Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла вказана заява [PERSON] , в якій заявниця просила встановити факт смерті її дочки [PERSON] , яка померла [INFO] в смт Андріївка Волноваського району Донецької області. Заяву мотивовано тим, [INFO] померла її дочка [PERSON] , яка на день смерті проживала в м. Маріуполі Донецької області, який на цей час окупований. Після її смерті залишилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 24.06.2022 року на тимчасово окупованій території видано свідоцтво про смерть дочки відділом РАЦС Тельманівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки № [NUMBER] , та яке є недійсним на території України. Установлення факту смерті\~ [PERSON] має юридичне значення, оскільки надає право для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка та оформлення пенсії на дітей померлої дочки в зв`язку з втратою годувальника. У судове засідання сторони не з`явилися. Заявниця [PERSON] у заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ ЦПК України) справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливість провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Зокрема, у ч. 2 цієї статті вказано, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Приписами\~ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Установлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть Донецької Народної Республіки серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , яка народилася в Чернігівській області, м.\~Ніжин, померла [INFO] , про що 24 червня 2022 року за №\~315 вчинено актовий запис про смерть (а. с. 7). Оскільки документ, який виданий на тимчасово окуповані території України, є недійсним і не створює правових наслідків, заявниця звернулася до суду. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31\~липня 1976 року сільською радою Ніжинського району, [PERSON] народилася [INFO] , у графі батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконкомом Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, підтверджується зміна прізвища із [PERSON] на [PERSON] (а. с. 11). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права,\~Конституції\~та законів України; інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Тобто смерть [PERSON] настала на території України, яка згідно з п. 3 ст.\~1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованою. Відповідно до ч. 1 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Європейський суд з прав людини у рішеннях проти Туреччини («Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilaєcu and Others v. Moldova and Russia») зазначив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Ураховуючи викладене, суд визнає допустимими і належними докази свідоцтво про смерть [PERSON] , видане 24 червня 2022 року відділом РАЦС Тельманівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки № 292639, запис про смерть № 315. Лікарським свідоцтвом про смерть № 207 від 20 червня 2022 року, виданим Центральною лікарнею Тельманівського району Міністерства здоров`я ДНР, підтверджується факт смерті [PERSON] , [INFO] . Зазначені докази є достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] , яка настала [INFO] в смт Андріївка Волноваського району Донецької області. Установлення вказаного факту має юридичне значення, оскільки необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть та офіційної реєстрації смерті, оформлення пенсії на дітей померлої дочки у зв`язку з втратою годувальника. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяви. Згідно із ч. 2 ст. 319 ЦПК України суд роз`яснює, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved