Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 серпня 2008 року відповідно із актовим записом за №1523, складеним відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Однак, їх із відповідачем сімейне життя не склалося через різність характерів та уподобань. Внаслідок чого вона та відповідач припинили сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства, втратили почуття поваги один до одного, між ними існують особисті неприязні стосунки. Категорично заперечує щодо примирення подружніх відносин, оскільки з листопада 2020 року шлюб існує лише формально. За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2022 року у цивільній справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, із викликом сторін у судове засідання. Відповідач\~ [PERSON] \~відзиву на\~позовну заяву\~до суду\~не подавав.\~ \~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] , будучи належно повідомленою, у судове засідання не прибула. Подала до суду заяви від 15 червня 2022 року та від 02 липня 2022 року про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що просить заявлені позовні вимоги задоволити у повному обсязі, шлюб розірвати, строк на примирення подружжя не надавати. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за його відсутності, до суду не подав. Відзиву на позовну заяву не подавав.( а. с. 14,17) За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 21 вересня 2008 року, про що зроблено актовий запис за №1523 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 21 вересня 2008 року видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 26 жовтня 2010 року зроблено актовий запис за № 2477 та видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Сімейне життя сторін не склалося, через різність характерів та уподобань. Внаслідок чого позивачка та відповідач з листопада 2020 року припинили сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства, втратили почуття поваги один до одного, між ними існують особисті неприязні стосунки. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачкою зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, оскільки, сторони впродовж тривалого періоду часу не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства, мають особисті неприязні відносини, втратили почуття поваги один до одного, суд доходить висновку, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] - до задоволення. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому із відповідача в користь позивачки підлягає до стягнення сплачений нею при зверненні до суду із позовом, судовий збір в розмірі 992,40 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved