Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач є матір`ю, а Відповідач - батьком двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами у справі розірвано у 2017 році. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не спілкується з ними, не піклується про їх здоров`я та духовний розвиток, тобто свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. Процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 21.10.2021. 19.11.2021 судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 22.11.2021 позовна заява залишена без руху. 01.12.2021 до суду надійшла уточнена позовна заява. 06.12.2021 провадження у справі відкрито. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 26.01.2022 підготовче провадження закрито. Справа призначена до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Порядок виклику відповідача до суду, передбачений ст.ст.128-130 ЦПК України, дотримано, про день, час та місце розгляду справи відповідач додатково повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, однак він судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, правом надання відзиву не скористався, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило. В судовому засіданні: Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він дружив з відповідачем з дитинства, з його дружиною [PERSON] був знайомий з 2008 року, вони товаришували сім`ями, він є хрещеним батьком старшого сина сторін - [PERSON] , у них були дуже гарні відносини, бачилися часто, раз на тиждень обов`язково, а потім відповідач почав пиячити, і в сім`ї почалися проблеми, [PERSON] пропадав разом з грошима, і позивач просила навіть у нього матеріальної допомоги, коли знаходилася в лікарні. Йому відомо, що [PERSON] потрапляв у ДТП разом з дітьми, про що потім розповідав з посмішкою, а зараз він мешкає з іншою жінкою, продовжує зловживати алкоголем, і про дітей не згадує, навіть не бажає про них розмовляти при рідких зустрічах. Станом на зараз він спілкується більше з позивачем, підтримує її, а ні свого колишнього друга [PERSON] . Також йому відомо, що [PERSON] іноді відвідує бабусю (матір батька), а з батьком спілкуватися не бажає, а молодший син [PERSON] не спілкується ані з батьком, ані з бабусею. Свідок [PERSON] пояснив, що він - старший син позивача, з семі років постійно проживав з нею та відповідачем, який байдуже ставився до своїх дітей, ніколи з ними не грався, не доглядав належним чином. Одного разу, коли пішов гуляти до парку з молодшим [PERSON] , залишив його у колясці одного, без нагляду, іншого разу, коли діти були з ним одним дома, вони наїлися цигарок, тобто він ставився до них байдуже. Відповідач пив, і у стані алкогольного сп`яніння до дітей фізичну силу не застосовував, але завжди чіплявся до нього і мами, ображав їх, застосовував фізичну силу та завдавав болю. Пив сильно, пропивав всю зарплатню, навіть пропив його велосипед. [PERSON] іноді забирає до себе його бабуся, тобто мати відповідача, а молодшого [PERSON] сім`я відповідача не визнає. Згодом, коли мама вийшла заміж за [PERSON] , [PERSON] став вважати його своїм батьком, оскільки зі справжнім батьком спілкувався, ще коли був зовсім маленьким, після розлучення батьків жодного разу з ним не бачився. Представник третьої особи пояснила, що можливість надати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відсутня, оскільки мати дітей повідомляла орган опіки та піклування про те, що батько з дітьми не спілкується, не займається їх вихованням, але зустрітися з відповідачем представнику служби у справах дітей жодного разу не вдалося, виклики на засідання комісії відповідач отримував, але до виконкому жодного разу не з`явився, а обставини, які були встановлені в судовому засіданні, раніше службі у справах дітей не були відомі. При ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] є матір`ю, а відповідач - [PERSON] - батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.12, 13, 14). Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2017 шлюб між сторонами по справі розірвано (а.с.11). Позивач 20.02.2018 зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.14). Неповнолітні діти сторін проживають з позивачем, як видно із довідок та характеристик, виданих на дітей навчальним закладом, піклуються про дітей, слідкують за їх здоров`ям, навчанням, відпочинком, сприяють їх розвитку мати [PERSON] та вітчим [PERSON] , без участі батька, мати підтримує постійний зв`язок з класними керівниками в гімназії, де навчаються діти, бере участь в організації їх виховного процесу, піклуються про оздоровлення, вітчим сприяє зайняттю дітей в спортивних секціях, гуртках (а.с.15-22, 31, 33, 92, 96, 97). Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: з дітьми не проживає, не спілкується, не займається їх вихованням, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, навчання, не займається підготовкою до самостійного життя, не цікавиться життям та здоров`ям, матеріально дітей не утримує. Орган опіки та піклування виконкому Інгулецької районної у місті ради не надав висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно двох неповнолітніх дітей, обгрунтовуючи тим, що не має можливості встановити його винну поведінку, тобто стан виконання або невиконання батьківських обов`язків, можливість зміни його ставлення до їх виконання (а.с.88-89). Зміст спірних правовідносин. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок виховання батьками неповнолітніх дітей, наслідки ухилення ними від виконання своїх обов`язків. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.164 СК України - мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При цьому, суд керується положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно з п.15 якої, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з положеннями п.16 цієї Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем повністю доведений факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей, байдужого ставлення до їх долі. З урахуванням вищевказаного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 Сімейного кодексу України. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, сплачений ним за подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved