Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить витребувати з чужого незаконного володіння належний їй на праві власності автомобіль марки «Ford Transit», 1995 року випуску, двигун № [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 82383,75 грн. шляхом його вилучення у відповідачів і передачі законному власнику. Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.12.2015 їй виділене майно, серед якого є і вищевказаний автомобіль. Вона звернулася до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області щодо реєстрації даного транспортного засобу на своє ім`я, проте їй було відмовлено, оскільки під час проведення реєстрації транспортні засобі підлягають огляду експертами МВС. Водночас 25.11.2007 [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] розпоряджатися з правом продажу належним йому на той час автомобілем. У свою чергу [PERSON] в порядку передоручення уповноважив [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] розпоряджатися вказаним автомобілем з правом продажу, без права передоручення. Оскільки [PERSON] [INFO] помер, то дія довіреностей припинена, договір доручення щодо продажу автомобіля не виконаний, а тому вважає, що відповідачі незаконно володіють автомобілем, що належить їй на праві власності. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити його з вищевказаних підстав, вказавши, що стороні позивача невідомо у кого саме з відповідачів знаходиться автомобіль. Вони сподівалися дізнатися про це в процесі судового розгляду. Також зазначив, що обставина смерті [PERSON] встановлена ухвалою Верховного суду, а тому не підлягає доказуванню. Після відкладення розгляду справи позивачка та її представник до суду не з`явились, просили судове засідання проводити без їх участі, вказали, що позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відзиву на позов не подали, були своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить розглядати справу без його участі, вказує, що позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. У підготовчому судовому засіданні [PERSON] повідомив, що йому відомо, що спірний автомобіль фізично не існує, реєстраційні документи на вказаний транспортний засіб можуть знаходитися у [PERSON] . Заяви та клопотання учасників справи 30.11.2021 р. надійшло клопотання представника позивачки про витребування доказів. 27.01.2022 р. надійшло клопотання представника позивачки про долучення до матеріалів справи доказів. 22.02.2022 р. надійшло клопотання представника позивачки про оголошення перерви в судовому засіданні до отримання відповіді Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області за наслідками розгляду заяви про злочин, поданої позивачкою. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 17.09.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.12.2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 15.12.2021 року провадження у справі в частині вимог позивачки до [PERSON] закрито; закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Протокольною ухвалою суду від 13.07.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, оскільки вони подані з порушенням ч.2 ст. 83 ЦПК України, всупереч ч. 4, 5 ст. 83 ЦПК України, об`єктивних причин, що перешкоджали подати докази у встановлений законом строк суду не наведено, клопотань про встановлення додаткового строку для подання доказів до суду не надходило. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання 13.07.2022 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи. Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що на підставі довіреності посвідченої 25.11.2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Ковтун К.Я., [PERSON] відповідно до договору доручення укладеного в усній формі, уповноважив [PERSON] та [PERSON] продати належний йому на піставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ДАІ Чернігвського МРЕВ 16 лютого 2005 року, автомобіль «Ford Transit», 1995 року випуску, двигун № [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований в ДАІ Чернігівського МРЕВ 16.02.2005 року. Довіреність видана на 15 років з правом передоручення повноважень третім особам та правом використання транспортного засобу за межами України і дійсна до 25.11.2022 року.(а.с 14). Відповідно до довіреності посвідченої 18.03.2008 року приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Лиман Т.О. [PERSON] , що діє на підставі довіреності від 25.11.2007 року на підставі попереднього договору доручення укладеного в усній формі уповноважив [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продати належний [PERSON] автомобіль. Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам та дійсна до 25.11.2025 року.(а.с 15). Відповідно до повного витягу з реєстру довіреностей (на запит особи, щодо якої вчинено нотаріальну дію) виданого 23.05.2017 року, вбачається, що [PERSON] видав довіреність, яка посвідчена 25.11.2007, зареєстрована за №2384, строк дії визначено до 25.11.2022 року. Представниками за вказаною довіреністю є [PERSON] та [PERSON] . Майно на яке видана довіреність автомобіль легковий серійний номер [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . 18.03.2008 за №1079 приватним нотаріусом Лиман Т.О. посвідчено довіреність в порядку передоручення, строк дії якої до 25.11.2025 року, видана [PERSON] представниками за якою є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Предметом даної довіреності є автомобіль легковий, серійний номер [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , «Ford Transit», 1995 року випуску.(а.с. 12-13) Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.12.2015 у справі №751/11106/14, залишеним у цій частині без змін рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 01.03.2016, розподілено майно, що є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та виділено позивачці автомобіль марки «Ford Transit», 1995 року випуску, двигун № [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 82383,75 грн. (а.с. 6-11). Як вбачається зі змісту листа РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області від 27.07.2021 за №31/25/6-Л-33 вх. під час проведення державної реєстрації(перереєстрації) транспортні засоби підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС. У зв`язку з чим позивачці було відмовлено в реєстрації вищевказаного автомобіля.(а.с. 16-17) Відповідно до інформації наданої РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області від 10.12.2021 за №31/25/6-2804 вх. власником спірного автомобіля значиться [PERSON] (а.с. 75). Відповідно до ч. 1 ст. 317\~ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319\~ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Як вбачається зі\~ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння. У відповідності до\~ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Для застосування\~ст.387 ЦК України\~необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником рухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. У пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова )зазначено, що застосовуючи положення\~статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Відповідно до пункту 21 Постанови, якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей\~387,388 ЦК України. У Постанові наголошується, що відповідно до\~статті 387 ЦК, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача (п. 23 вказаної Постанови). Таким чином, майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі\~ст.387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження права власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Судом встановлено, що сторона позивача не з`ясувала, у кого з відповідачів знаходиться спірний автомобіль. У позовній заяві [PERSON] просить витребувати автомобіль з чужого незаконного володіння відповідачів вказуючи, що автомобіль знаходиться в когось із них. Факт звернення із заявою про злочин до правоохоронних органів не може достовірно свідчити про перебування автомобіля у незаконному володінні відповідачів, а також про намагання позивачки повернути належне їй майно, оскільки як повідомив представник позивачки місце знаходження автомобіля позивачка не з`ясовувала. Належних та допустимих доказів на підтвердження знаходження вказаного автомобіля у відповідачів до суду не надано. Також, сторона позивача, не клопотала перед судом про долучення вказаної заяви як доказу, а лише посилалась на неї як на підставу для оголошення перерви у судовому засіданні з метою отримання відповіді на вказану заяву. Таким чином, належних та допустимих доказів на підтвердження знаходження вказаного автомобіля у відповідачів до суду не надано. Крім того, [PERSON] у підготовчому судовому засіданні стверджував, що автомобіля фізично не існує. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено наявність спірного автомобіля у незаконному володінні відповідачів. Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2018 року у справі № 703/5364/15-ц (провадження № 61-4812св18). Також, у позовній заяві [PERSON] вказує, що відповідачі незаконно володіють спірним транспортним засобом та посилається на припинення дії довіреностей від 25.11.2007 року та 18.03.2008 року, внаслідок смерті [PERSON] . У свої поясненнях представник позивачки повідомляв, що обставина смерті [PERSON] встановлена ухвалою Верховного Суду, однак суд не може перевірити вказані обставини за інформацією наявною в ЄДРСР, оскільки представник не назвав ні дати ухвали ні номеру справи. Враховуючи, що суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивачки про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме інформації Відділу ДРАЦС у місті Чернігові від 19.01.2022 за №238/157-26022-22.23/22.23, тому всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України обставина смерті довірителя та припинення договору дорученння не доведена стороною позивача належними та допустимими доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що стороною позивача не доведено, що відповідачі незаконно, без відповідної правової підстави заволоділи спірним автомобілем та що він фактично знаходиться у їхньому володінні, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України понесені [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000 грн. слід залишити за позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed