Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

10.05.2022 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Вирівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області 29.10.1994, актовий запис №7. Позивач обґрунтовує свої вимоги такими обставинами. 29.10.1994 між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому в них народилося двоє дітей, які є повнолітніми. Впродовж тривалого часу сімейні відносини між ними не складалися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з 16.10.2018. Сім`я фактично розпалась, їх подальше формальне спільне життя і збереження шлюбу є неможливими, оскільки суперечить її інтересам, а відтак виникла необхідність в оформленні між ними розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 25.05.2022 відкрито провадження у справі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] подав заяву через систему "Електронний суд" від 21.07.2022 про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 29.10.1994 Виконавчим комітетом Вирівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №7, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.07.2019. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , а чоловіка - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двоє дітей [PERSON] , 1996 р.н., та [PERSON] , 2002 р.н., які є повнолітніми. Позивачка, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, на підставі ст.110 СК України звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин з 16.10.2018, відсутність спільного побуту, те, що неповнолітніх дітей у сторін немає, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, відповідач не спростував підстав позову, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Враховуючи положення ст.113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне відновити позивачці дошлюбне прізвище - [PERSON] . Щодо судових витрат у справі. Відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки сплачені та підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved