Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на квартиру квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 25.11.2008 проживає у кімнаті [ADDRESS] за вищевказаною адресою, проте фактично займає також кімнату № [NUMBER] , якою користується на підставі договору від 16.01.2009 із [PERSON] . Рішенням Тернопільської міської ради від 21.08.2008 погоджено прийняття в комунальну власність міста, зокрема, гуртожитку по [ADDRESS] . Рішенням Тернопільської міської ради від 05.10.2010 дозволено приватизацію жилих приміщень у гуртожитках комунальної власності територіальної громади міста Тернополя, зокрема, в гуртожитку по [ADDRESS] . Позивач у 2014 році звернувся до відповідачів із заявою про приватизацію займаного житла. Однак, позивачу було передано у власність лише кімнату № [NUMBER] загальною площею 18,3 кв.м., хоча займана площа складала 36,8 кв.м., що підтверджується інвентаризаційною справою, яка існувала станом на день передачі приміщення у власність. 15.03.2022 позивач звернувся до відповідачів про передачу йому у власність іншого займаного приміщення площею 18,5 кв.м., яке входить в склад житлового приміщення №102, загальною площею 36,8 кв.м. Однак, станом на день звернення із позовом до суду, відповідачі не прийняли жодного рішення щодо даного звернення, що порушує його право на отримання займаного житлового приміщення у власність. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення покладається на думку суду. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову. Представник третьої особи Органу самоорганізації населення будинковий комітет «Степана Бандери, 74» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Проте, 18.07.2022 на електронну пошту суду надійшла заява голови ОСН-БК «Степана Бандери, 74» П.Кульпи від 11.07.2022 про розгляд справи без участі представника третьої особи, щодо задоволення позову не заперечує. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Згідно акту обстеження житлових умов, складеного 15.03.2022 комісією ПП «Східний масив», позивач з 2008 року проживає в кімнаті №101 житловою площею 18,5 кв.м. на першому поверсі в гуртожитку по [ADDRESS] . Це ж підтверджується і довідками ПП «Східний масив» від 15.03.2022, у яких, зокрема, йдеться про те, що позивач мешкає у цьому житлі і має право на житло, на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». У той же час, позивач є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 18,3 кв.м., про що свідчить свідоцтво про право власності від 29.09.2014 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.02.2018. Проте, згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 12.05.2022 ПНПВП «Євростиль», квартира [ADDRESS] складається із житлової кімнати площею 18,5 кв.м., кухні-їдальні площею 15,7 кв.м. та суміщеного санвузла площею 2,6 кв.м., загальною площею 36,8 кв.м. Як вбачається із інвентаризаційної справи та плану першого поверху гуртожитку по [ADDRESS] кімнати [ADDRESS] та [ADDRESS] це суміжні приміщення. Згідно довідки ПНПВП «Євростиль» (експерт з технічної інвентаризації Л.Є.Рожук) від 12.05.2022, квартира [ADDRESS] , загальною площею 36,8 кв.м., є відокремлена від суміжних приміщень капітальними стінами, має самостійний вхід, опалення централізоване, оснащена лічильниками для обліку витрат води, електрики, газу. Конструктивно і функціонально може експлуатуватись як самостійна одиниця. Дане житлове приміщення є саме квартирою, відповідає вимогам ДБН. Виділ цієї квартири, загальною площею 36,8 кв.м., із житлового будинку в самостійний об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] , відповідає вимогам постанови КМУ від 07.06.2017 №406 та не потребує додаткового прийняття в експлуатацію. Третя особа [PERSON] пояснив суду, що до 2008 року кімната №101 була у нього в користуванні, однак з 2008 року цією кімнатою постійно користується позивач. Дана кімната входить у склад належної позивачу квартири [ADDRESS] і третя особа не має жодних претензій щодо цього. Судом також встановлено, що вказаний гуртожиток належав ВАТ «Тернопільський комбайновий завод». Рішенням Тернопільської міської ради №5/20/5 від 21.08.2008 погоджено прийняття в комунальну власність міста гуртожитків, зокрема, за адресою [ADDRESS] . На виконання вказаного рішення виконавчий комітет Тернопільської міської ради 06.11.2008 прийняв рішення №2251 (із змінами внесеними рішенням №2466 від 11.12.2008), яким оформив право власності на об`єкти житлового фонду за Тернопільською міською радою, зокрема, на гуртожиток за адресою [ADDRESS] . 05.10.2010 Тернопільська міська рада рішенням №5/39/5 дозволила приватизацію жилих приміщень у гуртожитках комунальної власності територіальної громади міста Тернополя, зокрема, в гуртожитку по [ADDRESS] . 15.03.2022 позивач звернувся до Тернопільської міської ради із заявою про передачу у власність займаного ним житла в гуртожитку по [ADDRESS] та подав необхідні документи. Проте, станом на день подачі позову і на день розгляду справи в суді, відповідачами жодного рішення щодо поданої позивачем заяви не прийнято. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, підтверджені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити,

Outcome: approved