Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

14 лютого 2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась представник КП «Харківводоканал» з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 8\~764,23 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2014 року по 31.12.2021 року у розмірі 5 305,88 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2014 року по 31.12.2021 року у розмірі 2\~733,97 грн., інфляційні витрати 526,51 грн.; 3% річних від простроченої суми 197,87 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до ч. 2 ст. Закону № 1875 та п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Як вказує представник позивача, в порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення, передбаченого ст. 20 Закону № 1875, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п. 18, 30 Правил №630 відповідач неналежним чином виконував зобов`язання з оплати наданих послуг. У підсумку за відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 8\~039,85 грн., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2014 року по 31.12.2021 року у розмірі 5 305,88 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2014 року по 31.12.2021 року у розмірі 2\~733,97 грн. Відповідачу було направлене досудове повідомлення з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання у 10-денний термін, яке відповідач не виконав. З огляду на викладене відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідачу також нараховані 526,51 грн. - сума інфляційних витрат за час прострочення та 197,87 грн. - три проценти річних від простроченої суми. Як вказує позивач, у зазначений термін відповідач не здійснював належних заходів до повного погашення заборгованості, у зв`язку з чим представник КП «Харківводоканал» і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.02.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за надані\~послуги з\~централізованого водопостачання\~та водовідведення. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.07.2022 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Довідками,\~які містяться\~в матеріалах\~справи,\~підтверджено,\~що за\~адресою [ADDRESS] \~зареєстровано місце\~проживання відповідача[PERSON] (а.с. 18). Як вбачається зі зведеної картки абонента В+К (разом), відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком позивача, за вказаним особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість в сумі 8\~039,85 грн., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2014 року по 31.12.2021 року у розмірі 5 305,88 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2014 року по 31.12.2021 року у розмірі 2\~733,97 грн. (а.с. 4-9). Вказана заборгованість до теперішнього часу відповідачем не погашена. Статтею 67 ЖК УРСР передбачено, що\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.\~Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Також відповідно до ст.322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому ст.160 ЖК УРСР визначає рівні права та обов`язки наймача та членів його сім`ї між собою та перед третіми особами, зокрема щодо солідарної майнової відповідальності членів сім`ї разом з наймачем за зобов`язаннями, що випливають з договору найму житлового приміщення, яке належить до приватного житлового фонду. Відповідно до ст.162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.\~Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Також згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 року споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 541 ЦК України передбачено солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. На підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач, місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] отримує послуги з центрального водопостачання і водовідведення, однак своєчасно їх не оплачує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 8\~039,85 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь КП «Харківводоканал». Крім того, у зв`язку з наявністю заборгованості з відповідача підлягає стягненню сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 526,51\~грн., а також 3% річних від простроченої суми у сумі 197,87 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.10-13). Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позов КП «Харківводоканал» слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 8\~764,23 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2014 року по 31.12.2021 року у розмірі 5 305,88 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2014 року по 31.12.2021 року у розмірі 2\~733,97 грн., інфляційні витрати 526,51 грн.; 3% річних від простроченої суми 197,87 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). У зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2 481,00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного і

Outcome: approved