Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що померла була її рідною матір`ю, а також визнати за нею право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вищезазначене будинковолодіння побудовано у 1966 році та є майном колгоспного двору. Право власності на вказане будинковолодіння було оформлено на ім`я голови колгоспного двору [PERSON] , про що останній видано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 18 грудня 1989 року, у якому зазначено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] належить колгоспному двору. Станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору була її мати [PERSON] - голова двору, та вона - [PERSON] - член двору, а тому спірне будинковолодіння є їх спільною сумісною власністю й кожен з яких мав рівну частку в ньому - по 1/2 частині. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина будинковолодіння по [ADDRESS] . Вона є донькою [PERSON] та єдиним її спадкоємцем за законом, а тому має право на належну [PERSON] 1/2 частину спірного будинковолодіння. Однак нотаріус відмовив їй у оформленні спадщини після смерті матері на спірне будинковолодіння через неможливість документально підтвердити факт родинних відносин із померлою, а також через те, що у свідоцтві про право власності на спірний житловий будинок зазначено, що це майно колгоспного двору, яке належить не лише [PERSON] , а й іншим членам цього колгоспного двору. Тому, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , та на 1/2 частину цього житлового будинку, як за членом майна колгоспного двору. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Прокоф`єв О.Л. позов підтримав, просить його задоволити. Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] побудований у 1966 році та відноситься до суспільної групи - колгоспний двір. 18 грудня 1989 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Цього ж дня право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок зареєстровано у Старокостянтинівському БТІ під №60 в реєстрову книгу №1. Відповідно до довідки Пеньківського старостинського округу №156 від 14 грудня 2021 року за даними погосподарської книги Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №3 за 1991-1995 роки житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи - колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») членами цього колгоспного двору являлись: [PERSON] - голова двору, та її донька [PERSON] - член двору. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] згідно записів у погосподарській книзі Пеньківської сільської ради належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/2 частині (1 : 2=1/2). Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`ясень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла. На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом із [PERSON] 13 травня 2022 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №193/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Оскільки [PERSON] померла після [INFO] , тому до її частки в майні колгоспного двору застосовуються загальні правила спадкування. Отже, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , увійшла 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] набула у власність як член майна колгоспного двору. Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, де її матір`ю зазначена [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), довідкою Пеньківського старостинського округу №156 від 14 грудня 2021 року, згідно якої за даними погосподарських книг Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області [PERSON] значилась матір`ю для [PERSON] , а також факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтвердили допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] . Оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої матері [PERSON] , тому вона в порядку спадкування за законом набула право на належну матері 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Також 1/2 частина вищезазначеного будинковолодіння належить на праві власності [PERSON] , як члену майна колгоспного двору. Таким чином, [PERSON] має право на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме, на 1/2 частину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та на 1/2 частину як майно члена колгоспного двору. З огляду на викладене, за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved