Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

У червні 2020 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради звернувся до суду з позовною заявою в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , в якій просив: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 доходу (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до її повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 доходу (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до її повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину; накласти заборону на відчуження житла за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві власності. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що малолітній [PERSON] є вихідцем з території Новопавлівської сільської ради. Рішенням виконкому Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області № 25/1 від 03 серпня 2007 року дитина, позбавлена батьківського піклування, [PERSON] , влаштований на повне державне забезпечення до державного закладу. Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради від 13.11.2009 № 491 встановлено опіку та призначено [PERSON] опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] . Опікуном було прийнято рішення всиновити підопічну дитину. На підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2010 року громадянами України [PERSON] та [PERSON] усиновлено малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаного рішення суду Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внесено зміни в актовий запис № 756 від 05 липня 2007 року про народження [PERSON] та видано повторне свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , батьком записано [PERSON] , матір`ю записано [PERSON] . Проблем у стосунках між членами сім`ї в особовій справі усиновленої дитини не було зазначено. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, а малолітній [PERSON] проживав разом з ними. 27 серпня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до УССД виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпро ради з заявою щодо тимчасового влаштування [PERSON] до відповідного закладу. З 27 травні 2019 року зі слів батьків дитина проживала в діда по батьківській лінії - [PERSON] . 06 вересня 2019 року вказані заяви були розглянуті та відмовлено у тимчасовому влаштуванні дитини до відповідного закладу у зв`язку з відсутністю підстав. Ввечері 02 грудня 2019 року до управління-служби у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради надійшла інформація про те, що мати [PERSON] 01 грудня 2019 вчинила фізичне насильство (вдарила хлопця ногою в живіт). До службового кабінету УССД було негайно викликано батьків та дитину. З дитиною та батьками були проведені бесіди як спеціалістом управління-служби так і працівником поліції. Батьки заперечували факт насильства, просили дитину сказати правду. Хлопчик наполягав, що мати його вдарила за те, що він взув кросівки замість зимового взуття та прийшов пізніше оговореного часу. Враховуючи ситуацію, яка склалася в родині, небажання дитини повертатися в сім`ю, за клопотанням управління-служби у справах дітей виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради [PERSON] , [INFO] , на підставі його заяви від 02 грудня 2019 року влаштовано до комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей ДМР для отримання комплексної психологічної, медичної, соціальної, педагогічної та інших видів допомоги. Батьків дитини на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було попереджено про правові наслідки невиконання батьківських обов`язків. 09 жовтня 2019 року постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] визнана винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки малолітній [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України. Сім`ю [PERSON] було запрошено до ЦСССДМ для роботи з психологом, проте по допомогу батьки так і не з`явились. Батьки не змогли вчасно і правильно зреагувати на зміни в поведінці дитини та виступити у соціальній ситуації розвитку сина в якості значущих осіб, не змінили своєї поведінки у відповідь на появу в сина прагнень до нових форм взаємин із батьками та вчителями. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 07 лютого 2020 року було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 03 лютого 2020 року Красноргвардійським районним судом м. Дніпропетровська винесена ухвала про відкриття провадження у справі за позовною заявою [PERSON] та [PERSON] про скасування усиновлення та поновлення первинного актового запису про народження. Виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області надано до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно психолого-педагогічної характеристики комунального закладу соціального захисту центра соціально-психологічної реабілітації дітей ДМР, де з 02 грудня 2019 року перебуває малолітній [PERSON] , хлопець повертатись до своєї сім`ї не бажає. Все вищевикладене, а також відсутність будь-яких дій з боку батьків щодо повернення дитини, свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Позбавлення усиновлювача батьківських прав не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Крім того, у разі позбавлення батьківських прав вона ще може сподіватися на виправлення поведінки усиновлювача і поновлення його батьківських прав. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01 березня 2021 року до участі у вказаній справі було залучено правонаступника позивача - Орган опіки та піклування адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради (а.с. 66). Ухвалою суду від 23 березня 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, було залучено Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради (а.с. 70). В судовому засіданні 07 квітня 2021 року у зв`язку зі зміною найменування третьої особи замінено назву третьої особи по справі з Комунального закладу соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради на Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради. Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року до участі у вказаній справі було залучено правонаступника позивача - Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (а.с. 115). Представник позивача - Волошенюк Г.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що на теперішній час неповнолітній [PERSON] продовжує перебувати в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради, у зв`язку з воєнними діями в Україні дітей цього закладу перевезли в іншу область. Вважає, що невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього [PERSON] полягає у відсутності з боку відповідачів будь-яких дій щодо повернення дитини з Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради, відповідачі дитину не навідують. Вважає, що задоволення позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів не буде порушувати права дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги він не визнає. Пояснив, що він вважає позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів несправедливим та неправомірним. Крім неповнолітнього [PERSON] , вони з дружиною мають ще двох малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. Він працює, а дружина доглядає за дітьми. Вони з дружиною - [PERSON] завжди належним чином виконували свої батьківські обов`язки та намагались привити дитині всі найкращі якості, вони належним чином виховували дитину та забезпечували всім необхідним. Від виконання батьківських обов`язків вони з дружиною ніколи не ухилялись. Дитина завжди була забезпечена всім необхідним, вони приділяли дитині увагу, [PERSON] відвідував секцію з баскетболу та художню школу, декілька разів дитина відпочивала за кордоном з бабусею та дідусем. На теперішній час вони з дружиною не можуть виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] . Батьківські обов`язки вони не можуть виконувати не у зв`язку з їх умислом на це та не у зв`язку з їх власним волевиявлення, а через поведінку дитини, який сам пішов від них та сказав, що вони йому не потрібні. Саме тому неповнолітній [PERSON] на теперішній час знаходиться у центрі соціального захисту. [PERSON] вчиняв крадіжки як вдома, так і у однолітків та в інших місцях. Неповнолітній [PERSON] намагався навіть вкрасти автомобіль. У центрі соціального захисту, де на теперішній час знаходиться дитина, вони з дружиною дитину не навідують, оскільки зі сторони дитини були неодноразові дзвінки та повідомлення про те, що дитина з ними бачитись не бажає. Також [PERSON] погрожував їх молодшим дітям розправою, погрожував їх життю та здоров`ю. Поведінка сина [PERSON] має риси сексуалізованої поведінки по відношенню до його дітей, що сприяє виникненню в нього відчуття постійної реальної небезпеки як відносно себе так і відносно своїх малолітніх дітей. Він реально боїться погроз, які висловлював його син [PERSON] . Поведінка дитини [PERSON] також свідчить про те, що він не бажає більше проживати в родині відповідачів, а також не вважає їх батьками. У скасуванні усиновлення їм було відмовлено, а можливість примирення та налагодження стосунків з дитиною на теперішній час відсутня. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги вона не визнає. Пояснила, що вважає позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів несправедливим та неправомірним. Вона з чоловіком - [PERSON] завжди належним чином виконували свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] . Дитину вони усиновили, коли останньому було два з половиною роки, він з самого початку був важкою дитиною та не слухався, також [PERSON] з народження є ВІЛ-позитивною дитиною. Спочатку у них з дитиною були добрі відносини, вони намагались привити дитині сімейні та соціальні цінності, а також любов до оточуючих. Але, потім відносини між ними та дитиною не склались. Вона неодноразово проводила з дитиною бесіди щодо його поведінки, однак жодних результатів це не дало. [PERSON] не слухався її з чоловіком, вчиняв крадіжки, весь час вчиняв з ними сварки. [PERSON] повідомив, що більше не бажає з ними жити. Вони звертались як до психологів, так і до психіатрів, однак жодних результатів це не дало. Також він обмовив її та сказав всім, що вона його вдарила. На теперішній час виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] , вони з чоловіком більше не можуть. Вважає, що можливості їх спільного співіснування з дитиною як родини на теперішній час немає. Представник третьої особи Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 07 квітня 2021 року представник третьої особи - Прокопенко О.В. пояснив, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з кінця 2019 року по теперішній час перебуває в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради. Батьки дитину не відвідували, його взагалі з близьких осіб ніхто не відвідував. Коли [PERSON] поступив до них у заклад, то він розповідав, що батьки його принижували, ображали та навіть били, і почалось це, коли у батьків з`явились свої власні діти. На підтвердження своїх слів [PERSON] показував їм шрам на тілі. [PERSON] сам звернувся до служби у справах дітей, щоб його забрали з родини відповідачів, оскільки він більше не хотів, щоб відповідачі були його батьками. З плином часу [PERSON] зізнався, що батьків він обмовив та вони насправді його не били, а шрам на тілі він спричинив собі сам, він це зробив, оскільки не хотів більше проживати з батьками. [PERSON] і на теперішній час підтверджує, що не бажає проживати з відповідачами, вважає, що його права з іншими дітьми відповідачів не є рівними та йому не подобається жити у відповідачів. [PERSON] каже, що має емоційну прихильність лише до бабусі та дідуся - батьків одного з відповідачів. З бабусею та дідусем дитина спілкується телефоном і до теперішнього часу. Загалом поведінка дитини у закладі, де він зараз проживає, дуже схожа з поведінкою, яку описують відповідачі. Декілька разів [PERSON] самовільно полишав заклад, де проживає, втікав до бабусі і дідуся. Також, [PERSON] вкрав канцелярський ніж та повідомив, що втік з ножем для того, щоб прийти вночі додому та зарізати батька і матір. Також, у дитини знаходили мисливський ніж, який він вкрав у батька однокласника. Крім того, [PERSON] крав гроші у виховательки. При цьому, [PERSON] є розумним, кмітливим, нормально навчається, має достатній рівень розвитку мислення та фізично розвинений. В судовому засіданні 14 квітня 2021 року судом було вислухано думку дитини - неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який пояснив наступне. На теперішній час він проживає за адресою: [ADDRESS] та з 02 грудня 2019 року навчається у школі № 14. До 02 грудня 2019 року він проживав разом з батьками - [PERSON] та [PERSON] . Від працівників Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» йому відомо, що в суді на теперішній час розглядається справа щодо позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно нього. Свою позицію з цього приводу йому сформувати важко, чи буде відповідати його інтересам позбавлення відповідачів батьківських прав щодо нього він не знає. На його думку, можливості налагодити стосунки з батьками - [PERSON] та [PERSON] немає. Цьому перешкоджають його вчинки, за час проживання з батьками він крав у батьків гроші, купляв пістолет, пограбував магазин. Такі вчинки він здійснював для привернення уваги, оскільки вважає, що батьки йому приділяли недостатньо уваги, йому було мало спілкування. За час проживання з батьками останні забезпечували його всім необхідним, одягали, кормили, приходили до школи у випадках, коли він щось накоїв. З четвертого класу він займався волейболом, а також згодом з вересня 2015 року почав відвідувати заняття з малювання у художній школі. Ще коли він був маленьким, то батьки проводили з ним бесіди щодо загальновизнаних норм поведінки та спілкування з оточуючими. Відносини з батьками погіршились приблизно на початку весни у 2019 році у зв`язку з тим, що він вчиняв крадіжки, а також після того, як він сам відмовився від батьків та викликав представників служби у справах дітей для того, щоб його забрали від батьків. До цього часу відносини між ним та батьками були нормальними. Представникам служби у справах дітей він повідомив, що батьки його побили, хоча це було неправдою. Перебуваючи у Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» він писав матері образливі повідомлення. Вважає, що з батьками проживати краще, ніж у закладі соціального захисту, це він зрозумів вже згодом. З батьками він зараз не спілкується, спілкується лише з бабою та дідом. Він особисто не звертався б до суду з метою позбавлення його батьків батьківських прав та на теперішній час у нього немає бажання, щоб батьків позбавляли батьківських прав, вважає, що причиною виникнення всієї цієї ситуації є його поведінка. Він бажає залишитись в сім`ї, але хотів би проживати з бабусею та дідусем, оскільки вважає, що з батьками навряд чи вийшло б спілкуватись. Якщо батьків не позбавлять батьківських прав, то він би проживав не з батьками, а з бабусею та дідусем. Присутні в судовому засіданні 14 квітня 2021 року під час заслуховування думки дитини психолог - Прокопенко О.В. та соціальний педагог - Найдьонова І.