Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» про визнання договору недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що 25 лютого 2020 року невідома особа, скориставшись невдосконаленістю системи мобільного оператора «Київстар» та зловживання її довірою здійснила перевипуск її сім-картки, заволоділа персональними даними та оформила договір кредитної лінії AG2564699 від 25 лютого 2020 року від її імені та отримала кредитні кошти у ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» в сумі 3600 гривень. У період з 25 лютого 2020 року по 30 квітня 2020 року вона неодноразово зверталась до відповідача з метою інформування щодо того, що вона не укладала кредитний договір, кредитні кошти не отримувала. Просила списати заборгованість, яку заявляє відповідача у розмірі 6899 гривень. Проте станом на 12 травня 2020 року її звернення були проігноровані відповідачем. Крім того, вона звернулась з заявою про злочин до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві. Проте станом на 18 березня 2020 року відомості про вчинення кримінального правопорушення за її заявою від 25 лютого 2020 року внесені до ЄРДР не були. Тому вона звернулась зі скаргою до Дарницького районного суду м. Києва на бездіяльність органу досудового розслідування, за результатами якої службових осіб Дарницького УП ГУ НП у м. Києві було зобов`язано внести відомості до реєстру. 25 березня 2020 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ст. 190 КК України (провадження № 12020100020001904). 30 березня 2020 року нею був направлений лист до відповідача з вимогою про зупинення нарахування відсотків, штрафу, пені та інших платежів, нарахованих у зв`язку з протиправно оформленим на її ім`я кредитним договором. 02 квітня 2020 року вона звернулась з заявою до Департаменту кіберполіції Національної поліції України. 08 квітня 2020 року нею було направлено до відповідача заяву з вимогою про проведення внутрішнього розслідування та вимогою визнати факт шахрайських дій. Відповідачем її звернення були проігноровані, відповіді на її заяви та вимоги не надходили. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір кредитної лінії № AG2564699 від 25 лютого 2020 року, укладений між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 25 травня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 25 травня 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він просив відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що позивач просить визнати недійсним договір кредитної лінії № AG2564699 від 25 лютого 2020 року, проте зазначений договір між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» ніколи не укладався. Невстановлена особа, скориставшись недосконалістю системи мобільного оператора «Київстар» за допомогою персональних даних, наданих позивачем, пройшла процес верифікації на сайті відповідача. 14 липня 2020 року договір був занесений в Реєстр Шахрайства відповідача та вилучений з роботи управління стягнення боргів. Таким чином, товариство є неналежним відповідачем, оскільки взаємовідносин по цьому договору між сторонами не існує, а отже відсутні підстави позову. З відповіді на відзив представника позивача вбачається, що відповідачем було зазначено про внесення договору до Реєстру Шахрайства товариства та вилучено з роботи управління стягнення боргів. Зазначені обставини свідчать про факт визнання відповідачем протиправності укладення кредитного договору, а тому договір є недійсним. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 лютого 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» було укладено кредитний договір № AG2564699, відповідно до якого [PERSON] було видано кредит у розмірі 3600 гривень (а.с. 19-23). Позивач зазначає про те, що вказаний кредитний договір вона не укладала та згоду на його укладення не давала. У зв`язку з цим, 25 лютого 2020 року позивачем була подана заява про вчинення кримінального правопорушення до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві. Станом на 18 березня 2020 року відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою позивача від 25 лютого 2020 року внесені до ЄРДР не були. Тому позивач звернулась зі скаргою до Дарницького районного суду м. Києва на бездіяльність органу досудового розслідування, за результатами якої службових осіб Дарницького УП ГУ НП у м. Києві було зобов`язано внести відомості до реєстру (а.с. 27-28). 25 березня 2020 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ст. 190 КК України (провадження № 12020100020001904) (а.с. 29). Позивач неодноразово зверталась до відповідача з вимогами про зупинення нарахування відсотків, штрафу, пені та інших платежів, нарахованих у зв`язку з протиправно оформленим на її ім`я кредитним договором, та про проведення внутрішнього розслідування. Проте, відповідачем її звернення були проігноровані, відповіді на її заяви та вимоги не надходили. Статтею 6 ЦК України визначено право сторін на укладення договору та врегулювання в ньому своїх відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вбачається, що законом визначено право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору за умови дотримання вимог закону при укладенні договору. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позивач просить визнати недійсним договір кредитної лінії № AG2564699 від 25 лютого 2020 року, проте зазначений договір між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» ніколи не укладався. Невстановлена особа, скориставшись недосконалістю системи мобільного оператора «Київстар» за допомогою персональних даних, наданих позивачем, пройшла процес верифікації на сайті відповідача. 14 липня 2020 року договір був занесений в Реєстр Шахрайства відповідача та вилучений з роботи управління стягнення боргів. Вбачається, що стороною відповідача не заперечується факт того, що позивачем кредитний договір № AG2564699 від 25 лютого 2020 року з товариством не укладався. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Стороною відповідача не заперечується факт відсутності волевиявлення позивача на укладення оспорюваного договору. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 840 гривень 80 копійок судового збору.

Outcome: approved