Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

15 червня 2021 року представник позивача АТ Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] і [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 5070,95 грн. за кредитним договором № б/н від 02.06.2015 року, а також судові витрати. Позов обґрунтований наступним. [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 02.06.2015 року. Відповідно до виявленого бажання [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 900 ,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] помер. За життя він свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на день смерті, тобто [INFO] , у нього перед банком виникла заборгованість у розмірі 5070,95 грн., яка складається з: 5070,95 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту. [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями померлого, вони постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена адреса: [ADDRESS] . При цьому вони, відповідачі, від спадщини не відмовилися в 6-місячний строк після відкриття спадщини. На виконання вимоги ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивач направив 22.04.2020 року претензію кредитора до Ананьївської державної нотаріальної контори, на що 26.05.2020 року отримана відповідь про те, що спадкоємці померлого [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались та спадкова справа не заводилась. 09 липня 2020 року позивачем відповідачам [PERSON] і [PERSON] направлено лист-претензію, але ніяких дій ними виконано не було. Враховуючи, що спадкоємці не здійснили одноразового платежу за позовом кредитора, просив стягнути вказану заборгованість зі спадкоємців кредитора [PERSON] і [PERSON] , а також сплачений судовий збір при подачі позовної заяви. (а.с. 1-83) Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачі своїм правом надання відзиву на позов не скористалися. Рух справи № 508/388/21 в суді. Ухвалою судді Миколаївського районного суду Одеської області від 23 червня 2021 року, справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано з Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області інформацію чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; з Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) витяг з актового запису про смерть [PERSON] ; витребувано з Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області інформацію, щодо реєстрації місця проживання на час смерті [PERSON] , а також інформацію щодо осіб, що проживали та мали реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем на час його смерті (в разі наявності таких осіб просимо також вказати родинні відносини із спадкодавцем та при можливості дату їх народження. Згідно ухвали Миколаївського районного суду Одеської області від 25 листопада 2021 року, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі. Відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Одеської області від 23 лютого 2022 року, підготовче провадження у справі закрито, а справа призначена до судового розгляду по суті. Судом не вирішувалося питання про зупинення і поновлення провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи. Відповідно до відповідей Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області від 30.06.2021 року за № 378/02-16 і № 379/02-16 [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично за місцем реєстрації не проживають більше 10 років. (а.с. 106,107). У відповідності\~до ч.ч.\~7,\~8\~ст.\~128\~ЦПК України,\~у разі\~ненадання учасниками\~справи інформації\~щодо їх\~адреси судова\~повістка надсилається: 1)\~юридичним особам\~та фізичним\~особам -\~підприємцям -\~за адресою\~місцезнаходження (місця\~проживання),\~що зазначена\~в Єдиному\~державному реєстрі\~юридичних осіб,\~фізичних осіб\~-\~підприємців та\~громадських формувань; 2)\~фізичним особам,\~які не\~мають статусу\~підприємців,\~-\~за адресою\~їх місця\~проживання чи\~місця перебування,\~зареєстрованою у\~встановленому законом\~порядку. Днем\~вручення судової\~повістки є: 1)\~день вручення\~судової повістки\~під розписку; 2)\~день отримання\~судом повідомлення\~про доставлення\~судової повістки\~на офіційну\~ електронну\~адресу особи; 3)\~день проставлення\~у поштовому\~повідомленні відмітки\~про відмову\~отримати судову\~повістку чи\~відмітки про\~відсутність особи\~за адресою\~місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~повідомленою цією\~особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачі були повідомлені про дату розгляду справи шляхом направлення судових повісток і повідомлень за зареєстрованим місцем проживання. На адресу суду повернулися судові конверти з відміткою (Адресат відсутній за вказаною адресую). Відповідно до\~п.\~99-1\~Правил надання\~послуг поштового\~зв`язку,\~затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Додатково повідомлення відповідачів, про дату, час і місце слухання справи, було здійснено шляхом розміщення на офіційному сайті Миколаївського районного суду Одеської області у розділі, у якому розміщуються оголошення про виклик учасників судових засідань до суду. Відповідно до частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач, третя особа або свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Відповідно до роз`яснення Державної судової адміністрації України від 24.01.2018 року за №10-2141/18 про розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи інформація про виклик у справі відповідача, третьої особи, свідка, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, розміщується безпосередньо судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] , про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, зокрема: шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно із ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов та заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Інших заяв і клопотань від відповідачів на адресу суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що у судове засідання не з`явилися сторони, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фактичні обставини\~справи встановлені\~судом. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 73-78). [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав 02.06.2015 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. (а.с. 13) В ній вказані детальні дані про особу [PERSON] , а також зазначено про наступне: що позичальник погоджується з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг; що він (позичальник) ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання послуги, Тарифами банку, які надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Вказана анкета-заява не містить відомостей щодо конкретного кредитного ліміту, процентної ставки та відповідальності за порушення зобов`язань. Також відсутні Тарифи обслуговування кредитних карт "Універсальна", які містили б положення про процентну ставку, обов`язків щодо щомісячного платежу, сплату пені та штрафу. Також позивачем надано витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умови та Правила надання банківських послуг, які підпису позичальника не містять (а.с. 14, 15-58). Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним договором № б/н від 02.06.2015 року станом на 09.07.2019 року наявна заборгованість у розмірі 5070,95 грн., яка складається з: 5070,95 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту. (а.с. 9,10). Позивачем також надано виписка за договором № б/н станом на 31.03.2021 року. (а.с. 11) Судом встановлено і проти цього відсутні заперечення, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно копіям паспортів позичальника [PERSON] та відповідачів [PERSON] і [PERSON] в якості адреси реєстрації вказаних осіб зазначена адреса: [ADDRESS] . (а.с. 60-65) Згідно довідки Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області від 26 жовтня 2021 року за № 1581, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно мав реєстрацію місця проживання та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , по день смерті, тобто по [INFO] . Особи, які мали реєстрацію місця проживання та постійно проживали разом із [PERSON] по день смерті, тобто по [INFO] : цивільна дружина [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ;донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 148) Як вбачається з претензії кредитора та реєстру поштових відправлень позивач направив 06.05.2020 року до Ананьївської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 22.04.2020 року. В ній банк вказав, що на теперішній час йому стало відомо про те, що позичальник [PERSON] , за якою рахується кредитна заборгованість, помер. У зв`язку з цим банк просив: повідомити, чи заводилась спадкова справа; включити кредиторські вимоги в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед банком у розмірі 5070, 95 грн; надіслати йому інформацію стосовно спадкоємців, які подали заяву про прийняття спадщини тощо (а.с. 66,67). На вказане звернення позивачем отримано відповідь від 26.05.2020 року про те, що спадкоємці померлого [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались та спадкова справа не заводилась. Спадкоємці, які звернуться для отримання спадщини будуть повідомлені про вимога банку як кредитора (а.с. 68). Згідно листів-претензії та реєстру поштових відправлень банком на адресу відповідачів [PERSON] і [PERSON] направлено 16.01.2021 року лист-претензію від 09.07.2020 року про необхідність сплати заборгованості в розмірі 5070, 95 грн за вказаним кредитним договором (а.с. 69,70,70-72). Вказана претензія залишена відповідачами без уваги. На виконання ухвали від 23.06.2021 року про витребування доказів по справі Ананьївська державна нотаріальна контора надала копію спадкової справи № 113/2020 на майно [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно спадкової справи заяв про прийняття спадщини, про відмову від спадщини, про видачу свідоцтва про право на спадщину не надходили, відомості про спадкоємців відсутні. (а.с. 109-125). Предметом доказування у цій справі є наявність та розмір кредитної заборгованості, прийняття відповідачем чи іншими особами спадщини після смерті [PERSON] , настання чи ненастання строку вимоги, дата дізнання банку про смерть позичальника [PERSON] , пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, а також розмір частки кожного з спадкоємців у спадщині та його грошовий еквівалент. Щодо наявності та розміру кредитної заборгованості слід виходити з такого. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"\~при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Як вже зазначалось, згідно розрахунку заборгованості станом на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) в останнього перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 5070,95 грн, яка складається з: 5070,95 заборгованість за тілом кредиту. У заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст.ст. 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. У ч.ч.1-3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів". Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Таким чином, вимогу позивача про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 5070,95 грн, тобто заборгованість за тілом кредиту станом на день смерті позичальника, а саме станом на 09.07.2019 року, слід вважати обґрунтованою. З приводу прийняття відповідачами чи іншими особами спадщини після смерті [PERSON] слід зазначити таке. У цій справі відповідачами доказів на спростування факту належності до кола спадкоємців [PERSON] не надано. Зокрема, ними не надано доказів на спростування того, що вони, відповідно до ст.ст.1261-1265 ЦК України є спадкоємцями після смерті [PERSON] першої-п`ятої черги спадкоємців за законом, а саме що вони є родичами спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, якими є діти, батьки (перша черга спадкоємців за законом), рідні брати та сестри, дід та баба (друга черга спадкоємців за законом), рідні дядько та тітка (третя черга спадкоємців за законом), племінник та племінниці, двоюрідні брати та сестри, троюрідні брати та сестри (п`ята черга спадкоємців за законом). З урахуванням наведеного, спільного прізвища відповідачів та [PERSON] , їх спільного проживання, на момент смерті, суд вважає, що відповідачі згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України є спадкоємцями позичальника [PERSON] , який помер [INFO] , адже на час смерті останнього вони постійно проживали разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, довідкою Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області від 26 жовтня 2021 року за № 1581, де в якості адреси реєстрації зазначена адреса: [ADDRESS] . При цьому відповідачі від спадщини в 6-місячний строк після відкриття спадщини не відмовилися. Суд зазначає, що факт постійного проживання разом із спадкодавцем може підтверджуватися відміткою у паспорті спадкоємця про місце реєстрації особи, а також іншими документами, що в силу положень статті 1268 ЦК України дає підстави для висновку про належність спадщини спадкоємцеві з часу її відкриття. Саме такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 16.05.2018 року у справі з подібними обставинами № 336/3968/16-ц. Відносно настання чи ненастання строку вимоги, дати дізнання банку про смерть позичальниці [PERSON] , пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців слід зазначити таке. Згідно з положеннями ст.1281 ЦК України в редакції, чинній на час смерті [PERSON] ( [INFO] ): спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб (ч. 1) ; Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (ч. 2) ; якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3) ; Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч. 4). Відповідно до\~ст.\~1282\~вказаного Кодексу\~в редакції,\~чинній на\~час смерті\~ [PERSON] \~( [INFO] ):\~спадкоємці зобов`язані\~задовольнити вимоги\~кредитора повністю,\~але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину.\~Кожен із\~спадкоємців зобов`язаний\~задовольнити вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині\~(ч.\~1); вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч. 2). Відповідно до п. 2.1. Глави 10 Розділу ІІ чинної на час відкриття спадщини Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованої Міністерством юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі, крім того кредитор також наділений правом пред`явлення вимоги шляхом звернення до суду з позовом. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості встановлено, що позичальник [PERSON] користувався кредитною картою до своєї смерті. Як вказує позивач, і це вбачається з претензії кредитора від 22.04.2020 року на адресу нотаріальної контори, банку стало відомо про смерть позичальника [PERSON] . З урахуванням викладеної Верховним Судом у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 правової позиції, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати виконання зобов`язання в будь-який час. Таким чином, з урахуванням наведеного, банк не пропустив встановлені частинами 2 і 3 ст. 1281 ЦК України строк для пред`явлення своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину. Відносно розміру частки спадкоємців у спадщині та його грошового еквіваленту слід зазначити таке. Доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Таким є і правовий Висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18.09.2019 року у справі № 640/6274/16-ц. Справа неодноразово призначалась до розгляду, однак відповідачі до суду не з`явилися, жодних заяв до суду не надали. Також ними до суду не надано Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , а також перелік та вартість майна, одержаного ними в спадщину. Вказане є підставою для стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості, без врахування розміру, який відповідає їх частці у спадщині. Отже, за ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, враховуючи ненадання відповідачами доказів відносно переліку та вартості майна, одержаного ними у спадщину, стягненню підлягає сума заборгованості в розмірі 5070,95 грн, яка встановлена на день смерті позичальника [PERSON] , саме така складова заборгованості як тіло кредиту, що підтверджується наданою банком довідкою. З огляду на наведене суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем, слід стягнути з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved