Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] нородження в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відстотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з20.04.2009 року до досягнення дітьми повноліття та завершення навчання у навчальних закладах. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 26.04.1996 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін є діти: син [PERSON] та син [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] є дитиною інвалідом дитинства третьої групи, він потребує постійного догляду та лікування, оскільки має вади слухового апарату. [PERSON] вже повнолітній, але постійно навчається разом із братом у Польщі. Позивач проживає разом з дітьми у Польщі, для чого орендує житло разом з іншими учнями за мінімальну ціну. Разом с тим враховуючи ту обставину, що відповідач останні 120 місяців не надавав зароблені кошти на потреби сім`ї, в тому числі дітям, у позивача вважає, що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дітей, тобто сплати аліментів. Зазначає, що позивач неодноразово зверталась до відповідача намагаючись отримати гроші на первинні потреби дітей, але відповідач постійно ухилявся від утримання дітей. Вказує, що протягом понад 10 років батько не брав участі в утриманні дітей, і позивач не подавала позовну заяву, сподіваючись на його виправлення. На разі у відповідача інша ссім`я, яка з`явилась, поки позивач займалась реабілітацією дітей і намагалась заробити грошей на первинні потреби. Вважає, що відповідач як не надавав утримання дітям, так і не планує в майбутньому. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2019 року відкрито провадження по справі та призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.09.2019 року здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обаставини зазначені в позові та доказів доданих до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги частково, стягнути аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини, в задоволенні вимог на двох дітей відмовити, посилаючи на обставини викладені у відзиві. Зазначив, що аліментних зобов`язань, які виникають за рішенням суду чи за письмовим нотаріально-посвідченим договором між батьками про сплату аліментів на дітей у відповідача не виникало, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів починаючи з 20.04.2009 року є необгрунтованими. Щодо вимог про присудження судом до досягнення дітьми повноліття, заперечує в частині заявленого розміру аліментів 1/3 частини всіх видів заробітку з огляду на наявність у відповідача третього малолітнього сина [PERSON] , який разом з його матір`ю [PERSON] на утриманні відповідача. Вказує, що допомагав дітям та добре усвідомляє свої батьківські обов`язки, так залишаючи першу сім`ю, відповідач вказує, що передав на побутові потреби 2500 доларів США, а починаючи з грудня 2015 року - віддавав на дітей по 1000 грн., щотижня. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила задовльнити позовні вимоги частково, стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд враховує наступне. Сторони перебували у шлюбі, який Солом`янським районним судом м. Києва від 17.08.2018 року розірваний (а.с. 153). Від даного шлюбу у сторін є діти: син [PERSON] , [INFO] (а..с.12) та син [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Як встановлено в судовому засіданні, після припинення шлюбно-сімейних відносин діти [PERSON] та [PERSON] залишились проживати з позивачем. Відповідно до запрошення Гімназії Когіто від 30.08.2016 року [PERSON] та [PERSON] були прийняті на навчання до Загальноосвітнього ліцею Когіто з 01.09.2016 року. (а.с.61, 63). Позивач [PERSON] проживає разом с дітьми у Польщі, для чого орендує житло (а.с. 86-88). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як роз`яснено абз. 3, 4 п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] пояснили, що позивач неодноразово займала кошти на утримання дітей. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що відповідач допомагав своїм дітям та перераховував кошти на їх утримання. Доводи позивача проте, що відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання дітей понад 120 місяців спростовуються матеріалами справи, а саме випискою з АТ «Укрсоцбанк» за період з 21.07.2016 року по 10.04.2019 року, картковий рахунок [NUMBER] [PERSON] (а.с.161-167). Відповідно до довідки про трудові відносини ТОВ « Три т» відповідач прийнятий на роботу за основним місцем роботи до ТОВ «Три т» на посаду адміністратора залу з 01.07.2021 року, посадовий оклад становить 7200, 00 грн. (а.с.166). В судовову засіданні встановлено, що на утриманні відповідача знаходиться спільний син з дружиною [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та старший син дружини [PERSON] , [INFO] . Визначаючи розмір аліментів, суд враховуючи норми ст. 183 СК України дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. У позовній заяві позивач просить стягнути аліменти з відповідача, починаючи з 20.04.2009 року. З позовом до суду позивач звернулася 06.05.2019 року. У порушення вимог ст. 191 СК України позивачем не подано суду доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Таким чином, строк з якого необхідно присудити аліменти необхідно відліковувати від дня пред`явлення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2019 року по [INFO], в частині вимог щодо сплати аліментів на [PERSON] , [INFO] відмовити, у зв`язку з тим, що на момент подачі позову [PERSON] є повнолітньою дитиною. На підставі викладеного,

Outcome: partial