Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ з питань реєстрації місця проживання, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.08.2021 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] . Позивачем було виявлено, що з 13.09.2013 в квартирі зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Відповідач в зазначеній квартирі не проживала з 2013 року. В квартирі особистих речей відповідача не має. Добровільної згоди на зняття з реєстраційного обліку відповідач не дає. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу 23.09.2021 передано до провадження судді Мицик Ю.С. Ухвалою суду від 30.09.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду по суті. У встановлений ухвалою строк відзив відповідачем не подано. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «за вказаною адресою адресат відсутній». Представник позивача в позовній заяві просив позов задовольнити в повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві, щодо заочного розгляду справи не заперечив та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Від представника Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшло клопотання, в якому остання просила проводити розгляд справи без її участі. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність відповідача та третьої особи в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзив до суду не подала. При цьому, позивач не заперечує щодо такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 16.08.2021 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.08.2021 № 270723499, власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 126.3 кв.м, житловою площею 74.2 кв.м є [PERSON] . Відповідно до електронного реєстру теріторіальної громади м. Києва ГГІОЦ/КМДА, за вищевказаною адресою зареєстрована, крім інших, [PERSON] , [INFO] Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч.1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не є власником спірної квартири, а право користування відповідача є похідним від права власності колишнього власника житла. Таким чином, з втратою права власності [PERSON] на квартиру, відповідач втратила і право користування квартирою. При цьому, на час розгляду справи у суду відсутні відомості про визнання недійсними укладеного між [PERSON] і [PERSON] правочину та/або визнання незаконним набуття позивачем права власності на спірну квартиру. Таким чином, реєстрація відповідача в квартирі колишнього власника позбавляє позивача [PERSON] , як нового власника майна, в повній мірі володіти, користуватися і розпоряджатися квартирою, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, як вбачається з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 30.06.2015 у справі № 21-1438а15. За таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved