Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

У липні 2022 року до суду надійшла позовна заява Державного підприємства «Українська геологічна компанія» до [PERSON] про стягнення плати за проживання в гуртожитку. Позивач посилається на те, що відповідач за ордером від 05.02.1988 № 38 вселилась до гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , який перебуває на балансі позивача. Посилаючись на те, що відповідач не вносив в повному обсязі оплату за проживання в гуртожитку з жовтня 2018 року, позивач просить стягнути з відповідача 47531,60 грн. Ухвалою суду від 07.07.2022 відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено по суті з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, де просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у його відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач посилається на те, що [PERSON] проживає в гуртожитку з 05.02.1988. Право на проживання вона отримала у зв`язку з роботою на підприємстві, яке було власником гуртожитку. Згідно з заявою та ордером від 05.02.1988 № 38 Відповідач вселилась в кімнату 57, яка на сьогоднішній день знаходиться в її відособленому користуванні. Згаданий гуртожиток з 02.02.2012 переданий на баланс Державного підприємства «Українська геологічна компанія» внаслідок реорганізації Північного державного регіонального геологічного підприємства «Північгеологія» відповідно до Акта приймання-передачі, затвердженого головою Державної служби геології та надр України 09 лютого 2012 року. ДП «Українська геологічна компанія», здійснюючи обслуговування гуртожитку, щомісяця несе затрати, які повинні компенсуватись внесенням мешканцями гуртожитку плати за житлово-комунальні послуги. Положеннями ст. 130 Житлового кодексу України, п. 11 «Примірного положення про користування гуртожитками» визначено порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Особливості користування жилою площею в гуртожитку, який підлягає передачі у власність територіальної громади, визначаються законом. Відповідно до Постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31.03.2015 № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» та від 16.06.2016 № 1141 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» було встановлено тарифи на житлово-комунальні послуги по гуртожитках підприємства по [ADDRESS]. Обсяги наданих послуг визначаються згідно з будинковими лічильниками обліку тепла, води та електроенергії. Відповідно до п.3 Примірного Положення про користування гуртожитками, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498 жила площа в гуртожитках надається: у вигляді окремого жилого приміщення для відособленого користування однієї особи чи сім`ї; у вигляді ліжко-місця для проживання одиноких осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах. Розмір жилої площі, що надається в гуртожитку, не може бути менше ніж 6 кв. метрів на одну особу. Згідно п.11 вказаного Положення наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пунктів 7, 15 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою КМУ від 20.06.2018р. №498, умови та порядок проживання в гуртожитку, в тому числі і питання щодо порядку оплати та розміру плати за проживання в гуртожитку, визначаються умовами договору найму, який відповідно до вимог ст.810 Цивільного кодексу України має укладатись у письмовій формі. Пунктом 11 та кого Примірного положення передбачено обов`язок наймачів житла своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч.1 ст.903 ЦК України замовник послуги зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Починаючи з жовтня 2018 року Відповідач плату вносила не в повному обсязі, внаслідок чого, станом на 20.06.2022 розмір боргу становить 47531,60 грн. Доказів на спростування позовних вимог відповідач не надала. На підставі наведеного, оскільки відповідач не сплачує вартість наданих житлово-комунальних послуг та допустив заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому, беручи до уваги, що при подачі позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №567 від 29.06.2022, отже вимогу позивача щодо стягнення в його користь судових витрат зі сплати судового збору слід задовольнити, а саме з відповідача у користь позивача слід стягнути 2481,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved