Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 24.02.2009 року у Сваричівській сільській раді Рожнятівського району Івано-Франківської області, за актовим записом № 5, прізвище [PERSON] не змінювати, стягнути з відповідача судові витрати по справі. В основу своїх позовних вимог позивач зіслалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 лютого 2009 року. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми, через що між ними часто виникали сварки та різного роду непорозуміння. На даний час вони спільно не проживають та жодних сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги визнав повністю, зазначив що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ст. 247 ч. 2 ЦПК України). Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.02.2009 року, сторони уклали шлюб 24.02.2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачці присвоєно [PERSON] (а.с. 10). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися такі стосунки, які призвели до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберігати сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася, шлюб існує формально. Небажання сторін зберігати сім`ю підтверджено заявами позивачки та представника відповідача. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка просила залишити обране нею прізвище [PERSON] , враховуючи її інтереси та

Outcome: approved