Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначивши, що 02.08.2018 року о 14 год. 30 хв. у м.Запоріжжя, по вул.О.Говорухи, 2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 217130, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля Hyundai I10, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений транспортний засіб Hyundai I10, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.09.2018 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.13.3 Правил дорожнього руху. На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з чим, власник транспортного засобу Hyundai I10, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу №1008 від 01.02.2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 11\~585,41 гривень. Крім того, позивачем було сплачено витрати на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку у розмірі 890,00 гривень. Отже, загальний розмір витрат Моторного (транспортного) страхового бюро України за вказаним страховим випадком склав 12\~475,41 гривень. Оскільки, відповідач, відмовляється у добровільному порядку відшкодувати в порядку зворотної вимоги виплачене матеріальне відшкодування, позивач вимушений звернутись з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати у розмірі 12\~475,41 грн. та судовий збір у розмірі 2\~270,00 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, разом з цим, представником позивача була подана заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився, разом з цим, від представника відповідача адвоката Курдась С.О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, у якій він зазначив, що позовна заява подана поза межами загальної позовної давності, а тому просить суд застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.\~81,\~76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлено, що 02.08.2018 року о 14 годині 30 хвилин у м.Запоріжжя по вул.О.Говорухи, 2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 217130, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Hyundai I10, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18 вересня 2018 року у справі №335/4258/18. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Hyundai I10, державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 10.12.2018 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~Україниіз заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно звіту №245 про оцінку автомобіля Hyundai\~I10,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових становить 12\~381, 29 грн. Відповідно до наказу №1008 від 01.02.2019 року позивачем було відшкодовано зазначену шкоду потерпілому в розмірі 11\~585, 41 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 911977 від 04 лютого 2019 року. Крім того, позивачем було сплачено 890 грн. за послуги експерта, що підтверджується платіжним дорученням № 658983 від 25.01.2019 року. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- тазової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. З 1961 -IV (далі - Закон України № 1961-IV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІУ страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається з матеріалів справи, МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту. Відповідно до ч.1\~ст.1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, враховуючи, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є\~ [PERSON] і він не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що позивач відшкодував потерпілій особі шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, дійшов висновку, що позов МТСБУ є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З приводу клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Курдась С.О. щодо застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Щодо вимог про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою (скороченої або більш тривалої порівняно із загальною позовною давністю) чинним законодавством не встановлено. Доказів вчинення сторонами справи правочину щодо збільшення позовної давності суду не надано. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020, розділ \~«Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Частиною 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ. Станом на день ухвалення судом рішення карантин не відмінено. З урахуванням того, що не лише з моменту появи у позивача права вимоги відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, після здійснення такої виплати, а навіть з моменту ДТП, яка мала місце 02.08.2018, до звернення 03.12.2021 позивача до суду, не сплив трирічний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, оскільки він був продовжений, суд не знаходить підстав для задоволення заяви відповідача про застосування строків позовної давності. Крім того, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved