Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

14 січня 2022 року фізична особа-підприємець [PERSON] пред`явив в суд позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання ветеринарних послуг. Як на підставу своїх вимог зазначив, що 19 червня 2021 року близько 21:30 год. відповідач [PERSON] звернулась до ветеринарної клініки « [INFO] » (ФОП [PERSON] , зареєстрований відповідно до законодавства України, який здійснює ветеринарну практику на підставі ліцензії АГ №572579, виданої Головним управлінням ветеринарної медицини в Закарпатській області від 28 березня 2011 року) зі своїм котом, кличка «Леопольд», з проханням про надання медичної допомоги, оскільки кіт важко дихав животом. Лікар клініки здійснив огляд кота, було також зроблено необхідні рентгени, надано першу допомогу (ліки), лікар призначив лікування. Згідно акту про надані медичні послуги (замовлення № Hos-210619-0248 від 19.06.2021 року станом на 23:02 год.) загальна вартість наданих відповідачу послуг за надання медичної допомоги тварині становила 1297,00 гривень. Незважаючи на надані послуги, відповідач відмовились їх оплачувати в повному обсязі, мотивуючи, тим, що не мала при собі таких коштів, знає що вартість рентгену 350,00 грн., просила надати пояснення вартості. Після наданих працівниками позивача пояснень та обґрунтувань щодо вартості наданих послуг, відповідач все одно відмовилась від оплати послуг. У зв`язку із нетактовною поведінкою відповідача персонал клініки змушений був викликати охорону, а також поліцію (матеріали щодо звернення працівника позивача [PERSON] , а також результати проведеної роботи поліцією долучаються до даного позову). Після надання пояснень працівникам поліції, відповідач все ж відмовились оплачувати послуги та покинула територію клініки. Такі дії були розцінені клінікою як одностороння відмова від виконання зобов`язань. Таким чином, позивач як виконавець послуг, належним чином виконав свої зобов`язання за усним договором про надання ветеринарних послуг, надав письмовий акт про надані медичні послуги, а також детальний опис усіх здійснених процедур та наданих ліків. В свою чергу, відповідач відмовилась від оплати замовлених послуг. Станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача не погашена та становить 1297,00 грн. (одна тисяча двісті дев`яносто сім гривень 00 коп.). Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, відповідач порушила умови розрахунків за надані позивачем послуги та вимог актів законодавства України, які регулюють порядок виконання грошового зобов`язання за договором про надання послуг, оскільки прийнявши надані позивачем послуги, відповідач не сплатила вартість послуг, внаслідок чого заборгувала 1297,00 грн. 10 вересня 2021 року позивачем скеровано претензію відповідачу щодо погашення заборгованості, в якій також зазначалось, що в разі несплати заборгованості позивач буде змушений звернутись до суду та стягнути заборгованість в судовому порядку. Відповідач претензію та копію акту № Hos-210619-0248 від 19.06.2021 року отримала 13.09.2021 року, проте відповіді не надала, боргових зобов`язань станом на момент звернення до суду не виконала. З огляду на вищенаведені обставини, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦПК України, просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованість за надання ветеринарних послуг у розмірі 1297,00 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. В судове засідання, яке було призначено на 25 липня 2022 року о 15.30 год. позивач ФОП [PERSON] не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений та подав до суду заяву, зі змісту якої убачається, що він просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначались на 16 червня 2022 року о 10.15год, 25 липня 2022 року о 15.30год не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому порядку, та 28 червня 2022 року надіслала заяву з якої вбачається, що вона визнає вказаний позов у повному обсязі та у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану просить розглядати справу у її відсутності. А також, у зв`язку із визнанням нею позову, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, при розподілі витрат, вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, інші 50 відсотікв стягнути з неї. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 25 липня 2022 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, права та обов`язки сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 19 червня 2021 року близько 21:30 год. відповідач [PERSON] звернулась до ветеринарної клініки « [INFO] » (ФОП [PERSON] , зареєстрований відповідно до законодавства України, який здійснює ветеринарну практику на підставі ліцензії АГ №572579, виданої Головним управлінням ветеринарної медицини в Закарпатській області від 28 березня 2011 року) зі своїм котом, кличка «Леопольд», з проханням про надання медичної допомоги, оскільки кіт важко дихав животом. Лікар клініки здійснив огляд кота, було також зроблено необхідні рентгени, надано першу допомогу (ліки), лікар призначив лікування. Згідно акту про надані медичні послуги (замовлення № Hos-210619-0248 від 19.06.2021 року станом на 23:02 год.) загальна вартість наданих відповідачу послуг за надання медичної допомоги тварині становила 1297,00 гривень. Незважаючи на надані послуги, відповідач відмовились їх оплачувати в повному обсязі, мотивуючи, тим, що не мала при собі таких коштів, знає що вартість рентгену 350,00 грн., просила надати пояснення вартості. Після наданих працівниками позивача пояснень та обґрунтувань щодо вартості наданих послуг, відповідач все одно відмовилась від оплати послуг. У зв`язку із нетактовною поведінкою відповідача персонал клініки змушений був викликати охорону, а також поліцію. Після надання пояснень працівникам поліції, відповідач все ж відмовились оплачувати послуги та покинула територію клініки. Такі дії були розцінені клінікою як одностороння відмова від виконання зобов`язань. Таким чином, позивач як виконавець послуг, належним чином виконав свої зобов`язання за усним договором про надання ветеринарних послуг, надав письмовий акт про надані медичні послуги, а також детальний опис усіх здійснених процедур та наданих ліків. В свою чергу, відповідач відмовилась від оплати замовлених послуг. Станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача не погашена та становить 1297,00 грн. (одна тисяча двісті дев`яносто сім гривень 00 коп.). Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, відповідач порушила умови розрахунків за надані позивачем послуги та вимог актів законодавства України, які регулюють порядок виконання грошового зобов`язання за договором про надання послуг, оскільки прийнявши надані позивачем послуги, відповідач не сплатила вартість послуг, внаслідок чого заборгувала 1297,00 грн. 10 вересня 2021 року позивачем скеровано претензію відповідачу щодо погашення заборгованості, в якій також зазначалось, що в разі несплати заборгованості позивач буде змушений звернутись до суду та стягнути заборгованість в судовому порядку. Відповідач претензію та копію акту № Hos-210619-0248 від 19.06.2021 року отримала 13.09.2021 року, проте відповіді не надала, боргових зобов`язань станом на момент звернення до суду не виконала. Вказані обставини підтверджуються викладеними в позовній заяві обставинами, долученими до справи копіями претензії від 01 вересня 2021 року, акту наданих медичних послуг від 19 червня 2021 року, довідки про результати проведеної перевірки телефонного повідомлення та письмового звернення гр. [PERSON] від 24 червня 2021 року, договору оренди нежитлового приміщення №3 від 01 вересня 2020 року, та ці обставини ніким з учасників процесу не оспорювались. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав чи охоронюваних законом інтересів. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ФОП [PERSON] є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved