Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та 12.12.2005 року їхній шлюб було розірвання, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу у них народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, не виконував своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні дитини не приймав. У зв`язку із цим позивачка у 2007 році звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. [INFO] дитині виповнилось 18 років і стягнення аліментів на її утримання припинено. Позивачка зазначає, що хоч дочка і досягла повноліття однак продовжує навчатись на 1-му курсі денної форми Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича. Відповідно навчання у навчальному закладі потребує значних матеріальних витрат, придбання підручників, витрат на харчування, одяг інші потреби, а позивачка самостійно не в змозі забезпечити їх придбання для доньки оскільки її дохід є недостатнім та вона несе додаткові витрати на утримання інших своїх двох дітей. Таким чином у позивачки є потреба в отриманні аліментів на повнолітню дочку на період її навчання у навчальному закладі. Позивачка зазначає, що відповідач фізично здоровий, офіційно працевлаштований у ТОВ «Облторсервіс», а тому вважає, що він в повній мірі може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки на період навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів щомісячного заробітку (доходу). Враховуючи, вищевикладене позивачка просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16.04.2022 року і до досягнення дочкоюдвадцяти трьох років. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 05.05.2022 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 05.07.2022 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилась, до початку судового засідання представник подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив, відзив не подав. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.12.2006 року. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці 19.03.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.01.2007 року і до досягнення повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у [PERSON] станом на 01.08.2021 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 68447,56 гривень. 01.09.2021 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] на підставі виконавчого листа №2-404/2007 виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. починаючи з 15.01.2007 року і до досягнення повноліття дітей. Стягнення проводиться по місцю отримання [PERSON] доходу, а саме ТОВ «Облторсервіс», м. Чернівці, вул. Воробкевича,5А. Спільна дочка сторін [PERSON] на момент звернення із даним позовом до суду досягла повноліття, що підтверджується копіє паспорта громадянина України. Згідно довідки\~про реєстрацію\~місця проживання\~№23/7015\~від 23.04.2018\~року виданої\~ відділом\~ведення реєстру\~територіальної громади\~м.\~Чернівців,\~спільна дитина\~сторін проживає\~разом із\~позивачкою за\~адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №505 від 21.02.2022 року виданою директором Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича Солодка Х.І. навчається на 1-му курсі денної форми навчання Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, що також підтверджується договором про навчання у закладі вищої освіти №302-28 від 30.08.2021 року. Відомості про матеріальне становище відповідача позивачем не подані. Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~ сімейному Кодексі України. Разом з тим, відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року). Згідно з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має щомісячний сталий дохід, фізично здоровий. Наведені обставини свідчать про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів, у зв`язку з навчанням його повнолітньої дочки. З урахуванням конкретних обставин справи, наданих сторонами доказів, однакового обов`язку обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які потребують допомоги у зв`язку з навчанням, суд приходить до висновку, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з чим її потребує на весь період її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років або припинення навчання, розмір 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст.\~201,\~191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Так, позивач звернувся до суду з позовом 11.04.2022 року та саме з цього часу з відповідача на користь повнолітньої дочки підлягають стягненню аліменти. Таким чином, суд дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved