Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

24.06.2022 представник позивача [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати дійсною угоду купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , укладену 17.01.2022 між позивачем та відповідачем, визнати за [PERSON] право власності на вказане нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17.01.2022 позивач придбала у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за що відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 1300 доларів США, на підтвердження чого відповідач власноручно написав відповідну розписку, згідно якої взяв на себе зобов`язання не пізніше 17.03.2022 оформити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. У зв`язку з введенням 24.02.2022 на території України воєнного стану та неможливістю підготувати всі необхідні документи для оформлення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку, відповідач в обумовлений строк свої зобов`язання не виконав. Позивач, в свою чергу, виконала усі умови угоди, а саме сплатила відповідачу всю обумовлену вартість спірного житлового будинку, проживає у придбаному будинку, почала робити ремонт, проте не може оформити право власності не зі своєї вини, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду із позовом. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 30.06.2022 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВРН №378503, посвідченим 07.10.2011 державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Гапоновим Є.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №3-813, а також витягом №31713170 про державну реєстрацію прав від 19.10.2011. Згідно розпорядження Минківської сільської ради Валківського району Харківської області №19 від 01.04.2016, вулицю «Колхозна» перейменовано на вулицю «Горянівка». Зі змісту розписки від 17.01.2022 слідує, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 1300 доларів США за продаж належного йому житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] зобов`язався не пізніше 17.03.2022 оформити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Претензій до [PERSON] не має та в подальшому не матиме. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. За змістом ст.325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Згідно положень ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. За ч.3\~ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до\~ч.2\~ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд доходить висновку про дійсність угоди купівлі-продажу житлового будинку, укладеної 17.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] , оскільки умови угоди фактично повністю сторонами виконані, але у зв`язку з введенням на території України воєнного стану неможливо оформити в нотаріальному порядку. Аналізуючи наведені правові норми, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що відновить її порушене право. На підставі викладеного,

Outcome: approved