Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Свої вимоги мотивував тим, що 3 січня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами кредитного договору, про що засвідчив своїм підписом. У порушення зазначених умов договору відповідач своє зобов`язання не виконав належним чином. Станом на 30 вересня 2020 року становить 36\~510, 71 грн. Тому просить стягнути з відповідача вказану суму боргу та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про слухання справи у його відсутність. 22 червня 2021 ро подав письмовий відзив, в якому визнав позов частково в розмірі 18360,00 грн. Свою позицію мотивує тим, що кредитний ліміт був встановлений банком в розмірі 30\~000,00 грн., а тому сума заборгованості не може перевищувати вказану суму. Наданий позивачем розрахунок не можна вважати належним доказом наявності заборгованості. Позивач не підписував Умов обслуговування рахунків фізичних осіб, тому вони не є складовою кредитного договору. Тому відповідач визнає фактично використані кредитні кошти в сумі 22\~000,00 грн. з вирахуванням сплаченої нею на погашення кредиту суми в розмірі 3640,00 грн. Відповідачка в судовому засіданні висловила позицію, викладену письмово її представником. Ухвалою судді від 5 березня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 6 квітня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 6 квітня 2021 року відкладено розгляд справи до 31 травня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача, відсутністю доказів про сповіщення. 31 травня 2021 року відкладено розгляд справи до 19 липня 2021 року у зв`язку з відрядженням головуючого у справі до м. Києва. Протокольною ухвалою головуючого від 19 липня 2021 року відкладено розгляд спарви до 19 серпня 2021 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 19 серпня 2022 року відкладено розгляд справи до 13 жовтня 2021 року у зв`язку з витребуванням документів. Протокольною ухвалою головуючого від 13 жовтня 2021 року відкладено розгляд спарви до 18 листопада 2021 року за клопотанням представника відповідача. 18 листопада 2021 року відкладено розгляд справи до 13 січня 2022 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. Протокольною ухвалою головуючого від 13 січня 2022 року відкладено розгляд спарви до 22 лютого 2022 року за клопотанням представника відповідача. 16 лютого 2022 року справу перепризначено на 3 березня 2022 року, у зв`язку з перебуванням головуючого у відпустці. З 24 лютого 2022 року справу знято з розгляду. 3 травня 2022 року призначено судове засідання на 16 червня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 16 червня 2022 року відкладено розгляд справи до 7 липня 2022 року у зв`язку з витребуванням документів. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 3 січня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.6). Згідно з наданим банком розрахунком станом на 30 вересня 2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 36 510 грн. 71 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 36 510 грн. 71 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 0 грн. 00 коп. (а.с.5). Відповідач вказує на те, що відсотки анкетою-заявою не передбачені, а Умови та правила нею не підписувалися. Позивач в свою чергу посилається на те, що відповідачем було підписано Умови та Правила у вигляді електронного цифрового підпису. Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст.\~12\~вказаного Закону визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, як передбачено п. 5.3 розділу 5 Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк»,\~\~підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинам, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільному додатку клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта. Під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання. Разом з тим, з огляду на відсутність у матеріалах справи відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів, у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту було ознайомлено відповідачку. Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка Monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, та Тарифи за карткою «Monobank» розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсалбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 3 січня 2020 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсалбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (3 січня 2020 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (2 березня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ «УніверсалБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсалбанк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час. Встановивши, що анкета-заява від 3 січня 2020 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)». В анкеті-заяві від 3 січня 2020 року [PERSON] просить відкрити\~\~поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру (а.с.6). Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив. Оскільки в анкеті-заяві від 3 січня 2020 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 18 травня 2022 року у справі 697/302/20. Відповідно до ч.1, 6 ст.81\~КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з розрахунку сума погашення за наданим кредитом становить 2164,00 грн. та 1476,00 грн. Таким чином, відповідачем сплачено в рахунок погашення заборгованості 3640,00 грн. Відповідачем використано кредитні кошти в сумі 22\~000 грн. 00 коп. Враховуючи погашення суми боргу в сумі 3640,00 грн., стягненню підлягає заборгованості в розмірі 18360,00 грн. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, а тому позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» підлягають частковому задоволенню в розмірі 18360,00 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволений вимог в сумі (50% від 2270 грн. 00 коп.) 1135 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial