Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

До суду із заявою звернувся [PERSON] , заінтересована особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріальноо округу Лічман І.М., про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , в період з 2007 року і до 01 листопада 2021 року. Заява обгрунтована тим, що [PERSON] [INFO] померла, її смерть настала у лікувальній установі внаслідок ускладнень після тривалого лікування короновірусної хвороби Covid 19. [PERSON] 03.08.1969 року одружився з [PERSON] , в подальшому під час їхнього перебування у шлюбі ним отримано ордер на квартиру [ADDRESS] , куди вони і засалилися, прописалися і проживали однією сімєю аж до смерті [PERSON] .. Квартиру було приватизовано на обох в рівних частках. У 2006 року він подарував належну йому частину дружині. У 2007 році їх шлюб було розірвано. В наступному в новий шлюб не вступав, з квартири виписався, прописався до квартири своєї матері, за адресою: [ADDRESS] , яку в подальшому з часом отримав у власність. Після розірвання шлюбу він фактично залишався проживати разом з [PERSON] , вели спільне господарство, спільно харчувалися, здійснювали спільні витрати та мали спільний бюджет , надавали взаємну допомогу один одному, користувалися медичною допомогою спільного сімейного лікаря, робили поточний ремонт в квартирі [ADDRESS] , зокрема замінювали вікна та двері, встановлювали лічильники, купували меблі , побутову техніку, інші речі. Зазвичай дозвілля також проводили разом , відпочивали , спілкувалися та проводили час разом із їхніми друзями і знайомими, більшу частину теплої пори року спільно мешкали як одна родина на дачі у селі Нова Дофіновка на узбережжі поряд з Одесою, де також спілкувалися та спільно відпочивали та проводили дозвілля разом з знайомими і друзями. Під час тривалої хвороби , внаслідок якої [PERSON] померла, він всіляко допомагав їй, організував госпіталізацію та оплачував лікування, придбавав ліки. Після її смерті він організував та оплатив ритуальні послуги з поховання та ритуального обіду (поминки), продовжив проживати в квартирі та опікуватися нею. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Дітей в них не було, сестер і братів також не мали, а батьки її давно померли, тому крім заявника спадкоємців не має. 03.05.2022 р. провадження у справі відкрито та призначено її розгляд. 17.05.2022 р. до участі у справі залучено Одеську міську раду. Заявник в судовому засіданні повністю підтримав вимогу і підтвердив обставини зазначені в ній. Заінтересовані особи повідомлені належним чином про розгляд справи, з заявами та клопотаннями не звернулися . Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Заслухавши заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Заявник [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.08.1969 р. , а 22.05.2007 р. шлюб було розірвано. [PERSON] [INFO] померла, причиною смерті стала короновірусна хвороба Covid 19. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Вказану квартиру [PERSON] отримав на підставі ордеру [NUMBER] від 10.07.1975 р. виданого за рішенням виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих від 04.07.1975 р., на склад сімї - дружина [PERSON] 23.06.2000 р. квартиру приватизовано в рівних частинах на [PERSON] та [PERSON] про що видано свідоцтво про право власності на житло. 28.07.2006 року свою частку [PERSON] подарував [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що вона є сусідкою по дачі в с. Н.Дофіновка з 1990 р. [PERSON] разом з дружиною [PERSON] влітку жили на дачі, він возив її на лиман Куяльнік для лікування грязями, жили дружно, стосунки були як чоловіка та дружини, кожного ранку вона проводила його на роботу. Останній раз бачилися в день народження заявника, [PERSON] підготувала привітання чоловіка «Дорога життя» з фотографіями, що було дуже зворушливо. Останні 6-7 років дуже близько дружила з [PERSON] і бачилася з ними часто. Свідок [PERSON] повідомила суд, що вже 30 років знає [PERSON] , а [PERSON] - 31 рік, з ними вона дружила, була і в їх квартирі і на дачі, діянки поруч. Взимку вони жили в квартирі і разом світкували день народження [PERSON] , а влітку сімя жила на дачі в с. Н.Дофіновка. В жовтні 2021 р. усі разом світкували день народження [PERSON] .. Сімейні відносини у них були дуже теплі, [PERSON] ранком чоловіка проводжала на роботу , а ввечері його зустрічала. Спільний відпочинок [PERSON] та [PERSON] проводили зі своїми друзями і знайомими. На підтвердження заявником також було надано фотографії, де вони разом з [PERSON] відвідують Оперний театр, спілкуються з друзями. Похованням [PERSON] займався [PERSON] , в підтвердження надав договір замовлення від 03.11.2021 р. Як вбачається з наданих квитанцій [PERSON] і після смерті продовжує проживати в квартирі [ADDRESS] , користується комунальними послугами і сплачує їх вартість комунальні послуги. 13.01.2014 р. [PERSON] склав заповіт яким заповідав все своє майно [PERSON] . 17.03.2022 р [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] приватний нотаріус Лічман І.М. роз`яснила про необхідність звернення до суду для підтвердження факту проживання однією сім`єю з [PERSON] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи №25/2022 , крім [PERSON] з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, судом на підставі наданих доказів встановлено тривале проживання заявника з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу до її смерті та ведення ними спільного господарства, надання взаємної допомоги, були пов`язані спільним побутом, навіть після реєстрації розірвання шлюбу, починаючи з 2007 року і до 01 листопада 2021р , тобто, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме, оформлення спадкових прав. Враховуючи вказані норми, оцінивши усі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved