Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

22.06.2022 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер дід позивачів [PERSON] , [INFO] , який заповіту не залишив. До спадкоємців за законом першої черги, згідно ст. 529 ЦК УРСР в ред. 1963 року, після його смерті, належить мати позивачів, дочка [PERSON] [PERSON] . Інших спадкоємців за законом після смерті спадкодавця немає. Після смерті діда [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки (паю) орієнтовною площею 2,71 га, розташованої на території Оратівської селищної ради (раніше Медівської сільської ради) Вінницького району Вінницької області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383339. Однак, правовстановлюючий документ втрачено, а видати дублікат неможливо у зв`язку зі смертю власника. Мати позивачів [PERSON] , [INFO] , до дня смерті, [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , заповіту не складала. Інших спадкоємців за законом першої черги, згідно ст. 1261 ЦК України, крім позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , після смерті [PERSON] немає. Спадкова справу до майна померлої [PERSON] за № 105/2012 заведена у Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області, та позивачам видано відповідні свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку кожному на все спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , та було нею оформлено і зареєстровано у встановленому законом порядку. [PERSON] за життя прийняла спадщину після смерті [PERSON] , зокрема, у 2008 році розпочала розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пай), однак, у зв`язку зі смертю, не встигла оформити спадкове майно. Окрім цього, у посвідці про народження [PERSON] її записано як « [PERSON] », а у графі батько міститься запис « [PERSON] ». Також у свідоцтві про народження позивача [PERSON] її ім`я записано як « [PERSON] ». За вказаних обставин виникла необхідність у судовому порядку встановити факт родинних стосунків між спадкодавцем та матір`ю позивачів, а також факт прийняття спадщини [PERSON] . Окрім цього, правовстановлюючий документ на спадкове майно втрачено. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] просять суд встановити факт, що має юридичне значення, про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є дочкою [PERSON] та матір`ю [PERSON] та факт прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , а також просять визнати за ними право власності по 1/3 частці кожному на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,71 умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Оратівської селищної ради (раніше Медівської сільської ради Оратівського району) Вінницького району Вінницької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383339 виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду\~від 27.06.2022\~року відкрито\~провадження у справі № 141/291/22 та призначено підготовче судове засідання на 26.07.2022 року. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 26.07.2022 року не з`явилися. При цьому, у позові просили розглядати справу без їх участі. Оратівська селищна рада Вінницької області будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 26.07.2022 року не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 30.06.2022 року до суду надійшла заява селищного голови Г. Лошак № 1406/04-02 про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК \~України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ ЦПК\~ України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] \~помер [INFO] в с. Медівка Оратівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторним) серії [NUMBER] , та про що 21.09.2001 року виконавчим комітетом Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 10. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області по Медівській сільській раді КСП "Маяк"№ 1-466 за 14.08.1997- 12.04.2001 роки (№11), за порядковим номером 246 14.08.1997 року видано [PERSON] сертифікат серії ВН №0383339 на підставі рішення РДА від 24.02.1997 року за № 39. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 2,71. Як вбачається з листа відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 609/25-22 від 06.07.2022 року, відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Оратівською районною державною адміністрацією по колективному сільськогосподарському підприємству Медівської сільської Ради народних депутатів, на ім`я [PERSON] був виготовлений сертифікат серії ВН № 0383339 площею 2,71 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований 14.08.1997 року за порядковим номером 246. Відповідно до Книги реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, інформація про виготовлення державного акту на земельну ділянку взамін згаданого вище сертифікату на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] у Відділі відсутня. Розпорядженням Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області № 441 від 06.08.2008 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) та виготовлення державних актів власникам сертифікатів на території Медівської сільської ради. При цьому, пунктом 4 вказаного Розпорядження зазначено, що спадкоємцям померлих громадян (додаток № 2) державні акти на право власності видавати після оформлення спадщини. Як вбачається з додатку № 2 до розпорядження Оратівської районної державної адміністрації № 441 від 06.08.2008 року, серед списку померлих громадян, яким не видаються державні акти на право власності на землю на території Медівської сільської ради за порядковим № 43 значиться [PERSON] , площа ділянки 2,6264 га. Згідно з оголошенням в газеті «Обрії Оратівщини» від 03.06.2022 р. № 18 (1308), втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН №0383339, виданий на ім`я [PERSON] (с. Медівка) Оратівською РДА Вінницької області, зареєстрований 14.08.1997 року під №246 (Медівське КСП «Маяк»), вважати недійсним. Як вбачається з довідки № 330/8 від 20.05.2022 року, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі № 2 старостинського Медівського округу Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 152, померлий гр. [PERSON] , який народився [INFO] в с. Медівка і з 01.03.1977 року по день смерті [INFO] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] , та за межі старостинського Медівського округу Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (раніше Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області) не виїжджав. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] фактично вступили у володіння та управління спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини: обробляли присадибні земельні ділянки, ремонтували житловий будинок, розпорядились особистими речами спадкодавця. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69348633 від 30.06.2022 року, інформація про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~у Спадковому\~реєстрі відсутня. Як вбачається\~з Витягу\~зі Спадкового\~реєстру \~(заповіт/спадкові\~договори)\~№ 68971438\~від 18.05.2022\~року інформація\~про реєстрацію\~заповіту [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ у\~ Спадковому\~реєстрі відсутня. Відповідно до посвідки про народження № [NUMBER] , [PERSON] народилась 1936 року, у графі батько записано « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 22.09.1958 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 22.09.1958 року, прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.1967 року, [PERSON] народився [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.1958 року, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 05.02.1978 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.02.1978 року, актовий запис № 1. