Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

У травні\~2022\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~визнання припиненим\~договорів позики. В обґрунтування позову посилаючись на те, що 03 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно умов якого позивач взяв у борг грошові кошти в розмірі 81\~000 грн. строком до 15 жовтня 2012 року. Також 16 листопада 2012 року між сторонами було укладено ще один договір позики, за яким позивача взяв у відповідача у борг кошти в розмірі 75\~000 грн. строком до 01 березня 2013 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено суму боргу з урахуванням інфляції у розмірі 156\~162 грн., 1033,64 грн. 3% річних, судові витрати в розмірі 1571,96 грн. З виконання зазначеного рішення суду відкрито виконавче провадження. Проте, позивач зазначає, що повністю повернув стягнуті грошові кошти за договорами позики, про що 28.08.2019 [PERSON] склав розписку, де зазначив, що претензій до [PERSON] не має, по виконавчому провадженню №50868893 фінансової заборгованості немає. За таких обставин, позивач просив суд визнати припиненим договір позики від 03 жовтня 2012 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із його виконанням, визнати припиненим договір позики від 16 листопада 2012 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із його виконанням. Ухвалою суду від 10 червня 2022 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів а саме просив витребувати у [PERSON] копії договорів позики від 03.10.2012 та від 16.11.2012 укладені між [PERSON] та [PERSON] ; витребувати з Індустріального відділу ВДВС у місті Дніпрі копії матеріалів виконавчого провадження №50868893; витребувати з Магдалинівського відділу ДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області копії матеріалів виконавчого провадження №65950218 - відмовлено. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, підтримавши наданий відзив на позов. Зокрема зазначив, що рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2013 на теперішній час [PERSON] не виконано, і розписка від 28.08.2019 не свідчить про виконання зазначеного рішення суду. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено та визнається сторонами по справі, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори позики від 03 жовтня 2012 року та від 16 листопада 2012 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 156\~162 грн., 1033,64 грн. 3% річних, судові витрати в розмірі 1571,96 грн. Згідно з вимогами\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, а ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до абз. 2 ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Так, на підтвердження виконання зобов`язання, передбаченого розписками від 03 жовтня 2012 року та від 16 листопада 2012 року, позивач надав розписку [PERSON] від 28.08.2019. Відповідач факт виконання зобов`язання заперечував, мотивуючи свою позицію тим, що у розписці, на яку посилається позивач, мова про повернення грошових коштів не йде. Суд не може погодитися з твердженнями позивача по справі [PERSON] проте, що зазначена розписка від 28.08.2019 є підтвердженням факту виконання ним його зобов`язань перед [PERSON] , які виникли по договорам позики, оформленими розписками про отримання грошових коштів від 03 жовтня 2012 року та 16 листопада 2012 року, оскільки не містить посилання на виконання [PERSON] своїх зобов`язань перед [PERSON] на виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2013. Крім того у постанові колегії суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року встановлено, що розписка від 28.08.2019 не містить будь-якої інформації про погашення боржником боргу на стягнення якого стягувач пред`явив виконавчий лист і надана розписка не містить інформації про виконання боржником саме грошового зобов`язання за виконавчим листом №2/205/1744/134 від 20.01.2016, що видав Ленінський районний суд м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 158\~767, 60 грн. Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Водночас, в порушення вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, позивачем [PERSON] не надано жодного належного та допустимого доказу, який би беззаперечно свідчив про те, що ним виконано рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2013 в повному обсязі. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відмову [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи результат розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed