Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Підстави заявлених позовних вимог. Позивач звернулась до суду з указаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.04.2020 року, близько 13 години 00 хвилин за адресою: вул.Північна, с.Леськи, Черкаський район Черкаська область сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій - [PERSON] керуючи автомобілем «ИЖ412» державний номерний знак [NUMBER] допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ-2107» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП [PERSON] помер, а пасажир - [PERSON] , [INFO] отримала травми. Відповідно до вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 11.09.2020 року у справі 707/1189/20 [PERSON] визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Позивач є дружиною загиблого, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , а тому Позивачу спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилась у понесених витратах на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника та у втраті годувальника, так як [PERSON] була на утриманні чоловіка через досягнення пенсійного віку. Позивачка вважає, що вона має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену їй шкоду. Відповідно до вимог ст. 33, ст. 35 Закону України "Про ОСЦПВВНТЗ" представником за довіреністю [PERSON], 27.10.2021 року було надано МТСБУ повідомлення про ДТП та заяви на здійснення регламентної виплати з усіма необхідними документами. Серед заявлених Позивачем до відшкодування вимог, містились: -регламентна виплата пов`язана із смертю потерпілого; -регламентна виплата в рахунок відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника. На підставі вказаної заяви 24.11.2021 року МСТБУ виплатило [PERSON] регламентну виплату пов`язано із понесеними витратами на виготовлення та спорудження нагробного пам`ятника. Станом на 13.04.2022 року від відповідача позивачем не отримано жодного повідомлення про прийняте рішення відносно регламентної виплати пов`язаної із смертю потерпілого. Оскільки МТСБУ, не здійснила жодних регламентних виплат відшкодування заподіяної шкоди Позивачу, чим порушила права та інтереси останнього, Позивачем було прийнято рішення - звернутися до суду за їх захистом. Позивач вважає, що в порушення вимог ЦК України, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач не здійснив регламентну виплату пов`язану із смертю потерпілого та відповідно до позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену шкоду у зв`язку зі смертю потерпілого у розмірі 170028 гривень. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 01.04.2022 року відповідачам був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідачів було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем їх реєстрації. Крім того, було повідомлено про час, дату та місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відтак, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 11.05.2022 року відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, визначено головуючого суддю - Тептюка Є.П. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 12.06.2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження. 14.06.2022 року на адресу суду надійшов відзив по справі. 15.06.2022 року через систему «Електронний суду» надійшло письмове клопотання представника позивача про витребування доказів. 15.06.2022 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. 04.07.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. Короткий зміст відзиву Відповідач по справі заперечив проти заявлених позовних вимог, вказав, що нормами Закону №1961-ІV передбачено чіткий перелік випадків, за яких Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих та позовні вимоги не відповідають ним. Крім того, зазначили, що позивачем не додано жодного доказу, про отримання доходу менше ніж прожитковий мінімум для набуття права на утримання. Встановлені судом обставини 18.04.2020 року, близько 13 години 00 хвилин за адресою: вул.Північна, с.Леськи, Черкаський район Черкаська область сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій - [PERSON] керуючи автомобілем «ИЖ412» державний номерний знак [NUMBER] допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ-2107» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП [PERSON] помер. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 21.04.2020 року, лікарським свідоцтвом про смерть №337 від 21.04.2020 року. Відповідно до вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 11.09.2020 року у справі 707/1189/20 [PERSON] визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. [PERSON] було направлено повідомлення про ДТП на адресу МТСБУ від 27.10.2021 року, що підтверджується відповідною копією та направлено заяву про виплату страхового відшкодування. Заявою про підтвердження взаєморозрахунків від 27.10.2021 року встановлено, що МТСБУ здійснило регламентну виплату на виготовлення та встановлення пам`ятнику в сумі 39850 грн. Позивач є дружиною загиблого, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , а також є особою пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] . Довідкою Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, виданої 19.10.2021 року №894 