Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

18.05.2022 представник позивача, в інтересах позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду із позовом до відповідача, за участю третіх осіб, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2416 від 19.02.2021, виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 84 964,42 грн. 19.02.2021 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2416 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №630139217, укладеним 19.05.2014 між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] кінцевим правонаступником усіх прав та обов`язків є ТОВ "Вердикт Капітал", заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 16.01.2019 по 09.02.2021 у розмірі 84 314 грн. 42 коп. 01.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. прийнято постанову №64661002 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису №2416 від 19.02.2021. 25.01.2022 приватним виконавцем прийнято постанову №64661002 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Представник позивача зазначає, що нотаріусом не з`ясовано строк дії кредитного договору №630139217 від 19.05.2014. Нотаріусом не з`ясовано чи пропущено ТОВ "Вердикт Капітал", строк позовної давності, а так само трирічний строк з дня виникнення права вимоги, не встановлено, коли було здійснено останню оплату по кредиту. Укладений між ПАТ "Альфа-Банк" та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, ТОВ "Вердикт Капітал" не надало доказів направлення стягувачем листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа. Не надано самого розрахунку заборгованості, з чого б вбачалось нарахування комісії , штрафу та пені, які заявлені до стягнення, періоди їх нарахування. Представник позивача вважає, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника (а.с.1-4). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.05.2022 справу передано головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.22). Ухвалою суду від 19.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, витребувано у ТОВ "Вердикт Капітал" належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для винесення виконавчого напису №2416 від 19.02.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором №630139217 від 19.05.2014, витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для винесення виконавчого напису №2416 від 19.02.2021 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором №630139217 від 19.05.2014 (а.с.23). Представник позивача та позивач у позовній заяві просили провести розгляд справи без їх участі, не заперечували проти винесення заочного рішення. Представники відповідача та треті особи у судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Документи витребувані ухвалою суду від 19.05.2022 не надали, як і не повідомили суд про причини невиконання такої ухвали. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 19.05.2014 [PERSON] підписав анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ "Альфа-Банк" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту "Максимум". [PERSON] виявив бажання отримати у банку кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом в межах 75 000 грн. (а.с.10). 19.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, на підставі ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та Переліку від 29.06.1999 №1172 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2416, відповідно до якого з громадянина [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №630139217 від 19.05.2014, укладеним з Акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договорами 1 від 21.06.2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", далі вказаний - стягувач заборгованість за кредитним договором 630139217 від 19.05.2014. Строк платежу за кредитним договором 630139217 від 19.05.2014 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 09.02.2021. Сума заборгованості складає 84 314 грн. 42 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 37 022,32 грн., строкова заборгованість за комісією становить 1 558,04 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 28 615,89 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 17 118,17 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача в розмірі 650 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 84 964,42 грн. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 3 роки (а.с.7). Постановою приватного виконавця у виконавчому провадженні №64661002 від 25.01.2022 звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід від особи, якою є Товариство з додатковою відповідальністю "Івано-Франківський хлібокомбінат", здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20% відрахування з заробітної плати суму боргу у розмірі 94 129 86 грн., яка підлягає стягненню із божника за виконавчим провадженням №64661002, що складається з витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 669 грн., суму боргу за виконавчим документом у розмірі 84 964, 42 грн., основної винагороди приватного виконавця у розмірі 8 496,44 грн. (а.с.8). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний правовий висновок «…постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23». Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема, недотриманням під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На спростування викладеного стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим з 22.02.2017. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Таким чином, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як вбачається із змісту оспорюваного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 09.02.2021. Разом з тим, відповідно до анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ "Альфа-Банк" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту "Максимум" на підставі якого вчинено виконавчий напис, і який поданий суду, термін /дата/ повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом не встановлені. Зазначено, що такі є банківською таємницею ( п.4). При цьому, нотаріусом не перевірено, коли настав строк платежу за відповідним кредитним договором, та не вказано у виконавчому написі. Таким чином, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що виконавчий напис було вчинено щодо стягнення заборгованості, яку не можна вважати безспірною. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом, як і не подав відзиву чи заперечень на позов. На підставі викладеного, суд вважає, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, який також не був нотаріально посвідченим, відтак наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, як наслідок - позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача адвокат Дудорова Ольга Олегівна здійснює представництво позивача на підставі договору про надання правничої допомоги у цивільній справі від 16.05.2022 (а.с.16), ордеру серії АТ №1023665 від 16.05.2022 (а.с.15) та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ № 0010019 від 30.06.2015 (а.с.14). 16.05.2022 між позивачем та адвокатом Дудоровою О.О. укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якого адвокат зобов`язується надати правову допомогу клієнту при розгляді справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У розділі 4 договору передбачено, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Розмір гонорару визначається у додатку №1 до даного договору, що є невід`ємною частиною даного договору (а.с.16-17). Згідно додатку №1 до договору від 16.05.2022 розрахунок винагороди згідно договору про надання правової (правничої) допомоги, затвердили розрахунок гонорару, відповідно до якого сторони домовилися, що за договором можуть надаватися наступні послуги та в такій вартості: усна консультація з вивченням матеріалів справи - 1 000 грн. за 1 год., вивчення та аналіз судової практики - 1 000 грн. за 1 год., складання позовної заяви, підготовка та друк необхідних документів, виготовлення копій документів - 3 000 грн. 3 год. (а.с.18). Що в свою чергу відповідає акту приймання -передачі виконаної роботи до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.05.2022 ( а.с. 21). Так, суд вважає за необхідне зауважити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником відповідача, а отже є визначеним. Договором про надання правової допомоги від 16.05.2022 передбачено, що сторони погодили фіксовану суму, зокрема у розділі "Гонорар (вартість послуг) адвоката" та додатком №1 до договору від 16.05.2022. За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн., що на думку суду є обґрунтованими, та відповідають принципу розумності, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви - 992 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved