Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області звернулася [PERSON] з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», у якому просить суд визнати виконавчий напис, який вчинено 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіню Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за № 67137, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення приватним нотаріусом Головкіною Я.В. приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки при вчиненні виконавчого напису було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; сума заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією є по суті оспорюваною сумою та такою, що не визнана позивачем як безумовна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом. Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса та відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження є безпідставні. На підставі викладеного була вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено із порушенням вимог діючого законодавства України, а вимога про стягнення заборгованості не є безспірною. Окрім того, просила стягнути з відповідача судові витрати по справі. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалами Краснокутського районного суду Харківської області від 20 січня 2022 року та 22 лютого 2022 року було витребувано у приватного нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни та приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко Івана Андрійовича належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №66791080, а саме виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №67137, який вчинив 01.04.2021 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна та кредитний договір, за яким вчинено виконавчий напис, однак вказані вимоги ухвал суду про витребування доказів залишилися без виконання, а тому суд приймає рішення по справі на підставі доказів, які маються в матеріалах справи. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, однак, представник позивача адвокат Лисенко А.О. надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановлений законом порядку, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена у встановлений законом порядку, причин неявки суду не повідомила. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко Іван Андрійович в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановлений законом порядку, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Приписами ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судовим розглядом, 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, виданий виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 67137, відповідно до якого з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» стягнута заборгованість у розмірі 36 702 гривень 54 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в розмірі 1200 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Загальна заборгованість [PERSON] за виконавчим написом нотаріуса склала 37902,54 грн. Виконавчий напис виданий для стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 636948-А від 23.08.2019, укладеним між [PERSON] та ТОВ «СС Лоун», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договорів відступлення прав вимоги за кредитними договорами: від 30.10.2019 № 40071779-23, від 28.12.2020 №28/1220-01 є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (а.с.8). 13.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко Іваном Андрійовичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66791080 з примусового виконання виконавчого напису № 67137 від 01.04.2021 (а.с. 13). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу (надалі ЦК) України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (надалі Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16\~розділу II\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~22.02.2012\~№ 296/5,\~передбачено порядок\~вчинення виконавчихнаписів. Відповідно до п.п. 1.1 п. 1, п.п. 3.1, 3.2 п. 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років,\~а у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~організаціями -\~не більше\~одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При розгляді цієї справи суд бере до уваги те, що відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06. 1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вищезазначений пункт до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06. 1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було додано на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 « Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів\~України\~№ 662\~від\~26.11.2014\~року "Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів"\~в частині,\~крім іншого: п. 2\~Змін, зокрема текст "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.", яка була залишена в силі постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018. Верховний Суд\~у своїй\~постанові від\~12\~березня 2020\~року у\~справі №\~757/24703/18-ц\~(провадження\~№ 61-12629св19)\~дійшов висновку,\~що оскільки\~серед документів,\~наданих банком\~нотаріусу для\~вчинення виконавчого\~напису,\~відсутній оригінал\~нотаріально посвідченого\~договору (договорів),\~за яким\~стягнення заборгованості\~може провадитися\~у безспірному\~порядку,\~а надана\~нотаріусу анкета-заява\~позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 по справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) вказала, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 01 квітня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, на нотаріально не посвідченому договорі про споживчий кредит № 636948-А від 23.08.2019. Тому вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 67137, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пункті 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172». У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27 серпня 2020 року по справі №554/6777/17 (провадження № 61-19494св18), у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 листопада 2021 року по справі №758/14854/20. Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не доведено, що нотаріусу надавався оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Таким чином на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ст.\~15,\~133 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.1-2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 2\~ст. 141 ЦПК України, передбачено у разі задоволення позову інші судові витрати покладаються на відповідача. У заяві про стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача, адвокат Лисенко А.О., у відповідності до п.4.1 договору про надання правничої допомоги №3 від 22.10.2021, згідно якого сторони погодили, що розмір гонорару за послуги / роботи адвоката за даним договором складає 20 000 грн. за надання правничої допомоги в суді першої інстанції без участі в судових засіданнях, просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, що складається з: консультації клієнта, узгодження правової позиції по справі, підготовки та подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підготовки та подання до суду заяви про забезпечення позову, клопотання про витребування доказів; клопотань про розгляд справи без участі позивача та його представника; заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. \~На підтвердження\~понесених витрат\~на правову\~допомогу представником\~позивача \~надано суду\~договір про\~надання правничої\~(правової)\~ допомоги\~ №3\~від \~22.10.2021\~року \~укладений між\~Адвокатським об`єднанням\~«Донець і\~ Партнери»\~та \~ [PERSON] ;\~ \~акт виконаних\~робіт \~від 25.11.2021\~року \~до договору\~ №3\~ про\~надання \~правової допомоги\~від 22.10.2021\~року; копія товарного чеку від 25.11.2021 року. З врахуванням вищенаведеного, а також того, що представником позивача було надано детальний опис наданих послуг, який відповідає та є співмірним із характером правовідносин, які склалися між сторонами та складністю справи, та відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми понесених позивачем витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи у розмірі 20 000,00 грн. Крім того, позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких підстав, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір за подання позову у розмірі 908,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 454,00 грн, а всього 1362 ,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved