Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

Позивачка в травні 2022 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою, розташованою за адресою [ADDRESS] , визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] . У вказаному домоволодінні окрім неї зареєстрований її син [PERSON] , який в зазначеній квартирі не проживає з лютого 2019 року. Він добровільно змінив місце проживання, за зареєстрованим місцем проживання не проживає без поважної причини більше року, не сплачує комунальні послуги, чим перешкоджає позивачці отримати житлову субсидію, тим самим порушує її права на володіння та розпорядження власністю. Добровільно з реєстраційного обліку відповідач не знімається, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі в судовому засіданні, наполягає на задоволенні позову, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому ЦПК України порядку. У зв`язку з цим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутності сторін, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира, розташована за адресою [ADDRESS] , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від с 25.03.2020 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У відповідності до довідки ОСББ «Арматурщик-1» від 30.04.2022 №179, за адресою [ADDRESS] зареєстрована позивачка та її син [PERSON] , 1996 року народження, який з 2018 року не мешкає у квартирі. У відповідності до довідки ОСББ «Арматурщик-1», заборгованість [PERSON] за комунальні послуги станом на 26.04.2022 становить 30616,39 грн. Факт не проживання відповідача [PERSON] з лютого 2019 року за адресою [ADDRESS] без поважних причин підтверджується поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] . Статтею 156 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК УКраїни) члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] у квартирі, розташованій за адресою [ADDRESS] , не проживає без поважних причин з лютого 2019 року, тобто понад один рік, то він є таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. З урахуванням викладеного, вимоги позову [PERSON] є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved