Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

ТОВ "ТАС\~АГРО ЗАХІД" (далі позивач), звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогами: - визнати недійсним договір оренди землі №17 від 20.12.2017, який укладено між відповідачем та ФГ "Лановенка" щодо оренди земельної ділянки площею 2,7377 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0522282600:05:000:4391, яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області; - скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38955254 від 26.12.2017 земельної ділянки площею 2,7377 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер 0522282600:05:000:4391. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 05.01.2005 між ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро", правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] був укладений договір оренди землі №6к/127 від 05.01.2005 щодо передачі у строкове платне користування земельної ділянки площею 2,7377 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0522282600:05:000:0127, яка розташована на території Козинецької сільської ради строком на 10 років. Надалі до договору було внесено зміни та сторонами визначено його строк 20 років. 27.05.2007 договір було зареєстровано у Вінницькій філії ДП "Центр ДЗК", про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №040782600249, а державну реєстрацію додаткової угоди проведено 05.08.2010 у Вінницькій філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №041004400240. Отож строк дії договору сторонами узгоджено за договором до 27.05.2027. Позивачем належним чином виконуються усі взяті за договором зобов`язання, своєчасно сплачується орендна плата, земельна ділянка використовується виключно за її цільовим призначенням. За наслідками отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу стало відомо про те, що земельній ділянці відповідача кадастровий номер 0522282600:05:000:0127, було присвоєно інший кадастровий номер - 0522282600:05:000:4391, а державним реєстратором Чубатюк О.Р. проведено державну реєстрацію речового права, орендарем зазначено ФГ "Лановенка" на належну [PERSON] земельну ділянку, строк дії речового права до 23.02.2028. Позивач стверджує у позові, що оскільки договір оренди, що укладений між позивачем та відповідачем [PERSON] був чинним на момент укладення ним іншого договору з ФГ "Лановенка", отож правових підстав розпоряджатись належною йому земельною ділянкою шляхом передачі її в оренду [PERSON] не мав, а такі дії порушують права позивача. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 05.06.2018 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також витребувано оспорюваний договір оренди землі №17 від 20.12.2017. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надано суду письмові пояснення щодо спору між сторонами, в якому представник просив про розгляд справи без його участі та при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Ухвалою суду від 03.09.2018 оголошено перерву в підготовчому засіданні задля надання часу на тимчасове вилучення оспорюваного договору оренди землі. Державний реєстратор Чубатюк О.Р. подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності й вказало про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог. Представником відповідача [PERSON] подано до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання рішення у цивільній справі №136/2003/18 за позовом [PERSON] до ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" про визнання недійсною додаткової угоди. Однак, представник позивача заперечив, щодо зупинення провадження у справі оскільки на його думку сторона відповідача навмисно затягує розгляд справи. Ухвалою суду від 22.11.2018, на задоволення клопотання представника відповідача, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 17.01.2022 поновлено провадження у цій справі оскільки суду стало відомо, що у справі №136/2003/18 рішенням суду від 24.11.2021 у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" про визнання недійною додаткової угоди відмовлено, а рішення набрало законної сили. До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано. Ухвалою суду від 02.06.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони та їх представники не з`явились, однак представник позивача у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Як визначено\~у ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~В силу\~вимог ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~випадках. Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідач є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7377 га, яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, підтвердженням чого є Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №002030 виданий 28.05.2002. 05.01.2005 між відповідачем та ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" було укладено договір оренди землі №6к/127, предметом якого є вищевказана земельна ділянка, строком на 10 років. Відповідно до кадастрового плану, власнику земельної ділянки присвоєно кадастровий номер 0522282600:05:000:0127. 27.05.2007 вказаний Договір був зареєстрований Липовецьким відділом Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за № 040782600249. В подальшому між відповідачем та ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро", було укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі від 05.01.2005, якою змінено строк дії договору оренди землі до 20 років, а також змінено розмір орендної плати. Дану угоду було зареєстровано 05.08.2010 Липовецьким відділом Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за № 041004400240. Крім цього, судом встановлено, що 20.12.2017 між відповідачем та ФГ "Лановенка" було укладено Договір оренди землі №17, за умовами якого в оренду передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,7377 га (кадастровий номер 0522282600:05:000:4391), яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, строком на 10 років до 20.12.2027. Як убачається із Витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 26.12.2017 державний реєстратор Липовецької РДА Чубатюк О.Р. прийняла рішення про реєстрацію за ФГ "Лановенка" права оренди земельної ділянки належної відповідачу підставі договору оренди землі №17 від 20.12.2018, строк дії до 20.12.2027. Відповідно до інформації наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області на вимогу ТОВ «ТАС «АГРО ЗАХІД», слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером 0522282600:05:000:0127, площею 2,7377 га відсутня у базі даних державного земельного кадастру; відомості про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером - 0522282600:05:000:0127 у відділі відсутні, поділ або об`єднання земельної ділянки не проводився, земельна ділянка не є архівною, даний кадастровий номер відсутній у базі даних державного земельного кадастру, дані про реєстрацію договорів оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 0522282600:05:000:0127 відсутні. На земельну ділянку належну [PERSON] укладено договір з ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» на 10 років, про що в Книзі записів реєстрації договорів Вінницькою філією «Центр ДЗК» вчинено запис від 27.05.2007 за №040782600249 та додаткову угоду до цього договору про що в книзі записів реєстрації договорів Вінницькою філією «Центр ДЗК» вчинено запис №041004400240 від 05.08.2010. Земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 0522282600:05:000:4391. Відповідно до статуту ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» затвердженого рішенням №22/12/20-01 від 22.12.2020 встановлено, що ТОВ «Концерн «Сімкес-Агро» перейменовано у ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД», яке є його правонаступником усіх прав та обов`язків. Також, судом встановлено, що у справі №136/2003/18 рішенням суду від 24.11.2021 у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" про визнання недійною додаткової угоди відмовлено, а рішення набрало законної сили. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.ст. 18, 20 Закон України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), було передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. З урахуванням зазначених норм матеріального права, строк дії Договору оренди землі №6к/127 від 05.01.2005 розпочався після набрання ним чинності, тобто з 27.05.2007 та з урахуванням укладеної додаткової угоди становить 20 років. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Договір оренди землі припиняється з підстав визначених ст. 31 Закону України "Про оренду землі". Підстави припинення договору оренди землі від 05.01.2005 сторони визначилив п.п. 17, 18 Договору оренди землі. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що зобов`язання орендодавця за Договором оренди землі від 05.01.2005 з наступними змінами не було припинено, оскільки жодних доказів на спростування вказаних обставин відповідачами не було надано. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 5-6 ст. 203цього Кодексу. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст. 203 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зміст вказаної презумпції полягає у тому, що усі інші треті особи, у тому числі державні органи, не можуть нехтувати правами і обов`язками, що виникли в учасників такого правочину, а відтак не повинні порушувати їх прав і перешкоджати здійсненню їх обов`язків. Разом із тим, вказана презумпція може бути спростована у судовому порядку. Аналіз ст.ст. 13, 15, 16, 203, 215 ЦК України дозволяє зробити висновок, що недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Судом встановлено, що у справі №136/2003/18 рішенням суду від 24.11.2021 у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" про визнання недійною додаткової угоди відмовлено, а рішення набрало законної сили. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (ст. 3 ЦК України), і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. В силу ст. 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , за наявності чинного договору оренди землі укладеного з ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро", правонаступником якого є позивач, розпорядився належною йому земельною ділянкою, яка перебувала у правомірному користуванні позивача на користь третьої особи, передавши її в оренду - ФГ «Лановенка». Суд вважає, що укладення такого правочину відповідачем, за наявності чинного договору оренди землі, є недобросовісним та таким, що порушує права позивача, як землекористувача, що є підставою для визнання такого правочину недійсним та припинення права, оскільки такий договір суперечить моральним засадам суспільства, а відтак позов в цій частині підлягає до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги щодо скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права оренди відповідно до укладеного договору оренди землі №24 від 21.03.2018, суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує висновки щодо застосування відповідних норм права викладені у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.06.2020 у справі №906/516/19 та постанові Верховного Суду у складіколегії суддів Касаційного господарського суду від 20.08.2020 у справі №916/2464/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.09.2020 у справі №352/1021/19, відповідно до яких зроблено висновок щодо застосування ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020 року, відповідно до яких належним способом захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання недійсним договору оренди землі №17 від 20.12.2017, який укладено між відповідачем та ФГ "Лановенка" щодо оренди земельної ділянки площею 2,7377 га, кадастровий номер 0522282600:05:000:4391, яка розташована на території Козинецької сільської ради та про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38955254 від 26.12.2017 земельної ділянки площею 2,7377 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер 0522282600:05:000:4391, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору. Разом з тим, згідно з платіжними дорученнями №18277 від 14.05.2018 та №18216 від 10.05.2018 за подачу позову ТОВ "Концерн Сімекс-Агро" було сплачено по 1762,00 грн, тобто за дві позовні вимоги немайнового характеру, при цьому, суд враховує, що вимога про скасування державної реєстрації договору оренди є похідною від вимоги про визнання договору недійсним, що вказує на сплату позивачем судового збору у розмірі більшому, ніж передбачено Законом України «Про судовий збір» та є підставою для повернення переплаченої суми судового збору відповідно до п. 1 ч.ч. 1-2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" за клопотанням особи, яка його сплатила.

Outcome: approved