Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

У серпні 2019\~ року\~ [PERSON] звернулася до\~ \~суду \~з \~позовом до\~ [PERSON] , державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Марини Юріївни, треті особи: фізична особа-підприємець [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.\~ Позов обґрунтований тим що 05 серпня 2015 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони укладено договір міни житла, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Савицькою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 655. За умовами укладеного договору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передано у власність [PERSON] квартиру в обмін на 63/100 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 53,8кв.м., з відповідною частиною побутових та господарських будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці площею 0,0627га. Земельна ділянка має кадастровий номер 2310100000:04:017:0355. Відчужувані 63/100 частин житлового будинку належали [PERSON] на праві власності на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2005 року, яке набрало законної сили 12.04.2005 року та ухвали цього ж суду від 25.10.2011 року, яка набрала законної сили 07.11.2011 року у справі № 2-1341/05. Право власності позивачів на частину вищевказаного будинку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений ТОВ «ЗМБТІ», власником іншої частини даного житлового будинку є [PERSON] , якій належить 37/100 частин будинку. Рішенням виконкому Запорізької міської ради за даним житловим будинком закріплена площа землекористування у розмірі 600 кв.м. За даними обстеження земельної ділянки під будинком [ADDRESS] станом на 23.10.2007 загальна площа земельної ділянки складає 615 кв.м. Водночас, за даними Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:04:017:0355, площа земельної ділянки складає 0,0627 га. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки, на якій розміщено належний їм будинок, не мають можливості, оскільки [PERSON] у наданні такої згоди відмовляє та чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою та припускається порушення меж земельної ділянки, тому дане питання вирішується в судовому порядку. 13.11.2018 [PERSON] стало відомо, що [PERSON] отримала новий технічний паспорт на вищевказаний будинок, яким безпідставно збільшено загальну площу цього будинку та збільшено розмір квадратних метрів у будинку, що належать [PERSON] (без збільшення при цьому її частки у праві власності). Дане збільшення розмірів будинку сталося в наслідок включення у план будинку самочинно прибудованого [PERSON] другого поверху (літ. А1 в новому техпаспорті). Крім того, в даному технічному паспорті взагалі змінено розміри частин будинку, в тому числі й тих, що належать [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. До вищевказаного технічного паспорту також було додано акт від 20.04.2018, складений техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] , за яким побудований другий поверх житлової прибудови не є самовільно побудованим, оскільки побудований до 1991 року. Проте, таке твердження є хибним, оскільки у технічному паспорті, виготовленому ТОВ «ЗМБТІ» 07.12.2011 його немає. Також, про свіжість збудованого другого поверху свідчать й його фотографії, на яких чітко видно, що будівельні матеріали, з яких його побудовано є новими. [PERSON] відповідні зміни було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною прийнято рішення №40922896 від 04.05.2018 та внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не були присутні при огляді ФОП [PERSON] належного їм будинку. Так само вони не внесені й у техпаспорт, виготовлений останньою на замовлення [PERSON] . Позивач вважає, що [PERSON] , ФОП [PERSON] та державним реєстратором Лагно М.Ю. було порушено вимоги чинного законодавства з регулювання містобудівної діяльності шляхом протиправного узаконення самочинного будівництва, адже жодних дозвільних документів та погоджень [PERSON] немає. [PERSON] таким чином намагається збільшити кількість належних їй квадратних метрів у будинку з метою отримання більшої частки земельної ділянки під будинком. Більш того, внаслідок її дій до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено хибні відомості про житловий будинок та його розміри. Також позивачка зазначає, що проведення державної реєстрації самочинного будівництва створює реальну небезпеку для умов проживання її родини в спільному з відповідачем [PERSON] будинку, адже таке самочинне будівництво було здійснено без дотримання законодавчих вимог до містобудування, без державного контролю за дотримання державних норм та стандартів під час будівництва та відповідно утворює фізичну загрозу для всіх, хто мешкає в даному будинку. Позивачка просить визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 40922896 від 04.05.2018 року, прийняте Державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною щодо об`єкта нерухомого майна-житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати розподілити згідно з ухваленим рішенням. В подальшому [PERSON] уточнила позовні вимоги з урахуванням змін у законодавстві, яке регулює спірні правовідносини, та просить скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проведену 02.05.2018 року державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною (номер запису про право власності 25988022, рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 40922896 від 04.05.2018 року) щодо об`єкта нерухомого майна житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставах, викладених в позовній заяві. Державний реєстратор Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. надала відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. В відзиві вказує, що 02.05.2018 року до сектору з питань державної реєстрації Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області звернулась [PERSON] із заявою про державну реєстрацію права власності на 37/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Разом із заявою було надано рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя про визнання договору купівлі-продажу 37/100 частин зазначеного житлового будинку та визнання за нею права власності, яке зареєстроване в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації. Технічний паспорт виданий 20.04.2018 року. У зв`язку з набранням чинності 01.01.2013 року Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952- IV (зі змінами та доповненнями), з початку 2013 року запроваджено новий підхід до регулювання суспільних відносин у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, який передбачає створення єдиної системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, поєднуючи в собі інформацію про земельні ділянки та об`єкти, які на них знаходяться. На підставі поданих документів [PERSON] , державним реєстратором було проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме права власності на 37/100 частин вищезазначеного житлового будинку, які виникли та зареєстровані до 2013 року. Також зазначає, що твердження позивача про те, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Лагно М.Ю. було внесено зміни до площі житлового будинку, є безпідставними, оскільки розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на зазначений житловий будинок відкрито 01.07.2015 року та присвоєно реєстраційний номер 669918823101, а відповідно до порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, відомості про об`єкт нерухомості вносяться при відкритті розділу. Саме тому, 04.05.2018 року нею було прийнято рішення про проведення державної реєстрації прав власності (без відкриття розділу) на 37/100 частин житлового будинку та проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] . Відповідачка [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що вона є власником 37/100 частини житлового будинку і право власності на зазначену частину житлового будинку належить їй на підставі договору купівлі-продажу № 408/1587 від 03 квітня 1998 року, відповідно до якого вона придбала зазначену частину житлового будинку у [PERSON] у порядку, який діяв на той час, а саме: договір купівлі-продажу було укладено на Товарній біржі «Строй-Інвест» відповідно до Закону України «Про товарну біржу». У подальшому, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2004 року даний договір визнано дійсним та на підставі рішення суду за нею було зареєстровано право власності на 37/100 частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (номер запису 24528 в книзі 154). 20.04.2018 року на її замовлення виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] належать наступні приміщення у вказаному житловому будинку: [ADDRESS] : приміщення: 1.1 - Коридор, 1.2 - кімната, 1.3 - кімната, 1.4 - кімната, 1.5 - кухня, 1.6 - ванна, 1.7 - коридор, 1.8 - кімната, всього по квартирі [ADDRESS] : приміщення: 2.1 - Коридор, 2.2 - кухня-їдальня, 2.3 - сходи, 2.4 - санвузол, 2.5 - коридор, 2.6 - кімната, 2.7 - кімната, всього по квартирі [ADDRESS] приміщень житлового будинку, на даний час відповідно до документів, які надані до позову Позивачкою, належать [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На момент придбання зазначеної частини житлового будинку, колишніми власниками були здійснені до неї прибудови, однак вони на той час не були зареєстровані. У технічному паспорті, який виготовлено 20.04.2018 року зазначена інформація, яка відповідає дійсності та жодної недостовірної інформації там немає. Крім того, вказує, що рішення щодо реєстрації об`єктів нерухомості за заявою відповідачки здійснювалось у розділі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на зазначений будинок, який було відкрито 01.07.2015 року за заявою [PERSON] (Уманець). При цьому, відкриття зазначеного розділу 01.07.2015 року, а також складання технічного паспорту від 17.02.2016 року, який додано до позовної заяви, здійснювалось без її відома, як співвласника вказаного житлового будинку, план схема будівель, що належать Позивачці та третім особам, зазначених у ньому не відповідають фактичним обставинам. Наполягає на тому, що при реєстрації об`єктів нерухомого майна за її заявою, яка здійснена 04.05.2018 року жодних порушень не допущено, тому просить в позові відмовити в повному обсязі. У відповіді на відзив позивачка вказує, що відповідачем [PERSON] до відзиву не додано договору купівлі-продажу № 408/1587 від 03.04.1998 року, укладеного з [PERSON] на підтвердження того, що спірну реєстрацію вчинено саме у відношенні об`єкта нерухомого майна у тому стані, в якому його було придбано та у тій числовій конфігурації, що відповідала дійсності на момент придбання [PERSON] частини в праві власності на спірний будинок. Тобто відзив не містить підтвердження того, що з часу придбання частки у праві власності в спірному будинку ця частка не зазнала змін в числових конфігураціях, тому зазначає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні позивачка, представник позивачкина позовних вимогах наполягають. Відповідач - державний реєстратор Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. в судове засідання не з`явився. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Шулякова М.В. проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві. Треті особи в судове засідання не з`явились. Вислухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 05.08.2015 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір міни житла, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Савицькою О.В. Відповідно до умов даного договору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зобов`язуються передати [PERSON] у власність квартиру в обмін на частину житлового будинку. У спільну часткову власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надходять 63/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 53,8 кв.м. з відповідною частиною побутових та господарських будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці площею 0,0627 га таким чином: частина - [PERSON] , частини - [PERSON] , частина - [PERSON] . Відчужувані 63/100 частин житлового будинку належать [PERSON] на праві власності на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2005 року, яке набрало законної сили 12.04.2005 року, та ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2011 року. Земельна ділянка має кадастровий номер 2310100000:04:017:0355. Державна реєстрація права власності проведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Савицькою О.В. 05.08.2015 року, присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 669918823101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відомості про об`єкт нерухомого майна житловий будинок загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 53,8 кв.м., згідно технічної інвентаризації від 07.12.2011, на земельній ділянці самочинно збудовано сарай літ. Л, вбиральня літ.М. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.12.2011, із реєстрацією змін 17.02.2016 (без виходу), 37/100 частин житлового будинку належить [PERSON] , 3150/10000 частини - [PERSON] , 1575/10000 частин - [PERSON] , 1575/10000 частин - [PERSON] . За даними технічного паспорту, на земельній ділянці самочинно збудовано сарай літ. Л, вбиральня літ.М. Згідно експлікації приміщень до плану житлового будинку літера А, житловий будинок складається з 2 квартир, загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 53,8 кв.м. Квартира [ADDRESS] (що відповідає 63/100 часткам) складається з коридора площею 3,9 кв.м., кімнати площею 7,7 кв.м., кімнати площею 9,8 кв.м., кімнати площею 8,0 кв.м., кухні площею 11,3 кв.м., коридора площею 1,2 кв.м., кімнати площею 11,0 кв.м., коридора площею 8,3 кв.м., кладової площею 14,6 кв.м. Всього по квартирі 1 загальна площа 75,8 кв.м., житлова 36,5 кв.м. Квартира 2 (що відповідає 37/100 часткам) складається з коридора площею 3,4 кв.м., кладової площею 0,6 кв.м., кухні площею 7,0 кв.м., кімнати площею 7,6 кв.м., кімнати площею 9,7 кв.м. Всього по квартирі [ADDRESS] загальна площа 28,3 кв.м., житлова 17,3 кв.м. Рішенням виконкому Запорізької міської ради за даним житловим будинком закріплена площа землекористування у розмірі 600 кв.м. За даними обстеження земельної ділянки під будинком [ADDRESS] станом на 23.10.2007 загальна площа земельної ділянки складає 615 кв.м. За даними Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:04:017:0355, площа земельної ділянки складає 0,0627 га. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] 14.10.2016 року уклала шлюб з [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідачка [PERSON] набула право власності на 37/100 частин спірного житлового будинку на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2004 року №2-5427/2004. В реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності [PERSON] на 37/100 часток житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано 17.12.2004. На замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] станом на 20.04.2018. За даними технічного обстеження, на земельній ділянці розташовані житловий будинок літ. А, житлові прибудови літ.А1-2, А2, прибудови літ.а, а1, вбиральні літ. Ж, И, сараї літ. Д, Г, б, К, літні кухні літ. Е, Б, погріб під а1 ПД, ворота №7, паркани №6, 1, 7, водопроводи №4, 5, замощення І. Згідно експлікації приміщень до плану житлового будинку літера А, житловий будинок складається з 2 квартир, загальною площею 129,7 кв.м., житловою площею 68,8 кв.м. Квартира [ADDRESS] (що відповідає 63/100 часткам) складається з коридора площею 6,3 кв.м., кімнати площею 7,7 кв.м., кімнати площею 9,8 кв.м., кімнати площею 8,0 кв.м., кухні площею 5,5 кв.м., ванни 2,6 кв.м., коридора площею 1,2 кв.м., кімнати площею 11,0 кв.м., Всього по квартирі [ADDRESS] загальна площа 52,1 кв.м., житлова 36,5 кв.м. Квартира 2 (що відповідає 37/100 часткам і належить [PERSON] ) складається з коридора площею 6,6 кв.м., кухні-їдальні 23,3 кв.м., сходи 3,9 кв.м., санвузол 6,0 кв.м., коридор 5,5 кв.м., кімнати площею 13,5 кв.м., кімнати площею 18,8 кв.м. Всього по квартирі [ADDRESS] загальна площа 77,6 кв.м., житлова 32,3 кв.м. Відомості щодо самочинно збудованих об`єктів відсутні, рік будівництва прибудови літ. А1-2 з 1973 по 1991 роки. На підставі даних матеріалів технічної документації [PERSON] зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідні зміни. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 04.05.2018 року державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. проведено державну реєстрацію права власності на 37/100 частин житлового будинку за [PERSON] , індексний номер 40922896, на підставі рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень №40922896 від 04.05.2018. Підставою виникнення права власності зазначено рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2004 року №2-5427/2004, технічний паспорт, виданий 20.04.2018 ФОП [PERSON] , акт від 20.04.2018, складений техніком з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] . Згідно акту від 20.04.2018, складеного техніком з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , при обстеженні земельної ділянки виявлено, що на земельній ділянці площею 615 кв.м. [PERSON] належить 37/100 часток домоволодіння, у житловому будинку літ. А належить квартира 2 житловою площею 32,3 кв.м., загальною площею 77,6 кв.м., уся житлова площа будинку складає 68,8 кв.м., загальна 129,7 кв.м. Також зазначено, що другий поверх прибудови літ. А1-2, прибудова літ.а1, сарай літ. К, М, вбиральня літ. М побудовані до 1991 року, а тому згідно наказу Держбуду України від 24.05.2001 №127 не є самовільно побудованими. В ході судового розгляду справи було залучено спеціаліста ТОВ ЗМБТІ, згідно пояснень якого і огляду в судовому засіданні матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що остання технічна інвентаризація житлового будинку ТОВ ЗМБТІ проводилась 07.12.2011, на час інвентаризації обстежувалась квартира [ADDRESS] ) не обстежувалась. Площа квартири [ADDRESS] зазначалась 28,3 кв.м. Будинок в цілому обстежувався лише у 1973 році, тоді квартира 1 мала площу 50,8 кв.м., квартира 2 27,9 кв.м. Прибудова а1 була одноповерхова. У 1986 році, у 1992 році обстежувалась лише квартира [ADDRESS] не допускали техніка. При проведенні інвентаризації наявність у прибудові а1 другого поверху не встановлювалась. 18.11.2004 також проводилась технічна інвентаризація по квартирі [ADDRESS] не обстежувалась. Підстави для внесення до технічного паспорту відомостей по об`єкту, який не оглядався, відсутні, чим обумовлюється відсутність у технічному паспорті, виготовленому ТОВ ЗМБТІ 07.12.2011, актуальних відомостей щодо квартири [ADDRESS] і прибудови а1, зокрема. У зв`язку з прийняттям 28.12.2012 Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (Мінрегіоном) Наказу № 658 про внесення змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна всі суб`єкти господарювання, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт або послуг, пов`язаних зі створенням об`єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію у Мінрегіоні й отримали кваліфікаційний сертифікат, отримали право проведення технічної інвентаризації. При проведенні ФОП [PERSON] у 2018 році технічної інвентаризації житлового будинку [ADDRESS] узгодження результатів з результатами проведеної раніше технічної інвентаризації іншими суб`єктами господарювання у цій сфері, не вимагалося, законом це не передбачено. Суд критично оцінює надані позивачкою фотографії другого поверху прибудови на підтвердження того, що вона була збудована після 1991 року, оскільки фотографії самі по собі не містять таких відомостей, а для такого висновку щодо періоду будівництва потрібні спеціальні знання. Суд відхиляє в якості доказу письмову заяву [PERSON] , яка була власником 63/100 частин житлового будинку [ADDRESS] 05.08.2015, у якій вона вказує що будівництво другого поверху прибудови було здійснено з у період з 2013 року до 2015 року, оскільки клопотання про допит [PERSON] як свідка не заявлялося, заява не відповідає вимогам ст. 93 ЦПК України. [PERSON] стверджує, що будівництво другого поверху прибудови є самочинним, оскільки здійснено без дотримання законодавчих вимог, позивачка дозволу на це будівництво не давала. Відповідно, відповідачкою безпідставно збільшено загальну площу цього будинку та збільшено розмір квадратних метрів у будинку, що їй належать (без збільшення при цьому її частки у праві власності). Дане збільшення розмірів будинку сталося внаслідок включення у план будинку самочинно прибудованого [PERSON] другого поверху (літ. А1 в новому техпаспорті), безпідставно змінено розміри частин будинку, що належать позивачці та іншим співвласникам. [PERSON] зверталась зі скаргами до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області щодо самочинного будівництва. Згідно відповіді від 01.02.2019, під час огляду об`єкту відомостей щодо самовільно збудованих об`єктів в технічному паспорті не значиться, виконання будівельних робіт не зафіксовано, підстави для надання правової оцінки законності будівництва об`єктів збудованих до 1992 року відсутні. У відповіді на адвокатський запит від 18.04.2019 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області повідомив про відсутність підстав для позапланової перевірки даного об`єкту на підставі звернення [PERSON] , і про відсутність повноважень встановлення відповідності даних технічної документації, навмисного або помилкового їх відображення, визначення часу будівництва. [PERSON] звернулась до суду і просить скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проведену 02.05.2018 року державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Крім того, в обґрунтування підстав позову позивачка посилається на те, що проведення державної реєстрації самочинного будівництва створює реальну небезпеку для умов проживання позивачки і її родини, оскільки таке будівництво було здійснено без дотримання законодавчих вимог до містобудування, без державного контролю за дотриманням державних норм і стандартів під час будівництва, утворює фізичну загрозу для всіх мешканців будинку. Щодо цих доводів суд зазначає, що на підтвердження того, що другий поверх прибудови створює фізичну загрозу для мешканців будинку через невідповідність будівельним нормам і правилам, позивачка доказів не надає. Доводи того, що проведення державної реєстрації самочинного будівництва створює реальну небезпеку для умов проживання позивачки і її родини, суд вважає необґрунтованими, оскільки наявність або відсутність державної реєстрації не виключає існування такого будівництва, з огляду на що обраний позивачкою спосіб захисту не є ефективним, оскільки не спрямований на усунення такого порушення її прав. Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Питання про реєстрацію чи скасування реєстрації регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004№1952-IV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі Порядок). Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Сукупний правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 зазначила, що за статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України). Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. При цьому формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею. Тож реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини другої статті 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті. Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом № 1952-IV (пункт 4 ч.1 ст. 3 цього Закону). За повідомленням державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю., 02.05.2018 року до сектору з питань державної реєстрації Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області звернулась [PERSON] із заявою про державну реєстрацію права власності на 37/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Разом із заявою було надано рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя про визнання договору купівлі-продажу 37/100 частин зазначеного житлового будинку та визнання за нею права власності, яке зареєстроване в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації. Також заявницею був наданий технічний паспорт на житловий будинок, виданий ФОП [PERSON] 20.04.2018. Так, пунктом 42 Порядку, у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. У зв`язку з набранням чинності 01.01.2013 року Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952- IV (зі змінами та доповненнями), з початку 2013 року запроваджено новий підхід до регулювання суспільних відносин у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, який передбачає створення єдиної системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. На підставі поданих [PERSON] документів державним реєстратором було проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме права власності на 37/100 частин вищезазначеного житлового будинку, які виникли та зареєстровані до 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на зазначений житловий будинок відкрито 01.07.2015, об`єкту присвоєно реєстраційний номер 669918823101, а відповідно до порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, відомості про об`єкт нерухомості вносяться при відкритті розділу. Державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. 04.05.2018 було прийнято рішення про проведення державної реєстрації прав власності (без відкриття розділу) на 37/100 частин житлового будинку та проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону № 1952-IV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до пункті 1, 2 частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до частин 2, 3 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: 1) нерухоме майно; 2) право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права; 3) інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав; 4) обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень. У разі відсутності відкритого на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, коли така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. Після відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу. На момент звернення [PERSON] і при проведенні 04.05.2018 державної реєстрації за нею права власності на 37/100 частин будинку за адресою: [ADDRESS] , розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було відкрито, присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 669918823101, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Савицькою О.В. внесено записи про право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.08.2015. Стаття 22 Закону №1952-IV містить вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Статтею 24 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (пункти 1, 3, 4 частини першою зазначеної статті). Стаття 26\~цього Закону\~визначає,\~що записи\~до Державного\~реєстру прав\~вносяться на\~підставі прийнятого\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав. Виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення. Позивачка не довела, а суд не встановив порушень державним реєстратором положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, у частині реєстрації права власності на підставі наданих документів. Надані державному реєстратору документи не містили відомостей щодо наявності у складі нерухомого майна новозбудованих об`єктів, або об`єктів, які утворилися в результаті реконструкції. Також суд приходить до висновку, що позивачка не надала суду беззаперечних доказів в обґрунтування позовних вимог до [PERSON] , не довела суду обставини щодо самочинного будівництва, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed