Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

17 серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вона має сина - [PERSON] , [INFO]. Спільне життя не склалося, сторони проживають окремо, відповідач не піклується про сина, не надає коштів на його утримання та не спілкується з дитиною. Відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , а тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 серпня 2021 року цивільну справу № 753/16896/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 25 серпня 2021 року. 27 вересня 2021 року до суду від надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Підготовчі засідання призначені на 03 листопада 2021 року та 10 грудня 2021 року були відкладені. 16 грудня 2021 року на адресу суду від Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшов висновок (вх. № 88446) про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 10 січня 2022 року підготовче засідання по справі було відкладено на 04 лютого 2022 року. Ухвалою суду від 04 лютого 2022 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 березня 2022 року на 14:30 год. Судове засідання призначене на 17 березня 2022 року не відбулось оскільки, відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом судове засідання було призначено на 15 червня 2022 року на 16:00 год. Судове засідання призначене на 15 червня 2022 року було відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 28 липня 2022 року. У судове засідання 28 липня 2022 року сторони не з`явилися. 30 червня 2022 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 26262) про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач в судове засідання вкотре не з`явився, причини неявки суду невідомі. Повістка, ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, адресована відповідачу за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] , поверталась неодноразово до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи, що в матеріалах справи наявна нотаріально завірена заява відповідача, відповідно до якої він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позивача, викладені у заявах по суті спору, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого зазначено [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , про що Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис №3276, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 21 вересня 2016 року (а.с.12). На момент народження дитини її батьки в зареєстрованому шлюбі не перебували. Як вказала позивачка, з 2018 року сторони разом не проживають. З того ж часу відповідач перестав виконувати свої батьківські обов`язки, він не піклується про духовний та фізичний розвиток сина, не надає коштів на забезпечення потреб дитини, не спілкується з сином в достатньому обсязі. Син перебуває на повному забезпеченні та утриманні позивача. Як вбачається з нотаріально завіреної заяві відповідача [PERSON] , він зазначає, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , що розцінюється судом як визнання відповідачем позову в частині вимоги щодо позбавлення його батьківських прав. Згідно із частинами другою, третьою статті 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно пунктом 6 та пунктом 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування від 08 грудня 2021 року № 101-9312/02, [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання малолітньому створені належним чином. Служба у справах дітей наголошує на тому, що [PERSON] подано нотаріально засвідчену заяву про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина. Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Приймаючи до уваги те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з сином, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення. Слід зазначити, що стаття 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Це означає, що батьки, позбавленні батьківських прав, втрачають усі права, основані на факті спорідненості з дитиною. Маються на увазі ті права, що належать батькам і здійснюються ними до досягнення дитиною повноліття. Тобто, батьки втрачають перш за все право на виховання дітей з усіма пов`язаними з цим правомочностями, вони не можуть вирішувати питання виховання дитини вдома, а також передати її на виховання іншим особам, дитячим закладам, визначати місце проживання дитини, відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, давати згоду на всиновлення, бути опікуном, піклувальником, не можуть бути усиновителями. Той з батьків, якого позбавлено батьківських прав, втрачає право обирати місце проживання дитини, дозволяти або забороняти виїжджати до іншої країни. Стосовно вимог про стягнення з відповідача аліментів на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] суд зазначає таке. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітнього [PERSON] , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягненню дитиною повноліття. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн. щодо позовних вимог про стягнення аліментів та стягнення на користь [PERSON] судового збору у сумі 908 грн. щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved