Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Макарівської селищної ради Київської області, вказавши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини як пропущеного з поважних причин, посилаючись на те, що [INFO] у віці 88 років померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом. Згідно заповіту, посвідченого 26.08.2008 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дарнопих Т. М., зареєстрованого в реєстрі за №4086, усе своє майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право, [PERSON] заповіла в рівних частках кожному позивачці [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Прізвище позивачки [PERSON] після реєстрації шлюбу 16.06.2017 року було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.06.2017р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГТУ юстиції у місті Києві. Відповідно до довідки №3550, виданої 24.12.2021 року Макарівською селищною радою Бучанського району Київської області [PERSON] [INFO] , з 02.03.1985 року до дня смерті, [INFO] , дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою разом з [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований. [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по даній справі, у визначений законом 6-місячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . До складу спадщини за заповітом померлої [PERSON] , окрім іншого майна, увійшло право на земельну ділянку загальною площею 0,089 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Право власності за померлою [PERSON] на зазначену земельну ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ N9023600, виданим 14.04.2004 року Макарівським районним відділом земельних ресурсів Київської області. Вона, позивачка [PERSON] [INFO] , є особою, визначеною у заповіті померлої [PERSON] . Станом на дату смерті [PERSON] вона, позивачка не проживала та не була зареєстрована з померлою за однією адресою; з 19.12.1991 року позивачка зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з відомостей, зазначених у Витязі з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, N9 витягу 8026-903306-2017, виданому 10.10.2017 року на ім`я позивачки. У визначений законом строк вона не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а тому, звернувшись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевського В.С. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, отримала відмову. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії №04/02-31, наданої 14.01.2022 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В. С. їй, позивачці роз`яснена причина відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину, а саме зазначено, що хоча [PERSON] дійсно є спадкоємцем за заповітом після смерті заповідача - [PERSON] , проте заява про прийняття спадщини до майна [PERSON] протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подана не була. Документів, що підтверджують постійне спільне проживання спадкоємця зі спадкодавцем також надано не було. Щодо поважності причини, з якої був пропущений визначений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса позивачка зазначає, що [PERSON] [INFO] , є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] , виданим 30.01.1987 року Дніпровським відділом РАГС м. Києва. Прізвище позивачки після реєстрації шлюбу було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Одразу після смерті [PERSON] стан здоров`я батька позивачки [PERSON] різко погіршився. Після перенесеної Соvid-інфекції у [PERSON] одночасно почались проблеми з кишково-шлунковим трактом, серцево-судинною системою та системою дихання. Так, з початку лютого 2021 року та по день його смерті [INFO] , [PERSON] практично постійно перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах міста Києва, що підтверджується: випискою із медичної карти стаціонарного хворого №21853, виданою КНП «Київська міська клінічна лікарня №3» (період стаціонарного лікування з 01.02.2021 року по 04.02.2021 року), випискою із медичної карти стаціонарного хворого №211169, виданою КНП «Київська міська клінічна лікарня №3» (період стаціонарного лікування з 12.02.2021 року по 01.03.2021 року), випискою із медичної карти стаціонарного хворого №992, виданою КНП «Київська міська клінічна лікарня №2» (період стаціонарного лікування з 11.03.2021 року по 15.03.2021 року), довідкою №12, виданою 01.04.2021 року КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» (період стаціонарного лікування 15.03.2021 року по день смерті [INFO] ). З зазначених вище виписок із медичної карти вбачається, що [PERSON] проходив постійне стаціонарне лікування вогнещевого утворення лівої легені, анемії, панкреатиту, гастродуоденіту, гепатиту, кардіосклерозу, асциту, синусової тахікардії, дистрофії міокарду, двобічної масивної тромбоемболії легеневих артерій, легеневої гіпертензії, гіпертрофії лівого шлуночка. Стан здоров`я [PERSON] стрімко погіршувався та він потребував постійної сторонньої допомоги зі сторони дочки. Впродовж лютого-березня 2021 року [PERSON] перебував у відділенні інтенсивної терапії. Вона, позивачка практично постійно перебувала з хворим батьком, допомагала у організації його медичного обстеження, лікування, забезпечення ліками, обслуговування хворого. [INFO] , у віці 58 років, помер батько позивачки [PERSON] . У зв`язку з критично незадовільним станом здоров`я батька позивачки [PERSON] , який потребував постійної допомоги та підтримки у період хвороби від своєї дочки, вона, позивачки та, в подальшому після його смертю не могла тривалий період часу вирішувати побутові проблеми, в тому числі і не звернулась до нотаріуса у визначений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Саме по причині тривалої, з складним перебігом хвороби [PERSON] вона пропустила визначений законом 6-місячний строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] з поважних причин та змушена звернутись до суду з даним позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № витягу 68099122, виданому 14.01.2022 року, інформація щодо спадкової справи [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня, що свідчить про відсутність заведеної спадкової справи до майна померлої [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, немає необхідності витребовувати у нотаріуса копії матеріалів спадкової справи померлої [INFO] [PERSON] Позивачка [PERSON] просить: постановити рішення суду, яким визначити їй, [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий тримісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] . Представник позивача [PERSON] адвокат Ганенко Р.А. надав клопотання про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю Т.Шемберко надала клопотання про розгляд справи у свою відсутність, просила прийняти рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] надав клопотання про розгляд справи у свою відсутність, не заперечив проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалось. Судом встановлено, що згідно свідоцтву про смерть, серії [NUMBER] , виданому 15.10.2020 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] [INFO] , померла [INFO] , у віці 88 років, про що складено відповідний актовий запис 610 (а.с.10). З заповіту, посвідченому 26.08.2008 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дарнопих Т. М., зареєстрованому в реєстрі за №4086, вбачається, що усе своє майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право, [PERSON] заповіла в рівних частках кожному - [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с.12). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №68099122 від 14.01.2022 року, у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо наявності спадкової справи до майна померлої [PERSON] (а.с.21). Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2022 року №04/02-31, виданій приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.С., [PERSON] роз`яснена причина відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину, а саме зазначено, що хоча [PERSON] дійсно є спадкоємцем за заповітом після смерті заповідача [PERSON] , проте заява про прийняття спадщини до майна [PERSON] протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подана не була. Документів, що підтверджують постійне спільне проживання спадкоємця зі спадкодавцем також надано не було (а.с.22). Згідно із довідкою №3550 виданою 24.12.2021 року Макарівською селищною радою Бучанського району Київської області, [PERSON] [INFO] , з 02.03.1985 року до дня смерті, [INFO] , дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою разом з [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований. Підстава: будинкова книга, (а.с.16). Відповідно Державному акту на право власності на земельну ділянку серії КВ N9023600, виданому 14.04.2004 року Макарівським районним відділом земельних ресурсів Київської області, [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,089 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , (а.с.15). Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданому 30.01.1987 року Дніпровським ЗАГС міста Києва, [PERSON] народилась [INFO] , її батьком вказаний [PERSON] (а.с.13). З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 16.06.2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 16.06.2017 року, про що складено відповідний актовий запис №1086. Прізвище дружини - [PERSON] (а.с.14). Відповідно свідоцтву про смерть, серії [NUMBER] , виданому 01.04.2021 року Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] [INFO] , помер [INFO] , у віці 88 років, про що складено відповідний актовий запис №7717 (а.с.11). Відповідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №21853, виданої КНП «Київська міська клінічна лікарня №3», [PERSON] 1962 року народження, перебував на стаціонарному лікуванні з 01.02.2021 року по 04.02.2021 року, (а.с.17). З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №211169, виданої КНП «Київська міська клінічна лікарня №3» вбачається, що [PERSON] 1962 року народження, перебував на стаціонарному лікуванні з 12.02.2021 року по 01.03.2021 року, (а.с.18). Відповідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №992, виданої КНП «Київська міська клінічна лікарня №2», [PERSON] 1962 року народження, перебував на стаціонарному лікуванні з 11.03.2021 року по 15.03.2021 року, (а.с.19). З довідки №12, яка видана 01.04.2021 року КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня», вбачається, що [PERSON] 1962 року народження, перебував на стаціонарному лікуванні з 15.03.2021 року по день смерті [INFO] , (а.с.20). З зазначених вище медичних документів вбачається, що [PERSON] проходив постійне стаціонарне лікування вогнещевого утворення лівої легені, анемії, панкреатиту, гастродуоденіту, гепатиту, кардіосклерозу, асциту, синусової тахікардії, дистрофії міокарду, двобічної масивної тромбоемболії легеневих артерій, легеневої гіпертензії, гіпертрофії лівого шлуночка. Відповідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України). Частина 3 ст.1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй постанові від 17.10.2018 року у справі №681/203/17 роз`яснив, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 26.06.2019 у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved