Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 01 грудня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припиненні з серпня 2021 року у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, відмінності характерів та різних поглядів на життя та сімейні обов`язки. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо, у зв`язку з чим просила шлюб між сторонами розірвати, визначити місце проживання дитини разом з нею. Ухвалою судді\~Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~14\~липня 2022\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~спрощене провадження у\~цивільній справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, зазначила, що спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2007 року, який було зареєстровано Ленінським відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Дніпропетровського міського\~управління юстиції\~Дніпропетровської області,\~актовий запис\~№ 1092 (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.2008 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Положеннями ч. 1 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сімейні стосунки між сторонами припиненні з серпня 2021 року. Між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Положеннями ч. 3 ст.\~115\~СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. Оскільки у своїх заявах від 19.07.2022 року сторони зазначили, що спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній, суд вважає за можливе зазначене питання не вирішувати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням того, що відповідачем позовні вимоги було визнано до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. (992 грн. 40 коп. х 50 % = 496 грн. 20 коп.). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом було задоволено, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір (а.с.1), з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. (992,40 грн. х 50 % = 496 грн. 20 коп.), оскільки 50 % сплаченого судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved