Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Краснянського В.М. звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею чотирикімнатної квартири [ADDRESS] . На момент отримання права власності на квартиру, за цією ж адресою був та є зареєстрований її брат відповідач [PERSON] . Позивачка зазначає, що тривалий час, а саме останні 20 років та по день звернення, відповідач за адресою реєстрації не мешкає і не з`являється. За цією адресою позивач мешкає зі своїми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , котрі також зареєстровані в цій квартирі. На данний час відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] з сім`єю в помешканні належному його дружині, чи її родичам. Однак з яких причин він не змінює місце своєї реєстрації, позивачка не знає, оскільки між собою вони не спілкуються. На всі спроби домовитися з відповідачем про добровільне зняття з реєстрації місця проживання у квартирі позивача, він постійно відмовляється, мотивуючи свою відмову відсутністю місця, де він може зареєструватися. Будь-які домовленості між сторонами щодо користування квартирою за вищевказаною адресою відсутні. На час подання позовної заяви в квартирі за адресою: [ADDRESS] , позивач мешкає з двома дітьми, котрі не працюють та не мають особистого доходу, прибутку, оскільки донька є студенткою, а син школяр. До того ж позивачка розлучена і аліменти не отримує. Таким чином забезпечує свою сім`ю самотужки без допомоги, працюючи в ТОВ «Сумська паляниця» на посаді менеджера зі збуту. Вказана посада офіційна та є основним джерелом існування всієї родини, так як інших доходів позивач не має. Станом на момент звернення, заробітної плати позивачки на оплату комунальних послуг не вистачає. Відповідач не бере участі у витратах на утримання вказаного житла. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі, позивачка не має змоги оформити житлову субсидію, оскільки дохід відповідача теж береться до уваги. Добровільно знятися з реєстрації місця проживання відповідач не бажає. В наслідок такого розвитку подій позивач має заборгованість за комунальні послуги перед ТОВ «Сумитеплоенерго», та зобов`язана її сплачувати. Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з нього на користь позивачки понесені витрати пов`язані з судовим розглядом справи у розмірі 908 гривень. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2021 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до розгляду на 29 грудня 20212 року о 09 год. 00 хв. 29 грудня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 11 березня 2022 року о 11 год. 00 хв. в зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, відсутністю відомостей про його належне повідомлення. Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Справа призначена до розгляду на 07 липня 2022 року о 13 год. 30 хв. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Зі згоди позивачки, викладеній в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею чотирикімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 грудня 2017 року №109466005 (а.с. 15), копією договору дарування Ѕ (однієї другої) частини квартири від 28 грудня 2017 року серійний номер ВРР UA 293888 (а.с. 16-17), копією витягу з Державного реєстру правочинів, виданому 22 березня 2012 року (а.с. 22), копією витягу про державну реєстрацію прав КП «Сумське бюро технічної інвентаризації» №33702293 від 03 квітня 2012 року (а.с. 23), копією договору дарування Ѕ частини квартири від 22 березня 2012 року (а.с. 24-25) З матеріалів справи вбачається, що позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » в зв`язку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). З довідки № 657/5163 Міського єдиного інформаційно-розрахункового центру від 10 серпня 2021 року, що видана на ім`я власника житлового приміщення [PERSON] , вбачається, що за адресою [ADDRESS] , крім позивачки також зареєстровані [PERSON] (брат), [PERSON] (донька), [PERSON] (син) (а.с. 14). Обставини тривалого непроживання відповідача [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , підтвердили [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32, 33). Під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивачка чинить відповідачу перешкоди в користуванні зазначеним житлом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною першою ст. 316 ЦК України визначено, що право власності\~\~це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до статті 7\~Закону України\~від 11\~грудня 2003\~року «Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою;\~4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7\~цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з положеннями ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення\~\~перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником. Таким чином встановлено, що відповідач понад один рік не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку непроживання в спірному житлі. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за ним права користування житлом, суду не надано. Суд, вважає, що право позивачки на вільне користування та розпорядження належним їй житлом порушується та підлягає захисту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved