Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що із відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2009 року, згідно оригіналу свідоцтва про одруження від 18 квітня 2009 року Серії [NUMBER] . Шлюб зареєстрований Мліївською сільською радою Городищенського району Черкаської області. Від спільного проживання із відповідачем, мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , та дочку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , відповідно до якого батьками є вона та відповідач. На даний час разом з дітьми зареєстрована в [ADDRESS] , фактично проживає в [ADDRESS] . Діти перебувають на її утриманні. Домовленостей з відповідачем з приводу сплати аліментів на дітей не має. Для захисту прав дітей звернулася з позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, позивач подала заяву від 20 липня 2022 року №3191/22 про розгляд без її участі, зазначивши на підтриманні позовних вимог та залишення понесених судових витрат за нею. Відповідач [PERSON] , інформований про слухання справи, не прибув, надав заяву від 20 липня 2022 року №2008/22 про судовий розгляд у його відсутність, вказавши на визнання позовних вимог. За таких обставин, враховуючи належне повідомлення сторін, суд, приймає рішення про можливість розгляду справи у їх відсутність, остільки, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду справи. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення сторін, зміст заяв про судовий розгляд без їх участі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов"язок утримувати дітей є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька, причому обов"язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які полягають в обов`язку матері, батька утримувати дітей. Згідно зі ст. ст. 1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. На підставі положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Із досліджених судом доказів, які надані позивачем до суду, вбачається, що згідно свідоцтва про одруження від 18 квітня 2009 року Серії [NUMBER] позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем (а.с.7). Відповідно до свідоцтв про народження Серії [NUMBER] , Серії [NUMBER] , сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Шлюб між позивачем і відповідачем на день розгляду справи в суді, не розірваний. За змістом довідок Центру адміністративних послуг Мліївської сільської ради про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29 березня 2022 року №7106-7000198397, №7106-7000198836, №7106-7000199082, неповнолітні діти проживають біля позивача (а.с.10-12). Сімейним Кодексом України, а саме ст.182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги обставини у відношенні неповнолітніх дітей про їх стан здоров`я, вік, потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, відсутність здатності утримувати себе самостійно, та у відношенні відповідача, який фізично здоровий, проживає окремо від позивача, не має стягнень по виконавчих документах, домовленість про сплату аліментів між ними як батьками відсутня, питання утримання неповнолітніх дітей не вирішено, тому, слід, стягнути із [PERSON] аліменти, як такого, що має можливість їх сплачувати на утримання дітей та проти чого, згідно до змісту поданої заяви від 20 липня 2022 року, не заперечив. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат за надання правничої допомоги в сумі 2000 грн. 00 коп., які за змістом заяви від 20 липня 2022 року №3191/22, просила залишити за нею, без відшкодування відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., остільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Позов підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 18 квітня 2009 року; копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] , Серії [NUMBER] ; копіями довідок Центру адміністративних послуг Мліївської сільської ради від 29 березня 2022 року №7106-7000198397, №7106-7000198836, №7106-7000199082.

Outcome: approved