В. зазначили, що відповіді неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , і з`ясування його думки відбувалося без тиску та без присутності відповідачів, та відповіді дитини відповідають його внутрішній волі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 31 травня 2008 року відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідними відмітками у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому на ім`я [PERSON] (а.с. 7-8), та паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому на ім`я [PERSON] (а.с. 5), а також під час розгляду справи визнавалось учасниками справи. Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради № 491 від 13 листопада 2009 року було вирішено встановити опіку та призначити [PERSON] опікуном над малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] ; визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання опікуна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2010 року у цивільній справі № 2о-65/2010 було задоволено заяву [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради про усиновлення дитини та вирішено усиновити громадянами України [PERSON] та [PERSON] малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внести в актовий запис № 756 від 05 липня 2007 року про народження [PERSON] , [INFO] , наступні відомості: в графі «прізвище» замість « [PERSON] » записати « [PERSON] », в графі «по батькові» замість « [PERSON] » записати « [PERSON] »; записати [PERSON] батьком та [PERSON] матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; інші відомості залишити без змін; в зв`язку з внесенням змін до актового запису, анулювати свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , видане 05 липня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області та видати нове свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , відобразивши відповідні зміни. У статті 233 СК України закріплено, що на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. 03 грудня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було повторно видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , актовий запис № 756, в якому його батьками було зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 11). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , крім [PERSON] , [INFO] , є батьками ще двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] навчався в Комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 31» Дніпровської міської ради. Після того, як [PERSON] приніс до школи травматичний пістолет, давав його іншим учням, погрожував однокласнику, а також вкрав у батьків гроші, останні перевели [PERSON] до іншої школи - СШ № 120. Всі вищевказані обставини були встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року по справі № 204/586/20, яке набрало законної сили 19 січня 2021 року, а тому вказані обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 20830 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 13 грудня 2019 року Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 19). З інформації, наданої за вих. № 148 від 05 грудня 2019 року Комунальним закладом освіти «Навчально-виховний комплекс № 120 «Школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Дніпровської міської ради (а.с. 13), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 16 квітня 2019 року навчався в КЗО «НВК №120» ДМР, показав себе зовні вихованою дитиною, мав середній рівень навчальних досягнень, заняття відвідував, був повністю забезпечений необхідним шкільним приладдям та особистими речами, схильний говорити неправду, красти, зводити наклепи, у вільний час спілкувався на вулиці з сумнівними друзями. На батьків [PERSON] не скаржився, батьки приділяли хлопцеві увагу, цікавились його справами, завжди миттєво реагували на дзвінки класного керівника, проте вже не мали на хлопця впливу. 27 серпня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звертались до Управління-служби у справах дітей Чечелівської районної у м. Дніпрі ради з заявою, в якій повідомили, що 27 травня 2019 року усиновлена ними дитина - [PERSON] пішов з дому і почав проживати у батьків чоловіка, додому повертатись не хоче, не хоче, щоб вони його виховували, що унеможливлює виконання ними своїх батьківських обов`язків, як батьки вони вжили всіх заходів щодо виховання дитини, але жодних позитивних результатів це не дало. У зв`язку з викладеним відповідно до п. 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, просили тимчасово влаштувати [PERSON] , який залишився без батьківського піклування, до відповідного закладу в межах своєї компетенції (а.с. 15-16). Однак, 06 вересня 2019 року комісією з питань захисту прав дитини при виконкомі Чечелівської районної у місті ради вирішено: відмовити у тимчасовому влаштуванні дитини - [PERSON] , [INFO] , до відповідного закладу у зв`язку з відсутністю підстав; направити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті Дніпрі ради для надання соціальних послуг родині; роз`яснити, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства з питання зняття батьківських прав необхідно батькам звертатися до суду. Вказана обставина також була встановлена рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року по справі № 204/586/20, а тому не підлягає доказуванню під час розгляду даної справи. 07 вересня 2019 року [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме близько 18.43 год. вчинив крадіжку на суму 307,50 грн., однак не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, у зв`язку з чим відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за невиконання обов`язків щодо виховання сина - [PERSON] . Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року по справі № 204/6643/19 [PERSON] визнано винною у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та звільнено її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням (а.с. 17). 02 грудня 2019 року [PERSON] , [INFO] , звернувся до Управління-служби у справах дітей з заявою, в якій повідомив, що не хоче повертатись додому, йому не подобається в цій сім`ї, в них є насильство, а тому він бажає, щоб його забрали до Центру реабілітації (а.с.12). У частині 1 статті 235 СК України закріплено, що орган опіки та піклування здійснює нагляд за дотриманням прав дітей, які усиновлені і проживають в Україні. У зв`язку з цим, Управління-служба у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради звернулось до Управління-служби у справах дітей департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради з клопотанням про влаштування [PERSON] до Центру для отримання комплексної психологічної, медичної, соціальної, педагогічної та інших видів допомоги, у зв`язку з ситуацією, яка склалась в родині та небажанням дитини повертатись в сім`ю (а.с. 20). У вказаному клопотанні також зазначено, що 02 грудня 2019 року до управління-служби надійшла інформація про те, що мати хлопчика 01 грудня 2019 року вчинила фізичне насильство (вдарила ногою в живіт), батьки факт насильства заперечували, просили дитину сказати правду. З 02 грудня 2019 року і по теперішній час дитина - [PERSON] , [INFO] , перебуває в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради (попередня назва - Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради, найменування змінено на Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради з 01 січня 2021 року згідно з рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 22.07.2020 року «Про перейменування Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради», на підтвердження чого надано довідку № 01-13/72 від 12 квітня 2021 року (а.с. 70)), що підтверджується довідкою № 01-23/70 від 06 квітня 2021 року (а.с. 75). Згідно наданої Комунальним закладом соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради психолого-педагогічної характеристики на вихованця [PERSON] від 02 червня 2020 року, вбачається, що останній сам відмовився від мешкання у родині усиновлювачів, повертатись до своєї сім`ї не бажає, бачить своє майбутнє невизначеним. У 2020 році [PERSON] та [PERSON] , посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 238 СК України, звернулись до суду з позовом до органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, в якому просили: скасувати усиновлення [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , згідно рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2о-65/2010 від 30 вересня 2010 року; поновити первинний актовий запис про народження [PERSON] № 756 від 05 липня 2007 року, зобов`язати Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни: в графі прізвище зазначити - [PERSON] , в графі по батькові зазначити - [PERSON] , в графі батько внести відомості, записані за клопотанням Міського пологового будинку №2 м. Дніпропетровська; в графі мати поновити запис про матір та зазначити « [PERSON] » та видати свідоцтво про народження. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Однак, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року по справі № 204/586/20 було повністю відмовлено у задоволенні позовної заяви [PERSON] , [PERSON] до органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавчий комітет Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про скасування усиновлення та поновлення первинного актового запису про народження (а.с. 47-51). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року було залишено без змін (а.с. 54-58). Постановою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року - залишено без змін (а.с. 101-113). Звертаючись у червні 2020 року до суду з даним позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради посилався на те, що [PERSON] та [PERSON] злісно ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. У частині 5 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, 13 березня 2020 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради було складено висновок № 249 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в якому зазначено, що виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що батьки злісно ухиляються від виховання та утримання дитини,

Outcome: dismissed