися до приватного виконавця з відповідною заявою, як стягувач, про скасування постанови від 21.09.2021р. будь-яких доказів щодо відмовити приватного виконавця зняти арешт і скасувати відповідну постанову з матеріалів не вбачається, тому суд погоджується з позицією відповідача, що в відсутній спір щодо предмету позовних вимог. Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed