Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Представник позивача,\~діючи в\~інтересах [PERSON] \~звернувся до\~суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Степанецької сільської ради ОТГ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що позивачу на праві особистої приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована у даному житловому будинку, але не проживає у ньому починаючи з лютого 2020 року. Місцезнаходження відповідача позивачу невідоме, але реєстрація її місця проживання у його будинку створює певні перешкоди, а саме: обов`язок сплати комунальних послуг, труднощі при отриманні соціальних послуг-субсидії. У добровільному порядку відповідач не знялася з реєстраційного обліку, а сам факт реєстрації останньої у будинку перешкоджає позивачеві в повній мірі реалізувати його право на володіння та вільне розпорядження, користування майном. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити (а.с.39). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду скеровано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, зазначила, що вона не заперечує факту її не проживання у спірному житловому будинку, починаючи з лютого 2020 року. Вважає, що оскільки її діти зареєстровані у даному будинку, то вона також повинна бути зареєстрованою у ньому, не бажає втрачати право на реєстрацію її місця проживання у спірному житловому будинку (а.с.43). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Степанецької сільської ради ОТГ у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 11.06.2002, посвідченого державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №1187 (а.с.8). З довідки про склад сім`ї №350 від 26.04.2022 вбачається, що в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровано одинадцять осіб, зокрема, відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с.11). З довідки старости Таганчанського старостинського округу Степанецької сільської ради ОТГ Черкаської області №342 від 20.04.2022, вбачається, що за адресою по [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , але фактично не проживає з серпня 2020 року по даний час (а.с.9). Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником жила або законом. Водночас, за змістом ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Судом достовірно встановлено та не заперечувалося відповідачем [PERSON] , що вона є колишньою дружиною позивача [PERSON] та не проживає у будинку [ADDRESS] , починаючи з лютого 2020 року, жодних угод між сторонами щодо порядку користування спірним житлом укладено не було. Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/353/19 від 14.03.2019, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами по справі розірвано (а.с.44). Зі змісту даного рішення вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено 19.12.2009 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №301, що у свою чергу свідчить про те, що житловий будинок [ADDRESS] придбано позивачем до реєстрації шлюбу з відповідачем та є відповідно особистою приватною власністю позивача. Відповідачем по справі не надано суду доказів на спростування даного факту. Таким чином, в силу положень частини другої статті 64 ЖК УРСР, ч.4 ст. 156 ЖК УРСР, відповідач [PERSON] не є членом сім`ї власника житлового будинку [ADDRESS] - [PERSON] , оскільки не проживає разом із ним у цьому житловому будинку, не веде спільного господарства. Отже, за результатами розгляду справи, судом встановлено, що цивільні права позивача порушуються відповідачем, тобто останньою створені власнику нерухомого майна перешкоди у здійсненні права власності майном, а тому права [PERSON] підлягають захисту відповідно до ст. 391 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений ВС у постанові №502/922/18 від 10.02.2021. Такий висновок суду узгоджується також із висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Так, зазначено, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, пред`явивши одну з вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування заперечень проти позову. За таких обставинах суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач договору найму жилого приміщення в даному будинку не укладала та відсутня за місцем свого колишнього проживання більше одного року, тому вона згідно ст. 391 ЦК України має бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., від сплати якого позивача було звільнено ухвалою суду від 17.05.2022 при відкритті провадження у справі (а.с.23,24).

Outcome: approved