підтверджується, що позивач проживала разом зі своїм чоловіком до дня його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] і знаходилась на його утриманні. Складеним актом про засвідчення факту потреби та факту перебування на утриманні від 18.10.2021 року встановлено, що позивач перебувала на утриманні чоловіка та його дохід значно перевищував її особистий. Судом встановлено, що представником [PERSON] за довіреністю [PERSON] , 27.10.2021 року було надано МТСБУ повідомлення про ДТП та заяву на виплату страхового відшкодування не менше 127521,00 грн. - в рахунок відшкодування шкоди, пов`язане із втратою годувальника. Станом на день подачі позову до суду МТСБУ вказану виплату не здійснило, жодних пояснень позивачу чи її представнику не надало. У відзиві відповідач свою відмову виплаті грошових коштів, що полягають у регламентній виплаті у зв1язку із втратою годувальника мотивував тим, що в поззові та в заявах, які були надані до них не було підтверджуючих довідок, що про доходи [PERSON] за попередній календарний рік (до настання ДТП) розмір пенсії, надані утриманцям в наслідок втрати годувальника. Відповідно до довідок ПФУ від 30.06.2022 року №1748 та №1749 [PERSON] знаходиться на обліку Управління ПФУ Головного управління ПФУ в Черкаській області і отримує пенсію в розмірі - 27069,14 грн., за 2019 року (місячний платіж від 2003,03 грн за січень та 2323,12 грн. за грудень; 38536,81 грн., за 2020 року (місячний платіж за січень 2323,12 грн., та 3974,00 грн. за грудень) Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкоду [PERSON] було завдано саме джерелом підвищеної небезпеки, а не внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого, що підтверджується вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 11.09.2020 року. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завданої здоров`ю особи" (постанови Верховного Суду у справах: №751/8121/17 від 14 січня 2019 року; №500/2095/15-Ц від 10 січня 2019 року; № 757/59802/16-ц від 05 грудня 2018 року; №126/1439/17 від 01 лютого 2018 року). На підставі викладеного, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки завжди є неправомірною та підлягає відшкодуванню. Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-IV - у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із п. 23.1. ст. 23 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-IV- шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у тому числі шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 27.1 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-IV встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. З вироку суду від 11.09.2020 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] та його смерть є прямим наслідком дорожньо-транспортної пригоди. Отже наявні підстави для виплати страхового відшкодування за ст. 27.1 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-IV. Згідно ст. 27.1 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1200 ЦК України шкода відшкодовується: чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Так на підставі ст. 1200 ЦК України право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які-не тільки були на утриманні померлого, а й особи, які мали на день смерті право на одержання від нього утримання. Наведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від : 13 березня 2019 року у справі № 643/207/16-ц, провадження № 61~33638св18; від 06 травня 2020 року у справі № 742/554/19-ц, провадження № 61-20355св19. Окрім того, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові "Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19) під час встановлення того, чи особа потребує матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання особою доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що така особа не потребує матеріальної допомоги. Зазначений висновок застосування норм права в подібних правовідносинах, викладений в постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 742/554/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19-ц. Враховуючи стан здоров`я позивачки, зважаючи на її непрацездатність, скрутне матеріальне становище, відсутність інших джерел доходу, окрім пенсії, суд вважає, що вона мала право на отримання матеріальної допомоги на утримання від померлого [PERSON] . Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи вищевикладене, на момент ДТП (18.04.2020 року року) на отримання страхового відшкодування за спричинену шкоду втратою годувальника має право дружина загиблого - [PERSON] . На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4723,00 грн. Загальний розмір мінімально гарантованого страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, згідно ст. 27.1 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. На підставі викладеного, загальний розмір страхового відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, що належить Позивачу становить (4723*36=170028,00) яка підлягає стягненню з відповідача. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так якпозивач звільнена від сплати судового збору то з відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1700,28 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved