Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Кредобанк» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 грудня 2019 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-252005. Відповідно до договору відповідачу надано кредит у сумі 200 000 грн, строком до 27 грудня 2024 року із встановленням процентної ставки в розмірі 35 % річних. Банк належним чином виконав взяті зобов`язання за кредитним договором та здійснив перерахунок кредитних коштів, проте відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого станом на 04 червня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 280745 грн. 27 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. А також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 4211 грн. 18 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28074 грн. 52 коп. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2021 року, головуючим суддею у справі визначено Головчака М.М. 24 вересня 2021 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено підготовче судове засідання. 01 грудня 2021 року ухвалою суду підготовче провадження закінчено, призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28 грудня 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-252005. Відповідно до його умов, відповідачу надано кредит у сумі 200 000 грн., строком на 60 місяців, тобто до 27 грудня 2024 року із встановленням реальної річної процентної ставки в розмірі 35 %. Факт надання кредиту відповідачу підтверджено меморіальним ордером № 75225492 від 28 грудня 2019 року. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у виді кредиту. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Проте відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором. 07 травня 2021 року банком на адресу відповідача направлено досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором від 28 грудня 2019 року у спірному розмірі. З розрахунку заборгованості за договором кредиту вбачається, що станом на 04 червня 2021 року борг [PERSON] за невиконання умов кредитного договору становить 280745 грн. 27 коп., з яких: 197675 грн. 25 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 83070 грн. 02 коп. - заборгованість за відсотками. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги АТ «Кредобанк» про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 28074 грн. 52 коп., суд зазначає наступне. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено граничний розмір витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 1 зазначеного вище Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Проте, з досліджених у судовому засіданні доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, судом встановлено, що будь-яких документів які б свідчили про оплату позивачем послуг на правничу допомогу у розмірі 28074 грн. 52 коп., суду надано не було. А відтак, позовні вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 4211 грн. 18 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 36793835 від 01 листопада 2021 року, яке міститься у матеріалах справи. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 4211 грн. 18 коп.

Outcome: partial