Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

02 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Шосткинської міської ради Сумської області, в якому просить визнати за ним право власності на капітальний гараж в масиві гаражів в районі будинку [ADDRESS] площею 41,0 кв.м, який розташований на земельній ділянці із цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів» кадастровий №5911000000:04:010:0200. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів», площею 0,0046 га, кадастровий номер 5911000000:04:010:0200. Протягом 2009-2010 року [PERSON] на цій ділянці був збудований капітальний гараж площею 41,0 кв.м. Відповідно до Наказу №79 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт» була встановлена процедура та умови прийняття в експлуатацію об`єктів, однак гаражів, які збудовані на земельних ділянках призначених для гаражного будівництва - в цьому переліку не було передбачено, а також не передбачений порядок введення в експлуатацію закінченого будівництвом капітального гаражу. А тому, здійснити реєстрацію свого права власності на спірний гараж через звернення до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Шосткинської міської ради не зміг через відсутність правовстановлюючого документа. 21 жовтня 2021 року від відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем на обґрунтування позову не надано наступні документи: - висновки державних органів, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог; - висновок відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Шосткинської міської ради щодо можливості (як противаги знесенню) самочинно збудованого об`єкта. (а.с.29) В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, раніше 22 червня 2021 року надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначив, що подальші судові засідання проводити за його відсутності. (а.с.25) В судове засідання представник відповідача Шосткинської міської ради Сумської області, не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. 21 лютого 2022 року на адресу позивача направлявся лист, для надання позивачем до суду документів, які зазначені у відзиві на позовну заяву. (а.с.32) Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із витягу з рішення Шосткинської міської ради від 14 грудня 2016 року «Про регулювання земельних відносин», [PERSON] наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0050 га в масиві гаражів в районі будинку [ADDRESS] для будівництва індивідуального гаражу, з подальшою передачею земельної ділянки у власність. (а.с.5) [PERSON] є володільцем земельної ділянки за кадастровим номером 5911000000:04:010:0200, площею 0,0046 га, форма власності приватна, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №106319782 від 05.12.2017. (а.с.6) Згідно із технічним паспортом на гараж в масиві гаражів в районі будинку [ADDRESS] розташований гараж загальною площею 41,0 кв.м, з оглядовою ямою, погребом. Гараж побудований у 2010 році. (а.с.8-10) У справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови. Метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки (стаття 19 Земельного кодексу України - класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548), зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки. Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 (далі - Закон №3038-VI), дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Під проектом слід розуміти залежно від категорії об`єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року за №687-XIV, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону №3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону. Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров`ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. На підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК України). За правилами ст. 77, 78, 81 ЦПК України на сторони у справі покладається обов`язок по наданню належних та допустимих доказів як на підставі своїх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Разом з тим, позивачем не було надано жодних доказів, які б засвідчували факт, того що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією. 21 лютого 2022 року на адресу позивача був направлений лист у якому запропоновано надати наступні документи: висновки державних органів, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, а також висновок відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Шосткинської міської ради щодо можливості (як противаги знесенню) самочинно збудованого об`єкта, однак на час розгляду справи, а це 14 липня 2022 року, відповідні документи надані до суду не були. Враховуючи вказане вище судом зроблено висновок, що позивачем внаслідок своєї необізнаності побудовано гараж без відповідного дозволу на початок будівельних робіт. В зв`язку із зміною законодавства, яке регулює порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, у позивача в досудовому порядку не має можливості зареєструвати своє право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. Проте, беручи до уваги те, що [PERSON] не надав до суду висновки компетентних органів, а саме: висновки державних органів, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, а також; висновок відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Шосткинської міської ради щодо можливості самочинно збудованого об`єкта, а тому у суду відсутні підтверджуючи докази, що самочинно збудований гараж не порушує права інших осіб, відповідає будівельним, архітектурним, санітарним та іншим нормам і правилам, тобто суд приходить до висновку що даний позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed