Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що товариство з обмеженою відповідальністю "Прості Займи" є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Так, 30.11.2018 між ТОВ "Прості Займи" та відповідачем було укладено договір про надання фінансових послуг № 1833400794977, за допомогою заповнення в електронній формі заяви-анкети, на суму 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. ТОВ "Прості Займи" виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів, шляхом перерахунку коштів за Кредитним договором на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ "Фінансова компанія "ВЕЙ ФОР ПЕЙ", яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи "Flashpay". У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 26.10.2021 має заборгованість по кредиту в розмірі 70694,18 грн., яка складається з: суми кредиту 3000,00 грн., процентів за користування кредитом\~62810,47 грн, пеня - 1209,53 грн, індексу інфляції за весь період прострочення\~714,53 грн., 3% річних від простроченої суми\~2959,65 грн., які позивач просив суд стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд доходить таких висновків. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтями 76-80\~ЦПК України\~встановлено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи.\~Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування.\~Суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 100\~ЦПК України\~передбачено,\~що електронними\~доказами є\~інформація в\~електронній (цифровій)\~формі,\~що містить\~дані про\~обставини,\~що мають\~значення для\~справи,\~зокрема,\~електронні документи\~(в\~тому числі\~текстові документи,\~графічні зображення,\~плани,\~фотографії,\~відео-\~та звукозаписи\~тощо),\~веб-сайти\~(сторінки),\~текстові,\~мультимедійні та\~голосові повідомлення,\~метадані,\~бази даних\~та інші\~дані в\~електронній формі.\~Такі дані\~можуть зберігатися,\~зокрема,\~на портативних\~пристроях (картах\~пам`яті,\~мобільних телефонах\~тощо),\~серверах,\~системах резервного\~копіювання,\~інших місцях\~збереження даних\~в електронній\~формі (в\~тому числі\~в мережі\~Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України\~"Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Статтею 95\~ЦПК України\~визначено,\~що копії\~документів вважаються\~засвідченими належним\~чином,\~якщо їх\~засвідчено в\~порядку,\~встановленому чинним\~законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. За твердженням позивача 30.11.2018 між ТОВ "Прості Займи" та відповідачем було укладено договір про надання фінансових послуг № 1833400794977 за допомогою заповнення в електронній формі заяви-анкети, за яким відповідач отримав кредит на суму 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Позивачем не надано оригіналів або засвідчених копій електронних доказів щодо укладення між сторонами кредитного договору, не додано до позову належним чином засвідчених копій електронних доказів, не надано доказів того, що відповідач отримав грошові кошти на картковий рахунок. Вказане свідчить про те, що позивач не надав суду достатніх, достовірних, належних та допустимих доказів виникнення будь-яких правовідносин між сторонами, а тому відсутні підстави вважати, що між сторонами укладено кредитний договір. Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд доходить висновку про недоведеність належними та допустимими доказами обґрунтованості позовних вимог, тому в їх задоволенні слід відмовити. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення спору, судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору слід покласти на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed