Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів своє майно позивачу та рідному брату позивача [PERSON] . Позивач разом з братом прийняли вищевказану спадщину. Брат позивача [PERSON] не встиг оформити право власності за заповітом на вказаний житловий будинок, оскільки [INFO] помер, після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому частину майно. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач. Інших спадкоємців, які б претендували на майно немає, а тому позивач є єдиним спадкоємцем. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини. Однак, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно позивачу відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на об`єкт нерухомості. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не може. Ухвалою суду від 07.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 18.01.2022 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., з відповідними господарським будівлями та спорудами (сарай «Б», навіс «В», гараж «Г», сарай «Д», сарай «Е», літній душ «Є», убиральня «Ж», навіс «З», ворота - №1, огорожа №2, хвіртка - №3, №4, колодязь питний - №1) по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., з відповідними господарським будівлями та спорудами (сарай «Б», навіс «В», гараж «Г», сарай «Д», сарай «Е», літній душ «Є», убиральня «Ж», навіс «З», ворота - №1, огорожа №2, хвіртка - №3, №4, колодязь питний - №1) по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 10.06.2021 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Димерської селищної ради в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника селищної ради. Представник третьої особи Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15.05.2012 року. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] від 15.01.1963 року, батьками являються: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135, Сімейного кодексу України №\~00029390595 від 30.01.2021 року, параметри запиту: реєстраційний номер актового запису: 00043993491, прізвище: [PERSON] , власне ім`я: [PERSON] , по батькові: [PERSON] , дата народження: [INFO] ; відомості про дитину: [PERSON] , [INFO] ; відомості про батька: [PERSON] ; відомості про матір: [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.07.2008 року, [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається, із заповіту складеного 20.10.2006 року [PERSON] на випадок його смерті, зробив таке розпорядження: все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на, що я за законом матиму право заповідаю [PERSON] , [PERSON] . З копії спадкової справи №490/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 30.01.2021 року. З копії спадкової справи №137/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Відповідно до ст.1220 ЦК України, відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] . Частиною 1 статті 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 15.02.2019 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки останній не надав до нотаріальної контори правовстановлюючих документів на житловий будинок. Згідно до п.2 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 статті 3\~Закону України\~від 01\~липня 2004\~року «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3\~зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Згідно з копією довідки (витяг з погосподарської книги) від 16.07.2021 року №89/02-25 виданої Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області, згідно відомостей, що містяться у погосподарській книзі №1 за 2016-2020 роки номер об`єкта ПГО 0082_1 житловий будинок з надвірними будівлями (роки побудови 1967р.) за адресою: [ADDRESS] відкрито на ім`я [PERSON] (власник). Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виготовленого 15.01.2019 року КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», вказаний житловий будинок побудовано у 1967 році. Згідно копії довідки №95 від 01.02.2019 року, виданої КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок), який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в КП «Вишгородське БТІ» не зареєстровано. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1967 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент набуття ним права власності, а також положеннями\~ЦК Української РСР\~1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Статті 1216, 1218\~ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавці), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1.1267\~ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними Згідно до ч.1 ст.1276\~ЦК України встановлено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , належав спадкодавцю [PERSON] , входить до складу спадкової маси та переходить до спадкоємців, а саме до [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/2 кожному. Оскільки, [PERSON] помер та не встиг оформити право власності за заповітом на частку вказаного житлового будинку, його частка переходить до [PERSON] в порядку спадкування за законом. На підставі статей 331,1216, 1217, 1218, 1220, 1297 ЦК України,

Outcome: approved