Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

в провадженні суду перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту прийняття спадщини по заповіту, що відкрилася після смерті [PERSON] . В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що [INFO] в селі Перемилівка, Млинівського (на даний час Дубенського) району Рівненської області померла її тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 0,59 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с. Мошків, Млинівського (Дубенського) району Рівненської області яка належала покійній на праві приватної власності. [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право заявниці. Покійна [PERSON] на час смерті була зареєстрована в [ADDRESS] та проживала сама. Заявниця вчасно прийняла спадщину після смерті тітки шляхом фактичного вступу у володіння та управління (користування) спадковим майном. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину або мають право на обов`язкову частку в спадщині немає. При зверненні до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, заявниця було відмовлено у зв`язку з тим, що вона не надала достатніх доказів фактичного прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В зв`язку з цим, заявниця змушена звернутись до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 20.05.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи проводиться в окремому порядку. Ухвалою суду від 15.06.2022 витребувано у приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рідченко О.Й. спадкову справі, або у разі відсутності спадкової справи відомості про заведення спадкової справи, після смерті [PERSON] . Представник заявниці адвокат Музика-Дубравський В.А., якого підтримала заявниця [PERSON] , в судовому засідання уточнив подану заяву та просив встановити факт прийняття [PERSON] спадщини. Яка відкрилася після смерті [PERSON] з огляду на її фактичний вступ в управління таким спадковим майном. Що свідчить про прийняття такої спадщини. В судовому засідання уточнену заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Млинівської сільської ради в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради, будь-яких заперечень на заяву до суду не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засідання повідомила, що земельну ділянку в с. Мошків обробляла заявниця, яка прийняла таку відразу після смерті її тітки [PERSON] ще на початку 2000-х років. Також свідок зазначила, що і сама особисто неодноразово допомагала заявниці у обробітку такого городу, допомагала садити та видирати на тому городі для [PERSON] картоплю тощо. Свідок [PERSON] , будучи землевпорядником, в судовому засіданні повідомив, що [PERSON] , після смерті [PERSON] , впорядковувала земельну ділянку та платила за неї податок, тобто прийняла спадщину і фактично вступила в її управління після смерті [PERSON] , яка при житті отримала за рішенням сільської ради цю землю. Дослідивши матеріали заяви, заслухавши заявника, її представника, свідків, судом встановлено. [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 5). Згідно заповіту від 22.12.2000 посвідченого секретарем Перемилівської сільської ради Млинівського району Рівненської області, зареєстрованому в реєстрі за №58, [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом вона матиме право [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки Перемилівського старостинського округу Млинівьскої селищної ради Дубенського району Рівненської області № 271 від 20.12.2021 покійна [PERSON] на час смерті була зареєстрована в [ADDRESS] та проживала сама (а.с. 7). Згідно витягу зі спадкового реєстру від 11.04.2022 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 8, 9). Згідно рішення № 76 від 17.01.1997 [PERSON] було передано у приватну власність 0,59 га земельної ділянки, яка розташована на території с. Мошків (а.с. 10). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Заявниця, після укладення шлюбі 04.11.1978 із [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] », згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 12). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 13). Згідно повідомлення Державного архіву Рівненської області, актовий запис про народження [PERSON] відсутній (а.с. 14, 15). Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,59 га на території с. Мошків [PERSON] не видавався (а.с. 17). Згідно довідки Млинівської селищної ради від 04.05.2022 № 93, обробіток земельної ділянки площею 0,59 га після смерті [PERSON] здійснювала її племінниці [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] зверталася із заявою про виплату допомоги на поховання [PERSON] (а.с. 19-20). [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, згідно постанови приватного нотаріуса Рідченко О.Й. № 70/02-31 від 11.04.2022 (а.с. 21). Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до [INFO] , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.\~549\~ЦК УРСР ). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.ст. 548, 549\~ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс\~УРСР 1963\~року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549\~ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. До обставин, які засвідчують фактичне прийняття спадщини слід віднести, що на протязі останніх років життя [PERSON] її доглядом та наданням допомоги займалась заявниця, після смерті тітки вона поховала її. Також обробіток земельної ділянки (спадкової маси), як за час життя так і після смерті спадкодавця, здійснюється заявницею, що підтвердили і свідки у справі. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Зважаючи на недостатність документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини заявницею, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене та те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Отже, заява підлягає задоволенню. Судові витрати залишити за [PERSON] .

Outcome: approved