Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

11.01.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту. В обгрунтування позову зазначила, що 07 липня 2008 року Приморським районним судом міста Одеси було розглянуто заяву АТ Райффайзен банк Аваль» заборгованості про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по кредитному договору № 014/0077/74/69810 від 02.02.2007 р. у сумі 180 960,06 дол. США. Дану заяву було задоволено та видано судовий наказ про стягнення суми, яку вказав заявник. Позичальником за вищевказаним кредитним договором був [PERSON] , поручителем - [PERSON] . У той же час, рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 19 лютого 2018 року по справі № 522/10225/17, яке залишено без змін Апеляційним судом Одеської області постановою від 18 грудня 2018 року взаємовідносини між [PERSON] , як поручителем та спадкоємицею [PERSON] за кредитним договором № 014/0077/74/69810 від 02.02.2007 року - припинено. З приводу даних обставин [PERSON] звернулася до Приморського районного суду міста Одеси із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 15 липня 2021 року заяву задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист - судовий наказ від 07 липня 2008 року. В подальшому, [PERSON] під час оформлення спадщини у нотаріуса за своїм сином [PERSON] було виявлено обтяження на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 44/8/02-31 від 23 грудня 2020 року Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру під номером [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлому [INFO] . У подальшому, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори та повторно отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4981/02-31 від 19 листопада 2021 року вже на інших підставах. Вказані обставини не дають можливості [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4418/02-31 від 23 грудня 2020 року та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії№ 4981/02- 31 від 19 листопада 2021 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено вказану справу до розгляду у порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 червня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання призначене на 12 липня 2022 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток. Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року по справі 522/10225/17, що 02.02.2007р. між ВАТ Райффайзен Банк Аваль (правонаступником якого є ПАТ Райффайзен Банк Аваль) і [PERSON] був укладений кредитний договір №\~014/0077/74/69810. Предметом даного договору було надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 161\~000, 00 дол. США на строк 240 місяців з 02.02.2007р. по 02.02.2027р. для придбання 2-кімнатної квартири загальною площею 78,9\~кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] (п. п. 11, 12, 2.1). Одночасно між [PERSON] і банком була укладена додаткова угода №\~014/0077/74/69810/01 про внесення змін до розділу 3 та п. 5.5 кредитного договору. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором згідно п.\~3.5 передбачалось укладення договорів іпотеки і поруки. 02.02.2007р. між [PERSON] і банком був укладений договір іпотеки придбаної нерухомості, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Чепелєвою\~Т.В. і зареєстрований в реєстрі за №\~У-23. У той же день, тобто 02.02.2007р., між позивачем і банком був укладений договір поруки №\~014/0077/74/69810/01 зі строком дії до повного виконання забезпеченого порукою зобов`язання. [INFO] позичальник та одночасно іпотекодавець [PERSON] помер. 27.11.2015р. позивач як поручитель і мати померлого позичальника та іпотекодавця через службу кур`єрської доставки АТ ДПД Україна спрямувала на адресу головного офісу банку копію свідоцтва про смерть, отриману банком 30.11.2015р., що підтверджується вантажною квитанцією №\~18010000680149. 13.04.2017р. позивач, будучи спадкоємицею першої черги за законом, яка на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем і фактично прийняла спадщину, для оформлення спадкових справ звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Полякової\~Т.Ю., від якої стало відомо про відкриття спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] у Четвертій Одеській державній нотаріальній конторі. З матеріалів\~спадкової справи\~№\~1003/2016\~вбачається,\~що до\~заяви банка\~від 18.11.2016р. за вих. №\~114-40/26-4266 про відкриття спадщини приєднана копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданого позивачу як матері померлого, що також підтверджує отримання банком інформації про смерть позичальника та іпотекодавця [PERSON] Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року по справі 522/10225/17 вирішено Поруку за договором поруки №\~014/0077/74/69810/01 від 02.02.2007р., укладеним між [PERSON] і ВАТ Райффайзен Банк Аваль, правонаступником якого є ПАТ Райффайзен Банк Аваль, визнати припиненою по факту смерті боржника [PERSON] . Кредитний договір №\~014/0077/74/69810, додаткову угоду №\~014/0077/74/69810/01 до кредитного договору, договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Чепелєвою\~Т.В. і зареєстрований в реєстрі за №\~У-23, укладені 02.02.2007р. між [PERSON] і ВАТ Райффайзен Банк Аваль, правонаступником якого є ПАТ Райффайзен Банк Аваль, визнати припиненими внаслідок пропуску банком строку для пред`явлення вимог до спадкоємців боржника [PERSON] , померлого [INFO] , щодо виконання зобов`язань спадкодавця. Постановою апеляційного суду Одеської області від 18.12.2018 року рішення Приморського районного суду від 19 лютого 2018 року залишено без змін. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 44/8/02-31 від 23 грудня 2020 року Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру під номером [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлому [INFO] . Ухвалою суду від 15 липня 2021 року заяву задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист - судовий наказ від 07 липня 2008 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4981/02-31 від 19 листопада 2021 року Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру під номером [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлому [INFO] . Відповідно до ч. 1 п. З ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, у разі смерті боржника. Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і закриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків -не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно ст. 16 вказаного Кодексу загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно арешт (обтяження) майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, водночас, коли потреба для застосування такого заходу відпала, суд вправі звільнити майно власника з-під арешту (обтяження). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав . лини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У свою чергу відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Оскільки обтяження на майно, яке належить [PERSON] , який помер [INFO] , не скасовано разом з закінченням виконавчого провадження, згідно інформації наданої відповідачем виконавче провадження знищено, тому суд вважає, що подальше вжиття вказаного обтяження суттєво порушує права позивача. Таким чином, позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved