Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

29 січня 2021 року [PERSON] , разом зі своїми представникам - адвокатами Рибченко Н.М та Кальком Д.О., звернувся до суду з позовною заявою до Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного, в якій просить суд: 1. Визнати незаконним та скасувати наказ Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного від 29.12.2020 № 320-к про виконання наказу МОН України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора», на підставі якого [PERSON] було звільнено з посади директора Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного. 2. Зобов`язати Олімпійський коледж ім. Івана Піддубного поновити [PERSON] на посаді директора або запропонувати іншу посаду у тому самому закладі (на підставі та в порядку ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України). 3. Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на посаді директора Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного або запропонувати іншу посаду у тому самому закладі (на підставі та в порядку ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України). 4. Стягнути з Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу на посаді директора з 01.01.2021 по 29.01.2021 у розмірі 15828,20 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу на посаді директора з 29.01.2021 по дату ухвалення рішення у справі. 5. Визнати дії Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного щодо обмеження доступу [PERSON] на територію та до будівлі Коледжу протиправними. 6. Стягнути з Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу на посаді вчителя з вільної боротьби з 01.01.2021 по 29.01.2021 та середній заробіток за час вимушеного прогулу на посаді вчителя з вільної боротьби з 29.01.2021 по дату ухвалення рішення у справі. 7. Стягнути з Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] згідно з умовами трудового договору від 26 грудня 2017 № ІІ-185 обіймав посаду директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного та посаду вчителя з вільної боротьби, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці [PERSON] серії [NUMBER] . 02.09.2020 Кабінетом Міністрів України було прийняте рішення про реорганізацію та ліквідацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного шляхом приєднання до Національного університету фізичного виховання і спорту України. Наказом Міністерства освіти та науки України від 18.09.2020 № 1149 затверджено реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного. На підставі наказу Міністерства освіти та науки України від 18.09.2020 № 1149 було видано наказ Міністерства освіти і науки України № 514-к від 29.12.2020 «Про дострокове припинення дії контракту з директором». На підставі наказу Міністерства освіти та науки України № 514-к від 29.12.2020 «Про дострокове припинення дії контракту з директором» було видано наказ Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного від 29.12.2020 № 320-к, на підставі якого [PERSON] було звільнено з посади директора Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного згідно із п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вказує, що перебував на лікарняному в період: від 20.11.2020 до 23.11.2020, 24.11.2020 - 27.11.2020, 28.11.2020 - 02.12.2020, 03.12.2020 - 04.12.2020, про що свідчить листок непрацездатності серії АЛА № 019372 від 20.11.2020; в період 07.12.2020-11.12.2020 та 12.12.2020-15.12.2020, про що свідчить листок непрацездатності серії АЛГ № 870441 від 07.12.2020; в період від 16.12.2020 до 18.12.2020, про що свідчить листок непрацездатності серії АЛГ № 871036 від 16 грудня 2020 року; в період 21.12.2020-24.12.2020, 25.12.2020-29.12.2020, 30.12.2020-31.12.2020, про що свідчить листок непрацездатності серії АДШ № 308721 від 21.12.2020. Зазначені листи непрацездатності були надані позивачем відповідачу день в день по факту видачі медичною установою. Позивач наголошує, що оскаржуваний наказ Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного від 29.12.2020 № 320-к про звільнення [PERSON] з посади директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного був виданий 29.12.2020 в період, коли він перебував лікарняному, про що свідчить вищезазначений лист непрацездатності серії АДШ № 308721 від 21.12.2020. Тобто, на підставі оскаржуваного наказу, [PERSON] було звільнено з посади директора Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного, однак з посади вчителя з вільної боротьби позивача звільнено не було, будь-які накази щодо звільнення [PERSON] вчителя коледжу відсутні. Ознайомитись з наказом Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного від 29.12.2020 № 320-к [PERSON] надали можливість 12.01.2021. Також 12.01.2021 позивачу було видано на руки трудову книжку із записом про звільнення з посади директора, жодного запису про звільнення з посади вчителя вільної боротьби трудова книжка [PERSON] не містить. 19.01.2021 позивачем отримано кошти у розмірі 5 817,25 грн. від відповідача. Після отримання позивачем трудової книжки останнього не впускають на територію коледжу. Дії відповідача щодо обмеження доступу позивача на територію та до будівлі коледжу, на думку позивача, є протиправними та такими, що порушують права [PERSON] , з огляду на той факт, що останнього не було звільнено з посади вчителя з вільної боротьби. Позивач вказує на той факт, що скорочення штату або чисельності працівників Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного наказом МОН України щодо реорганізації Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного не було передбачено. Реорганізація не є ліквідацією за своєю суттю, це різні поняття. Тому звільнення позивача із займаної посади в період тимчасової непрацездатності, за твердженням позивача, є протиправними діями з боку відповідача. Позивач також звертає увагу суду, що відповідачем не було запропоновано позивачу іншої роботи на тому самому підприємстві, в установі, організації (в Олімпійському коледжу імені Івана Піддубного, а у разі реорганізації у Відокремленому структурному підрозділу «Олімпійський фаховий коледж імені Івана Піддубного Національного університету фізичного виховання і спорту України»). Таким чином, позивач вважає, що наказ Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного від 29.11.2021 № 320-к про виконання наказу МОН України від 29.12.2020 № 514-к про дострокове припинення контракту директора, на підставі якого [PERSON] під час (у період) тимчасової непрацездатності було звільнено з посади директора Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного, було винесено протиправно та всупереч ч. 4 ст. 40 КЗпП України без урахування ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України. На посаді директора Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного позивач отримував посадовий оклад у розмірі 16745,69 грн. на місяць (в середньому за 21 робочий день). Даний факт підтверджується довідкою № 42 про доходи. Середній заробіток за час вимушеного прогулу обчислюється з 01.01.2021 (наступний день після дня закінчення лікарняного згідно із листком непрацездатності серії АДШ №308721 від 21.12.2020) по 29.01.2021 (день подання позовної заяви) у зазначений проміжок не входять вихідні та святкові дні. Згідно з розрахунком позивача, середньоденна заробітна плата складає 797,41 грн. (16745,69 грн./21 день), кількість днів вимушеного прогулу становить 20 днів, а тому позивач просить стягнути з відповідача стягнути 15 828,20 грн. (797,41 грн. х 20 день). Позивач стверджує, що йому завдано моральної шкоди у зв`язку із порушенням його прав на працю, що виявилось у незаконному звільненні із займаної посади, що в свою чергу призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. Порушення права на працю, яке є правом передбаченим Конституцією України порушує принцип соціальної і правової держави, що тягне необхідність поновлення цих принципів шляхом стягнення завданої моральної шкоди із роботодавця винного у вчиненні незаконного звільнення працівника (директора), яку позивач оцінює в 10000,00 грн. Ухвалою суду від 08.02.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивач виконав вимоги ухвали суду від 08.02.2021. Ухвалою суду від 01.03.2021 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 12.04.2021. Розгляд справи 12.04.2021 відкладено на 07.05.2021 за клопотанням представника відповідача. 14.04.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не погоджується з позовною завою та вказує, що наказом Міністерства освіти і науки України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення дії контракту з директором» достроково припинено дію контракту від 26.12.2017 № ІІ-185 та звільнено [PERSON] з посади директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного 29.12.2020 згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу заходів про праці України на підставі наказу Міністерства освіти і науки України від 18.09.2020 № 1149 «Про реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного», абз. 3 пп. 2 п. 15 контракту від 26.12.2017 № II-185, листа Міністерства освіти і науки України від 21.09.2020 № 15/165-20, акта про попередження про звільнення з посади директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного [PERSON] від 29.10.2020 № 1. На виконання наказу Міністерства освіти і науки України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення дії контракту з директором» Олімпійським колежем імені Івана Піддубного видано наказ від 29.12.2020 № 320-к. Олімпійський коледж імені Івана Піддубного 06.01.2021 надіслав [PERSON] листом від № 12 повідомлення, серед іншого, про дострокове припинення контракту від 26.12.2017 № II-185 та необхідність отримати трудову книжку. 05.01.2021 вчитель з вільної боротьби [PERSON] приніс до кабінету кадрової служби Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного лікарняний лист [PERSON] серії АДШ № 308721, про що 05.01.2021 співробітниками Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного - [PERSON] , [PERSON] [PERSON] складено акт про несвоєчасне подання лікарняного листа. Представник відповідача зазначає, що відповідно до правових висновків Верховного Суду наслідком звільнення працівника у період його непрацездатності є зміна дати звільнення, а не поновлення на роботі. Щодо виплат грошових коштів позивачу представник відповідача зазначає, що наказом Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного від 30.09.2020 № 60 «Про надання щорічної відпустки [PERSON] » [PERSON] відбув у щорічну основну відпустку строком на 59 календарних днів. Виплату директору коледжу [PERSON] відпускних та матеріальної допомоги на оздоровлення на загальну суму 51540,39 грн. (та як наслідок сплату ЄСВ на суму 11338,89 грн.) при відсутності погоджень вищого органу управління та згідно з розпорядчим документом, виданим під час втрати директором повноважень керівника Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного здійснено з недотриманням вимог п. 3 Порядку № 346. абз. 5 п.4 Постанови № 1298, п.п. 5) п. 4 Наказу № 557, п.6 Наказу № 1149 та п.п. 9, 10 контракту від 26.12.2017 № II-185, внаслідок чого Олімпійському коледжу імені Івана Піддубного завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 62879,28 гривень. З метою відшкодування завданої матеріальної шкоди (збитків) Олімпійському коледжу імені Івана Піддубного на загальну суму 62879,28 гривень, встановленої за результатами проведеної Північним офісом Держаудитслужби в Акті від 23.12.2020 № 031-30/572 позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного за період з 01.01.2018 по 31.10.2020, Олімпійським коледжем імені Івана Піддубного видано наказ від 24.12.2020 № 20 «Про скасування наказу «Про надання щорічної відпустки [PERSON] » від 30.09.2020 № 60, яким скасовано наказ від 30.09.2020 № 60 «Про надання щорічної відпустки [PERSON] » та утримано із [PERSON] неправомірно отримані грошові кошти у загальному розмірі 62879,28 гривень. Олімпійський коледж імені Івана Піддубного 06.01.2021 надіслав [PERSON] листом від № 12 повідомлення про утримання з останнього неправомірно отриманих грошових коштів у загальному розмірі 62879,28 гривень. Відповідно до п. 2 наказу Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного від 29.12.2020 № 320-к «На виконання наказу МОН України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення дії контракту з директором» доручено бухгалтерії провести розрахунок при звільненні, у тому числі виплатити [PERSON] вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку та компенсацію 59 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. Всі передбачені чинним законодавством України виплати були нараховані та виплачені [PERSON] із врахуванням утриманих із [PERSON] неправомірно отриманих грошових коштів у загальному розмірі 62 879,28 гривень. Також стороною відповідача у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про заміну Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного на його правонаступника - Національний університет фізичного виховання і спорту України, оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.09.2020 № 1083-р «Про реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного» прийнято рішення щодо реорганізації Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного (код згідно з ЄДРПОУ 02125315) шляхом приєднання до Національного університету фізичного виховання і спорту України (код згідно з ЄДРПОУ 02928433). Ухвалою суду від 07.05.2021 клопотання представника відповідача про заміну сторони його правонаступником задоволено та замінено Олімпійський коледж імені Івана Піддубного (ідентифікаційний код: 02125315) у справі № 754/1695/21 за позовом [PERSON] до Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, на його правонаступника - Національний університет фізичного виховання і спорту України (ідентифікаційний код: 02928433). Судом відкладено розгляд справи до 04.06.2021. 12.05.2021 позивачем подано відповідь на відзив, в якій він вказує, що відповідачем не було запропоновано позивачу іншої роботи на тому самому підприємстві, в установі, організації (в Олімпійському коледжі мені Івана Піддубного , а у разі реорганізації у Відокремленому структурному підрозділі «Олімпійський фаховий коледж імені Івана Піддубного Національного університету фізичного виховання і спорту України»). Тому, позивач стверджує, що наказ Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного від 29.12.2020 № 320-к про виконання наказу МОН України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора», на підставі якого [PERSON] під час (у період) тимчасової непрацездатності було звільнено з посади директора Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного було винесено протиправно та всупереч ч. 4 ст. 40 КЗпП України без урахування ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України. 04.06.2021 до суду надійшли додаткові письмові пояснення представника відповідача щодо суміщення професій (посад), в яких він вказує, що [PERSON] з 27.12.2017 обіймав посаду директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного за основною роботою, обумовленою контрактом від 26.12.2017 № ІІ-185 та виконував в Олімпійському коледжі імені Івана Піддубного додаткову роботу за іншою професією (посадою) вчителя з вільної боротьби без звільнення від своєї основної роботи директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного. Тому, на думку відповідача, безпідставним є посилання позивача про відсутність запису у трудовій книжці про звільнення останнього з посади вчителя з вільної боротьби, оскільки у разі суміщенні професій (посад) окремий трудовий договір не укладається, запис у трудову книжку про суміщення не вноситься. Представник відповідача, посилаючись на правову позицію Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 26.08.2020 у справі № 127/26237/17 зауважує, що при суміщенні професій (посад) в обов`язковому порядку до звичайної заробітної плати працівника здійснюється нарахування відповідної доплати. Також 04.06.2021 позивачем подано додаткові письмові пояснення, в яких він не погоджується з позицією відповідача, зазначаючи, що Олімпійський коледж імені Івана Піддубного не надсилав лист від 06.01.2021 позивачу про дострокове припинення контракту від 26.12.2017 № ІІ-185 та необхідність отримання трудової книжки. [PERSON] був ознайомлений з наказом про звільнення та отримав трудову книжку 12.01.2021, про що свідчить підпис позивача під датою в даному наказі. Про своє звільнення позивач дізнався з мережі Інтернет випадково 30.12.2020. В телефонному режимі позивач неодноразово звертався до кадрової служби Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного ([PERSON]), а з 30.12.2020 з проханням ознайомити [PERSON] з наказом та видати трудову книжку. Також під час зустрічі 05.01.2001, керуючим справами Олімпійського коледжу [PERSON], на якій обговорювалася і планувалася передача спортивного інвентарю, який належить позивачу, останнім була поставлено питання [PERSON] про ознайомлення з наказом та отриманням трудової книжки. На поставлене питання була отримана відповідь, що за вказівкою [PERSON] кадрова служба відправила трудову книжку позивача до Міністерства освіти і науки Україна і саме там позивача ознайомлять з наказом про звільнення. Позивач особисто, в телефонному режимі, інформував працівника кадрової служби [PERSON] про відкриття, продовження або закриття лікарняних листків відповідно до закону. Враховуючи те, що останній день на лікарняному був 31.12.2020, позивач отримав закритий лікарняний листок від дільничного лікаря в перший робочий день після свят 04.01.2021. В цей самий день 04.01.2021 лікарняний листок було передано голові профкому Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного [PERSON]. [PERSON] 04.01.2021 о 14:00 особисто передав лікарняний листок працівнику кадрової служби [PERSON] . [PERSON] в кабінеті, на момент передачі лікарняного листа, не було. Тому засвідчити даний момент вона не могла, у зв`язку з чим позивач вважає підробленим вказаний відповідачем акт. Також позивач зазначає, що відповідно до графіка відпусток, який надавався позивачем до Міністерства освіти і науки України у січні 2020 року, відпустка визначена з 01.10.2020 на 59 календарних днів. 11 вересня 2020 ним був поданий лист на погодження вказаної відпустки до Міністерства освіти і науки України. Відмови або заперечень від МОН щодо відпустки не надходило. Повідомлень щодо утримання з позивача грошових коштів у загальному розмірі 62879,28 гривень від Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного 06.01.2021 позивачу не надходило. У судовому засіданні 04.06.2021 судом задоволено клопотання представника позивача про допит свідків [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] та відкладено розгляд справи на 08.07.2021. Судове засідання 08.07.2021 відкладено. 22.09.2021 та 05.11.2021 розгляд справи не відбувся. Наступне судове засідання призначено на 17.12.2021. У судовому засіданні 17.12.2021 оголошено перерву до 17.02.2022. 07.02.2022 позивачем подано додаткові пояснення, в яких він зазначає, що звертався до Національного університету фізичного виховання і спорту України, як правонаступника відповідача щодо отримання відомостей про надання йому щорічної відпустки та нарахування або утримання з його заробітної плати частини невикористаної відпустки та засвідчених копій відповідних розпорядчих документів, однак повної відповіді не отримав. Позивач вважає, що [PERSON] не мав повноважень видавати наказ, яким скасовано гарантовані законом позивачу виплати за щорічну основну відпустку, допомогу на оздоровлення та вихідну допомогу, а також, що відповідач умисно ухиляється від надання позивачу запитуваної інформації. Позивач заперечує щодо тверджень відповідача щодо суміщення ним посад, оскільки з посади вчителя з вільної боротьби ніколи не звільнявся та суміщення не проводив, про що свідчить запис у трудовій книжці. Директор та його заступники мають ненормований робочий графік, що дає можливість вести педагогічну діяльність. Розгляд справи 17.02.2022 відкладено на 21.02.2022 за клопотанням представника відповідача. 17.02.2022 позивачем подано додаткові пояснення щодо розрахунку сум середнього заробітку, в яких він зазначає, що загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу станом на 17.02.2022 становить 384540,02 грн. У судовому засіданні 21.02.2022 оголошено перерву до 14.03.2022. Розгляд справи 14.03.2022 не відбувся. Наступне судове засідання призначено на 30.05.2022. 30.05.2022 від представника відповідача надійшов розрахунок виплат [PERSON] при звільненні з розрахунковими відомостями. У судовому засіданні 30.05.2022 оголошено перерву до 10.06.2022. У судовому засіданні 10.06.2022 проведено допит свідка [PERSON] , від допиту інших свідків сторона позивача відмовилась, судом оголошено перерву до 24.06.2022. Судове засідання 24.06.2022 відкладено на 15.07.2022 за клопотанням представника позивача. У судовому засіданні 15.07.2022 позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та у письмових поясненнях. Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Відповідно до п. 1.3, 1.4 статуту Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного коледж є вищим спеціалізованим навчальним закладом спортивного профілю. Коледж заснований на державній формі власності. Засновником коледжу є Кабінет Міністрів України та перебуває в управлінні Міністерства освіти і науки України (Уповноважений орган управління). Наказом директора Республіканського вищого училища фізичної культури № 17-к4 від 16.02.2006 [PERSON] був прийнятий на посаду вчителя з вільної боротьби за контрактом терміном на 1 (один) рік з 14.02.2006. Відповідно до наказу в.о. директора Республіканського вищого училища фізичної культури № 24к від 14.02.2007 продовжено строк дії контракту вчителю з вільної боротьби [PERSON] з 14.02.2007 по 14.02.2008. Згідно з наказом директора Республіканського вищого училища фізичної культури № 39к від 12.03.2008 продовжено строк дії контракту вчителю з вільної боротьби [PERSON] з 14.02.2008 по 14.02.2009. Відповідно до наказу директора Республіканського вищого училища фізичної культури № 24к від 11.02.2009 продовжено строк дії контракту вчителю з вільної боротьби [PERSON] з 14.02.2009 по 14.02.2010. Згідно з витягом з наказу директора Республіканського вищого училища фізичної культури № 23 від 10.02.2010 продовжено строк дії контракту вчителю з вільної боротьби [PERSON] з 14.02.2010 по 14.02.2011. Наказом т.в.о. директора Республіканського вищого училища фізичної культури від 01.09.2010 № 142-к вчителя з вільної боротьби [PERSON] з 01.09.2010 переведено з контрактної форми роботи на постійну. Наказом Міністерства освіти і науки України від 05.05.2014 № 170-к «Про виконання обов`язків директора» покладено обов`язки директора Республіканського вищого училища фізичної культури на [PERSON] з 06.05.2014. Наказом Міністерства освіти і науки України від 04.09.2014 № 447-к «Про призначення директора» [PERSON] призначено директором Республіканського вищого училища фізичної культури по 05.09.2017. Наказом Міністерства освіти і науки України від 13.04.2017 № 141-к «Про відсторонення [PERSON] від посади директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного» [PERSON] відсторонено від посади директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного до 21.05.2017. Наказом Міністерства освіти і науки України від 05.09.2017 № 507-к «Про виконання обов`язків директора» призначено [PERSON] виконуючим обов`язки директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного до 05.12.2017. Наказом Міністерства освіти і науки України від 05.12.2017 № 739-к «Про продовження терміну виконання обов`язків директора» продовжено термін виконання обов`язків директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного [PERSON] до призначення керівника Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного у встановленому законодавством порядку. Наказом Міністерства освіти і науки України від 26.12.2017 № 713-к «Про звільнення від виконання обов`язків директора» звільнено [PERSON] від виконання обов`язків директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного у зв`язку з обранням директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного в установленому законодавством порядку. 26.12.2017 між Міністерством освіти і науки України і [PERSON] укладено контракт № II-185, відповідно до п. 1 якого контракт є особливою формою трудового договору, на підставі якого виникають трудові відносини між МОН та керівником. Згідно з пп. 2 п. 15 контракту № II-185 дія цього контакту припиняється до закінчення строку дії контракту з ініціативи МОН до закінчення строку дії контракту у випадках, передбачених статтями 40 і 41 КЗпП України та цим контрактом. Відповідно до п. 19 контракту № II-185 строк дії контракту становить п`ять років з 27 грудня 2017 року до 26 грудня 2022 року. Наказом Міністерства освіти і науки України від 26.12.2017 № 714-к «Про посаду керівника» [PERSON] призначено директором Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного з 27.12.2017 до 26.12.2022 строком на п`ять років як обраного за конкурсом відповідно до статті 42 Закону України «При вищу освіту» на умовах, викладених у контракті, запис № 13 в трудовій книжці позивача. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.09.2020 № 1083-р «Про реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного» прийнято рішення щодо реорганізації Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного (код згідно з ЄДРПОУ 02125315) шляхом приєднання до Національного університету фізичного виховання і спорту України (код згідно з ЄДРПОУ 02928433) з утворенням на його базі відокремленого структурного підрозділу зазначеного Університету і подальшим його іменуванням Олімпійський фаховий коледж імені Івана Піддубного Національного університету фізичного виховання і спорту України. Вказаним Розпорядженням також доручено Міністерству освіти і науки здійснити заходи, пов`язані з реорганізацією та утриманням майна Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного. Пунктом 5 наказу Міністерства освіти і науки України від 18.09.2020 № 1149 «Про реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного» створено комісію з реорганізації Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного. Пунктом 6 вказаного наказу установлено, що відповідно до частини четвертої статті 105 Цивільного кодексу України з моменту призначення Комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного, повноваження керівника Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного припиняються. Згідно з п. 9 зазначеного наказу зобов`язано Департамент кадрового забезпечення ( [PERSON] ) попередити в установленому порядку директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного [PERSON] про вивільнення згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Наказом Міністерства освіти і науки України від 19.10.2020 № 1285 «Про внесення змін до складу Комісії з реорганізації Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного, утвореної наказом МОН від 18.09.2020 № 1149» виведено із складу Комісії [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та введено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Комісія, протокольним рішенням від 23.10.2020 № 2, визначила уповноваженим Комісії щодо управління справами Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного [PERSON] . Наказом Міністерства освіти і науки України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора» достроково припинено дію контракту від 26.12.2017 № II-185 та звільнено [PERSON] з посади директора Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного 29 грудня 2020 року згідно із пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (запис № 14 в трудовій книжці позивача) (а.с. 10 т. І, а.с. 16 т. ІІ). Підставою для винесення цього наказу є: наказ Міністерства освіти і науки України від 18.09.2020 № 1149 «Про реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного», абзац третій підпункту 2 пункту 15 контракту від 26.12.2017 № II-185, лист Міністерства освіти і науки України від 21.09.2020 № 15/165-20, акт про попередження про звільнення з посади директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного [PERSON] від 29.10.2020 № 1. Уповноваженим комісією Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного видано наказ Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного від 29.12.2020 № 320-к, на виконання наказу МОН України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора», яким достроково припинено дію контракту від 26 грудня 2017 року № 11-185 та звільнено [PERSON] з посади директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного 29 грудня 2020 року згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Встановлено бухгалтерії провести розрахунок при звільненні, у т.ч. виплатити [PERSON] : вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку; компенсацію за 59 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. Саме наказ Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного від 29.12.2020 № 320-к «На виконання наказу МОН України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора» є предметом даного спору. Вимог щодо оскарження наказу Міністерства освіти і науки України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора» позивач не заявляв. Таким чином, щодо вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного від 29.12.2020 № 320-к «На виконання наказу МОН України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора» суд зазначає таке. Згідно з частинами першою, третьою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з частиною третьою статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. У матеріалах справи містяться копії листків непрацездатності позивача, з яких вбачається, що [PERSON] був тимчасово непрацездатним: в період з 20.11.2020-23.11.2020, 24.11.2020-27.11.2020, 28.11.2020-02.12.2020, 03.12.2020-04.12.2020, про що свідчить листок непрацездатності серії АЛА № 019372 від 20.11.2020; в період 07.12.2020-11.12.2020 та 12.12.2020-15.12.2020, про що свідчить листок непрацездатності серії АЛГ № 870441 від 07.12.2020; в період з 16.12.2020 до 18.12.2020, про що свідчить листок непрацездатності серії АЛГ № 871036 від 16 грудня 2020 року; в період 21.12.2020-24.12.2020, 25.12.2020-29.12.2020, 30.12.2020-31.12.2020, про що свідчить листок непрацездатності серії АДШ № 308721 від 21.12.2020 (а.с. 15-18 т. 1). Отже, звільнення позивача відбулося у період його тимчасової непрацездатності. Відповідно до частин першої-третьої статті 49-2 КЗПП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Повідомлення має містити інформацію про заплановане масове вивільнення працівників, визначену частиною другою статті 49-4 цього Кодексу, та проведення консультацій з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Повідомлення обов`язково подається виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику). У разі наявності кількох первинних профспілкових організацій повідомлення надсилається спільному представницькому органу, утвореному ними на засадах пропорційного представництва, а за відсутності такого органу - виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику), що об`єднує більшість працівників цього підприємства (установи, організації). Згідно з пунктом 7 наказу Міністерства освіти і науки України від 18.09.2020 № 1149 «Про реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного» комісії з реорганізації Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного доручено в тому числі попередити в установленому законом порядку працівників Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного про реорганізацію та забезпечити дотримання їх трудових прав та соціальних гарантій в порядку, визначеному законодавством України, у тому числі повідомити Державну службу зайнятості України про заплановане вивільнення працівників. 29.10.2020 Міністерством освіти і науки України в особі директора департаменту кадрового забезпечення - [PERSON] , головного спеціаліста відділу з питань кадрового забезпечення підвідомчих закладів та установ департаменту кадрового забезпечення - [PERSON] , державного експерта експертної групи з питань нормативно-правового забезпечення вищої освіти і освіти дорослих директорату вищої освіти і освіти дорослих - [PERSON] складено акт про попередження про звільнення з посади директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного [PERSON] від 29.10.2020 № 1. У вказаному акті встановлено, що 21.09.2020 було зареєстровано листа від 21.09.2020 № 15/165-20 про попередження [PERSON] щодо звільнення у зв`язку з реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 18.09.2020 № 1149, про що в їхній присутності було повідомлено [PERSON] за його особистим телефоном та кадрову службу закладу за телефоном. Зазначений лист направлено 23.09.2020 з електронної адреси МОН [INFO] на електронну адресу Коледжу [INFO] та здійснене повторне відправлення 28.09.2020. Крім того, 23.09.2020 МОН здійснено відправлення зазначеного листа засобами Укрпошти рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на домашню адресу [PERSON] та на адресу коледжу. 29.10.2020 на адресу МОН надійшла довідка від Укрпошти про повернення листа [PERSON] за закінченням терміну зберігання. Матеріали справи не містять доказів того, що одночасно з попередженням про звільнення позивачу було запропоновано іншу роботу. Водночас, слід зауважити, що позивач обіймав посаду директора коледжу на підставі контракту, який є особливою формою трудового договору. Згідно з ч. 13 ст. 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року № 463-IX керівник закладу загальної середньої освіти звільняється з посади у зв`язку із закінченням строку трудового договору або достроково відповідно до вимог законодавства та умов укладеного трудового договору. Припинення трудового договору з керівником державного чи комунального закладу загальної середньої освіти у зв`язку із закінченням строку його дії або його дострокове розірвання здійснюється відповідною посадовою особою засновника (головою відповідної ради чи керівником державного органу) або керівником уповноваженого ним органу (структурного підрозділу з питань освіти) з підстав та у порядку, визначених законодавством про працю. Спеціальними законодавчими актами, які регулюють питання виконання повноважень керівником вищого навчального закладу, є Закон України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, та Закон України «Про фахову передвищу освіту» від 06.06.2019 № 2745-VIII. Відповідно до положень статті 42 Закону України «Про фахову передвищу освіту» керівник закладу фахової передвищої освіти призначається на посаду на умовах контракту за результатами проведеного конкурсного відбору та звільняється з посади рішенням засновника (засновників) закладу або уповноваженого ним (ними) органу (особи) з підстав, визначених законодавством про працю, установчими документами закладу та контрактом. Як зазначалося вище, відповідно до п. 1.3, 1.4 статуту Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного коледж є вищим спеціалізованим навчальним закладом спортивного профілю. Коледж заснований на державній формі власності. Засновником коледжу є Кабінет Міністрів України та перебуває в управлінні Міністерства освіти і науки України (Уповноважений орган управління). З огляду на зазначене, директор Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного може бути звільнений з посади за рішенням засновника або уповноваженого ним (ними) органу (особи), яким є Міністерство освіти і науки України. Як встановлено вище, саме між Міністерством освіти і науки України і [PERSON] було укладено контракт № II-185 від 26.12.2017 та за наказом Міністерства освіти і науки України від 26.12.2017 № 714-к «Про посаду керівника» [PERSON] призначено директором Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного з 27.12.2017. Відповідно, уповноваженим органом на звільнення директора коледжу - Міністерством освіти і науки України видано наказ від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора», яким достроково припинено дію контракту від 26.12.2017 № II-185 та звільнено [PERSON] з посади директора Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного 29 грудня 2020 року згідно із пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Саме наказ Міністерства освіти і науки України від 29.12.2020 № 514-к вказаний як підстава для звільнення [PERSON] у його трудовій книжці (запис № 14), копію якої позивач долучив до позовної заяви. Однак [PERSON] , подаючи позовну заяву разом із двома адвокатами [PERSON] та [PERSON] , вимог щодо оскарження наказу уповноваженої засновником особи на звільнення директора з посади, а саме наказу Міністерства освіти і науки України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора», не заявляли. Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд зауважує, що наказ Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного № 320-к від 29.12.2020, який є предметом даного позову, є похідним і виданий саме на виконання наказу Міністерства освіти і науки України від 29.12.2020 № 514-к та є підставою для проведення подальших розрахунків з позивачем, пов`язаних із звільненням. Олімпійський коледж імені Івана Піддубного не є уповноваженим органом на дострокове припинення дії контракту та звільнення директора коледжу, таким органом є Міністерство освіти і науки України, коледж лише виконує організаційні питання з виконання наказу Міністерства освіти і науки України щодо звільнення директора коледжу. З огляду на те, що наказ Міністерства освіти і науки України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора» є чинним, ніким не оскаржений, не визнався судом протиправним, підстав для скасування та визнання незаконним наказу Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного від 29.12.2020 № 320-к «На виконання наказу МОН України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора», немає. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою [PERSON] щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України від 4 вересня 2019 року № 6-р(II)/2019 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України. При цьому, у пункті 3 мотивувальної частини Рішення Конституційний Суд України, зокрема, висловив юридичну позицію, згідно з якою положеннями частини третьої статті 40 Кодексу закріплені гарантії захисту працівника від незаконного звільнення, що є спеціальними вимогами законодавства, які мають бути реалізовані роботодавцем для дотримання трудового законодавства. Однією з таких гарантій є, зокрема, сформульована у законодавстві заборона роботодавцю звільняти працівника, який працює за трудовим договором і на момент звільнення є тимчасово непрацездатним або перебуває у відпустці. Отже, нерозповсюдження такої вимоги на трудові правовідносини за контрактом є порушенням гарантій захисту працівників від незаконного звільнення та ставить їх у нерівні умови порівняно з працівниками інших категорій. У постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що «не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 статті 40 КЗпП України), а також у період перебування працівника у відпустці (перше речення частини третьої статті 40 КЗпП України). Ця гарантія поширюється на випадки припинення трудового договору (договору контракту) з працівником за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, тобто з підстав, передбачених контрактом. Наслідки порушення гарантії, визначеної у першому реченні частини третьої статті 40 КЗпП України, усуваються шляхом зміни дати припинення трудових відносин на перший день після закінчення періоду непрацездатності чи відпустки». Схожі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 310/2284/17, від 13 листопада 2019 року у справі № 545/1151/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 522/3410/15-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 320/7991/16, від 11 червня 2020 року у справі № 481/1043/17, від 08 липня 2020 року у справі № 752/11686/18, від 29 липня 2020 року у справі № 305/1229/18. Отже, працівник не може бути звільнений у період непрацездатності, працівник може бути звільнений з підстав, передбачених КЗпП України, лише у перший день після закінчення періоду непрацездатності. Відповідно до листка непрацездатності серії АДШ №308721 від 21.12.2020 [PERSON] перебував на лікарняному з 21.12.2020 по 31.12.2020, а датою виходу на роботу є 01.01.2021. Натомість, відповідно до наказу Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного від 29.12.2020 №320-К, виданого на виконання наказу Міністерства освіти і науки України від 29.12.2020 № 514-к, датою звільнення є 29.12.2020. Отже, виходячи з обов`язковості рішень Конституційного Суду України, що встановлено приписами статті 151-2 Конституції України, зважаючи на положення частини четвертої статті 263 ЦПК України та необхідності врахування висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду, у зв`язку із звільненням позивача в період його тимчасової непрацездатності, суд приходить до висновку, що слід змінити дату звільнення позивача з 29 грудня 2020 року на 01 січня 2021 року. При цьому, підстав для визнання незаконним та скасування наказу Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного від 29.12.2020 № 320-к про виконання наказу МОН України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора», зобов`язання Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного поновити [PERSON] на посаді директора або запропонувати іншу посаду у тому самому закладі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на посаді директора, немає, адже трудові відносини з директором коледжу припинилися на підставі наказу Міністерства освіти і науки України від 29.12.2020 № 514-к «Про дострокове припинення контракту директора», правомірність якого не оскаржувалася ні в межах цієї справи, ні в межах іншої справи. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на посаді вчителя з вільної боротьби, слід зазначити таке. У позовній заяві позивач зазначає, що 12.01.2021 йому було видано трудову книжку із записом про звільнення з посади директора, однак жодного запису про звільнення з посади вчителя вільної боротьби трудова книжка [PERSON] не містить, тому позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу на посаді вчителя з вільної боротьби. 26.12.2017 між Міністерством освіти і науки України і [PERSON] укладено контракт № II-185. Наказом Міністерства освіти і науки України від 26.12.2017 № 714-к «Про посаду керівника» [PERSON] призначено директором Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного з 27.12.2017 до 26.12.2022 строком на п`ять років. Згідно зі статтею 102-1 КЗпП України сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця - фізичної особи. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Відповідно до положень статті 105 КЗпП України працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі. Відповідно до пункту 1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України 28.06.1993 № 43, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 1993 р. за № 76, (далі - Положення № 43) сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом. У Додатку до Положення № 43 наведено Перелік робіт, які не є сумісництвом. Так, усі працівники, крім основної роботи та роботи за сумісництвом, мають право виконувати такі роботи, які відповідно до чинного законодавства не є сумісництвом: зокрема, педагогічна робота з погодинною оплатою праці в обсязі не більш як 240 годин на рік (п. 3). Також є обмеження щодо обсягу педагогічної (викладацької) роботи, що не вважається сумісництвом, яку можуть виконувати керівні працівники навчальних закладів. Ці обмеження передбачені в п. 91 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.93 № 102 (далі - Інструкція № 102). Зокрема, керівні працівники закладів освіти, керівники фізичного виховання центрів допризовної підготовки можуть вести викладацьку роботу чи заняття з гуртками в цьому закладі, але не більше 9 годин та тиждень (360 годин на рік), якщо вони по основній посаді отримують повний посадовий оклад (ставку). Верховний Суд у постанові від 14.11.2018 у справі № 804/3583/17 зазначив, що «суміщення професій/посад розцінюється як виконання працівником на тому ж підприємстві поряд із основною роботою, встановленою його трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою). Суміщення професій (посад) має такі особливості: робота за другою посадою не відображається в табелі обліку використання робочого часу; друга посада залишається вакантною; для допущення працівника до роботи за суміщенням посад, за загальним правилом, достатньо подання заяви працівником та видачі керівником наказу про суміщення; окремий трудовий договір не укладається, запис у трудову книжку про суміщення не вноситься; порядок оплати праці встановлюється на підставі положень колективного договору та вказується у наказі про суміщення; оплата роботи за другою посадою на законодавчому рівні класифікується як надбавка до заробітної плати. Законодавчого визначення суміщення професій, розширення зони обслуговування та виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника в Україні не існує». До матеріалів справи учасниками справи не додано наказу про призначення позивача, у період його перебування на посаді директора коледжу, на посаду вчителя з вільної боротьби ні за суміщенням, ні за сумісництвом. Такий наказ, за твердженням представника відповідача, відсутній і в матеріалах особової справи [PERSON] . Водночас з архівної відомості вбачається, що у період перебування позивача на посаді директора коледжу його навантаження на посаді вчителя становило 9 годин (а.с. 243-246). Свідок [PERSON] , перебував на посаді заступника директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного, показав, що [PERSON] не впускали на територію коледжу. Також свідок зазначив, що бачив наказ щодо здійснення позивачем діяльності, як вчителя з вільної боротьби, в якому не було вказано суміщення чи сумісництво, а визначено навантаження як вчителя в 9 годин. [PERSON] з 27.12.2017 обіймав посаду директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного за основною роботою, обумовленою контрактом від 26.12.2017 № ІІ-185 та виконував в Олімпійському коледжі імені Івана Піддубного додаткову роботу за іншою професією (посадою) вчителя з вільної боротьби без звільнення від своєї основної роботи директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного. Враховуючи норми трудового законодавства, а також обсяг викладацьких годин та порядок нарахування заробітної плати, суд дійшов висновку, що [PERSON] здійснював свою викладацьку діяльність за суміщенням з основною посадою директора коледжу. Тому, суд вважає безпідставним посилання позивача про відсутність запису у трудовій книжці про звільнення останнього з посади вчителя з вільної боротьби, оскільки у разі суміщенні професій (посад) окремий трудовий договір не укладається, запис у трудову книжку про суміщення не вноситься. Аналізуючи зазначені вище правові норми, суд приходить до висновку, що трудові відносини у позивача існували з МОН України на підставі контракту, при цьому, позивач обіймав основну посаду директора закладу та за суміщенням - посаду вчителя з вільної боротьби. Після звільнення позивач з основної посади директора, трудові відносини і за основою посадою, і за суміщуваною - у позивача з відповідачем припинилися. Отже, у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на посаді вчителя з вільної боротьби слід відмовити. У зв`язку з припиненням трудових відносин позивача, підстав для визнання дій Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного щодо обмеження доступу [PERSON] на територію та до будівлі коледжу протиправними, немає. Також слід зауважити, що суд в даному провадженні не розглядає питання щодо обґрунтованості чи необґрунтованості проведення з позивачем розрахунків при звільненні та правові підстави для скасування відповідачем наказу про перебування позивача у відпустці, оскільки така вимога позивачем в позовній заяві не заявлялась. Позивачем заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., яка мотивована тим, що у зв`язку з порушенням права на працю йому завдано моральних страждань. Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Ураховуючи те, що Кодекс законів про працю України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст. 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди, отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення. Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати. Відповідно до ч.2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто, при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Таким чином, моральна шкода має бути доведеною та обґрунтованою, натомість позивачем не надано жодних доказів, що свідчили б про обсяг моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тобто позивачем не доведено наявність самої моральної шкоди та причинного зв`язку між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. У зв`язку з викладеним суд вважає вимогу позивача про стягнення моральної шкоди необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Національного університету фізичного виховання і спорту України слід задовольнити частково, змінивши дату звільнення [PERSON] з посади директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, з 29 грудня 2020 року на 01 січня 2021 року, в решті заявлених позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial