Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що 03.02.2014 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 23. Даний шлюб є фіктивним, оскільки його укладено без наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя. Вони з відповідачем спільно не проживали та не вели спільного господарства, дітей від цього шлюбу немає і жодних намірів, які б свідчили про бажання створити сім`ю вони не мали. Укладення шлюбу було викликано обставинами, пов`язаними з виїздом відповідача за кордон, а саме до Англії , оскільки отримання віз для виїзду за кордон осіб, які не перебувають у шлюбі, було неможливо, укладено фіктивний шлюб, оскільки навіть не було змінено прізвища у відповідача. Після реєстрації шлюбу фактично не проживали разом. В даний час позивач має намір укласти шлюб з іншою особою для створення сім`ї, і потрібно визнати діючий шлюб недійсним. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03.02.2014 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 23 - визнати недійсним. Ухвалою суду від 22.07.2022 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 03 лютого 2014 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] від 13.03.2020 року. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 40 Сімейного кодексу України шлюб, який укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, є фіктивним. Такий шлюб визнається недійсним за рішенням суду. Згідно зі статтею 45 Сімейного кодексу України шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності, повинна підтвердити належними доказами свої посилання про відсутність у осіб, які уклали шлюб, наміру створити сім`ю. Відповідно до абз. 2 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. У постанові Касаційного цивільного суду ВС від 17.04.2019 у справі № 752/2337/16-ц суд зазначив, що причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу. Як вбачається з позовної заяви, після укладання шлюбу сторони спільно не проживали, позивач зазначила, що їй стало відомо, що реєстрація шлюбу [PERSON] з позивачем була пов`язана з його виїздом за кордон, а саме до Англії та отримання віз. Дослідивши наявні в справі письмові докази, судом не було встановлено спільне проживання сторін, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю. При цьому, суд враховує, що на момент розгляду справи судом вищевказані обставини не відпали та продовжують існувати, а тому не відпали обставини, які засвідчували їх небажання створити сім`ю. Згідно зі ст.44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання шлюбу недійсним у зв`язку з його фіктивністю підлягають задоволенню.

Outcome: approved