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.11.1962 року, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 28.09.1982 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28.09.1982 року, актовий запис № 2172. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] . [PERSON] \~ померла\~ [INFO] в с. Чагів Оратівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , та про що 16.01.2012 року виконавчим комітетом Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 05. Згідно довідки № 21-94 від 08.02.2022 року, виданої Чагівським старостинським округом Вінницького району Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Чагівської сільської ради за №01, номер об`єкта по господарського обліку 0040-1, померла [PERSON] , яка народилась [INFO] в с. Медівка Оратівського району Вінницької області, на день смерті [INFO] була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав. Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69348680 від 30.06.2022 року, спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено Оратівською державною нотаріальною конторою 09.07.2012 року. Також, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69348680 від 30.06.2022 року та свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.05.2014, спадкоємцями майна [PERSON] , 1936 року народження, яка померла [INFO] , на 1/3 частки спадщини є її дочка [PERSON] , [INFO] , на 1/3 частки спадщини є її дочка [PERSON] , [INFO] , на 1/3 частки спадщини є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтва, складається з земельної ділянки площею 2,2995 га, розташованої на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та з земельної ділянки площею 2,2993 га, розташованої на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, а також з права власності на 0,414 відсотків пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Дружба» с. Чагів Оратівського району Вінницької області. Згідно листа в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК № 187/01-16 від 03.09.2020 року у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини, розбіжністю у правовстановлюючих документах, а також відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] рекомендовано звернутись до суду. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Щодо позовної вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення (факту родинних відносин та факту прийняття спадщини). Приписами п.1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~р.\~«Про судову\~практику в\~справах встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з п. 7 зазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, який діяв на час смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Часом відкриття спадщини, згідно із ст. 525 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця. Згідно з правовою позицією ВС, що зазначена у Постанові від 25.03.2020 у справі №305/235/17 під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (далі - Інструкція), яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (пункт 113 Інструкції). Відповідно до статті 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Згідно п.\~16\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року \~за №5\~ «Про\~судову \~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~(з\~подальшими змінами\~та доповненнями)\~заява про\~встановлення факту\~прийняття спадщини\~та місця\~ її\~ відкриття\~ може\~бути \~розглянута судом\~у порядку\~окремого провадження,\~якщо орган,\~який вчиняє\~нотаріальні дії,\~не вправі\~видати заявникові\~свідоцтво про\~право на\~спадщину \~через відсутність\~або недостатність\~документів,\~що \~необхідні \~для підтвердження\~в нотаріальному\~порядку факту\~вступу в\~управління або\~володіння спадковим\~майном.\~ У\~тому ж\~разі,\~коли всі\~необхідні документи\~були,\~але у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~відмовлено,\~заінтересована особа\~може звернутись\~до суду\~не з\~заявою про\~встановлення факту\~ прийняття\~спадщини,\~а зі\~скаргою на\~відмову вчинити\~нотаріальну дію.При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. За вказаних обставин суд доходить висновку, що факт родинних відносин, зокрема, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] у с. Медівка Оратівського району Вінницької області та матір`ю [PERSON] , [INFO] , доводиться та підтверджується сукупністю долучених до заяви документів, а тому заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення цього факту має для заявників юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація права позивачів на оформлення спадщини і іншого порядку його встановлення немає. Крім того, матеріалами позову за результатами розгляду справи підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Медівка, Оратівського району Вінницької області, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зокрема, розпочала розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пай), однак, у зв`язку зі смертю, не встигла оформити спадкове майно, а тому заява про встановлення факту прийняття спадщини підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Як вбачається з п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень\~ЦК України 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з п. 1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини, до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР. Отже, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом ЦК УРСР 1963 року. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 560\~ЦК УРСР\~1963\~року встановлено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті\~534,\~553,\~555\~цього\~Кодексу). Відповідно до положень статті 561\~ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини. Аналогічні положення містяться і у статті 47 Закону УРСР від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини). При цьому ЦК УРСР\~1963\~року не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР 1963 р., прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Положеннями ст.\~5\~Земельного кодексу\~України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~ «Про\~порядок виділення\~в натурі\~ (на\~ місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~ цивільних\~справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Отже, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, а також свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як встановлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383339 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,71 га. При цьому, мати позивачів, [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Медівка, Оратівського району Вінницької області на підставі ст. 549 ЦК УРСР, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, зокрема, розпочала розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пай), проте, у зв`язку зі смертю, не встигла оформити спадкове майно. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] , оформили та зареєстрували спадкове майно по 1/3 частки кожному у встановленому законом порядку, про що було видано відповідні свідоцтва про про право на спадщину за законом Однак, у зв`язку з розбіжністю у документах, що підтверджують родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] та відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) позивачі не можуть реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини після смерті [PERSON] . При цьому, відповідач, згідно поданої заяви (№ 1406/04-02) від 30.06.2022 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна після померлого [PERSON] і той факт, що спадкодавцець за час свого життя отримав сертифікат серії ВН № 0383339 на право на земельну частку (пай) площею 2,71 в умовних кадастрових гектарах, а [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved