Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути солідано з відповідачів 55 024, 77 грн. заборгованості за кредитним договором. Посилається в позові на те, що 27 лютого 2013 року між банком та [PERSON] укладений кредитний договір № 16/2013 від 27 лютого 2013 року, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 64 710, 00 грн. на строк до 26 лютого 2020 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 17,9 % річних та 22,9 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором. Банк виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з рахунку відповідача [PERSON] . Однак відповідач не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернула кредитні кошти у визначений кредитним договором строк. Станом на 06 червня 2019 року [PERSON] не сплачено: -8 936, 51 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 по 30.04.2015; -46 088, 26 грн. - заборгованість за кредитом. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладений договір поруки № 1 від 27 лютого 2013 року, за умовами пункту 1.1. якого [PERSON] зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по кредитному договору. У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити, стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором у сумі 55 024, 77 грн. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08 квітня 2021 року виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 17 вересня 2020 в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, 09.12.2021 представником ПАТ АБ «Укргазбанк» подано заяву про усунення недоліків позовної заяви із долученим оригіналом платіжного доручення про сплату судового збору. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві вказав, що проти розгляду справи без його участі та винесення заочного рішення судом не заперечує. Відповідачі судове засідання 27.07.2022 не з`явилися, виклик за їх місцем перебування є неможливим, оскільки з 27 березня 2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. Окрім того, у попереднє судове засідання 31.03.2022 відповідачі не з`явилися, оголошення про їх виклик було розміщено на веб-сайті суду. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. На день ухвалення рішення відповідачі своїм правом не скористалися, відзив на позов не подали. Виходяч и з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 лютого 2013 року між банком та [PERSON] укладений кредитний договір № 16/2013 від 27 лютого 2013 року, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 64 710, 00 грн. на строк до 26 лютого 2020 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 17,9 % річних та 22,9 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладений договір поруки № 1 від 27 лютого 2013 року. За умовами пункту 1.1. даного договору № 1 від 27 лютого 2013 року [PERSON] поручилася перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за виконання позичальником [PERSON] зобов`язань по кредитному договору № 16/2013 від 27 лютого 2013 року. Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов кредитного договору позивач був зобов`язаний надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. З наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] вбачається, що банк виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу 27.02.2013 кредитні кошти у розмірі 64 710,00 грн., однак [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернула кредитні кошти у визначений кредитним договором строк. Так, станом на 06.06.2019 відповідачем не сплачено за кредитним договором 46 088,26 грн. заборгованості за кредитом. Також, із доданої виписки по особовому рахунку відповідача [PERSON] вбачається, що за період з 01.04.2014 по 30.04.2015 нараховані та несплачені проценти за користування кредитом становлять 8 936,51 грн. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати. Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. У разі порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України. Станом на 06 червня 2019 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 55 024,77 грн., яка складається з наступних складових: заборгованість по тілу кредиту - 46 088,26 грн., заборгованість по процентах нарахованих на суму поточної заборгованості за період з 01.04.2014 по 30.04.2015 - 8 907,38 грн., заборгованість по процентах нарахованих на суму простроченої заборгованості за період з 05.08.2014 по 30.04.2015 - 29,13 грн.. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 270,00 грн., який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved