Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій Андрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №253901 вчинений 30.06.2021 року про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» грошових коштів в сумі 10182,00 грн. таким, що не підлягає до виконання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, 14 січня 2022 року [PERSON] дізналась про отримання її роботодавцем постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Папроцького Андрія Андрійовича в межах виконавчого провадження ВП№67709272 відкритого 30.11.2021 р. З вказаної постанови вона дізналась, що з неї, як боржника, відбувається стягнення заборгованості у сумі 10182.00 грн. на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» на підставі виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. виконавчого напису № 253901 від 30.06.2021 року. Вказує, що не мала жодних фінансових зобов`язань перед ТОВ «ФК «Кредит Капітал», нею не укладався будь-який договір позики з вказаною компанією, її не повідомляли про зміну кредитора по будь-яким фінансовим зобов`язанням на користь вказаного товариства, а тому жодного боргу перед ним вона не має. 14 січня 2022 року в її інтересах було вчинено адвокатський запит адвокатом Данилюк І.В. до приватного виконавця Папроцького A.A. з метою отримання документів, що стали підставою відкриття виконавчого провадження. 21 січня 2022 року від приватного виконавця Папроцького Андрія Андрійовича надійшла відповідь на адвокатський запит, до якої долучено копії документів, ознайомившись з якими та зі змістом оскаржуваного виконавчого напису № 253901 виданого 30.06.2021 року позивач вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», адже не встановлено безспірність заборгованості, її дійсність та доведений розмір, проігноровано відсутність будь-яких договірних відносин між нею та ТОВ «ФК «Кредит Капітал», не дотримано вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. \~ \~ \~ \~Із аналізу\~наданих документів\~вбачається,\~що виконавчий\~напис нотаріуса,\~що оспорюється,\~вчинений щодо\~стягнення невиплачених\~в строк\~грошових коштів\~на користь\~ТзОВ «ФК\~«Кредит-Капітал»\~якому Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Мілоан»\~відступлено право\~вимоги на\~підставі Договору\~відступлення прав\~вимоги №33-МЛ\~від 27.06.2019\~року за\~Кредитним договором\~№ 2585274\~від 17.03.2019\~року,\~укладеного між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Мілоан» та\~ [PERSON] . Позивач зазначає, що доказів відступлення права вимоги за кредитним договором - не надано, [PERSON] про таке відступлення не повідомлялася, що викликає сумніви щодо правомірності прав Відповідача звертатися у будь-який спосіб за погашенням заборгованості позивача перед ТОВ «Мілоан», якщо така й існувала. Долучена копія Кредитного договору №2585274 від 17.03.2019р. з ТОВ «Мілоан» не містить її підпису, а в реквізитах договору зазначено невідомі та не належні їй номери телефону та електронну адресу. Ухвалою суду від 25 січня 2022 року заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Кредит\~Капітал",\~треті особи,\~ які\~не заявляють\~самостійних вимог\~на предмет\~спору \~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Рівненської області\~Папроцький Андрій\~Андрійович,\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євген\~Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, а саме: виконавчого напису від 30 червня 2021 року №253901, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 2585274 від 17.03.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до вирішення справи по суті. Ухвалою суду від 25 січня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24 лютого 2022 року. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій Андрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, пояснень щодо позовних вимог [PERSON] не подали. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відзив на позов не подав, наявні умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 17 березня 2019 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 2585274, відповідно до п. 1 якого позикодавець, яким є ТзОВ «Мілоан» зобов`язується на умовах визначених цим договором на строк, визначений п.1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти у сімі визначеній у п.1.2 Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредитку та проценти за користування кредитом у вустановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 4000 гривень у валюті: Українські гривні. Кредит надається строком на 30 днів з 17.03.2019 року. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 16.04.2019 року. 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», якому ТзОВ «Мілоан» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №33-МЛ від 27.06.2019 року зза Кредитним договором №2585274 від 17.03.2019 року, укладеного між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] . Пропонує задовольнити вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» стягнути з [PERSON] за період з 26.06.2019 року по 25.06.2021 року включно, суму у розмірі 4000 гривень заборгованості за тілом кредиту, 3252 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 2000 гривень заборгованість за нарахованою пенею. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 10182 гривні. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №253901. З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області відкрито виконавче провадження № 67709272 на підставі виконавчого напису №253901 від 30.06.2021 року, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу остапенко Є.М. про стягнення із [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 10182 гривні та основної винагороди приватного виконавця в розмірі 1018,20 грн. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За загальними правилами статей\~15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~глава 14 Закону України "Про нотаріат"\~та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Відповідно до положень\~статті 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями\~статті 88 Закону України "Про нотаріат"\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов"язання боржником. Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також\~\~бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов"язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України "Про нотаріат"). З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат"\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено\~Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов"язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов"язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, з моменту її прийняття. Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акта суб"єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Підставою для скасування вказаного\~\~нормативного\~\~акту слугувало те, що\~\~саме по собі включення\~\~тих чи інших\~\~документів,\~\~які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує\~\~безспірності\~\~заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України "Про нотаріат"\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 30 червня 2021 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за №6-887 цс17). Зважаючи на наведене, та враховуючи ту обставину що на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним нормативним актом, і під час розгляду справи встановлена обставина наявності спору щодо наявності та розміру заборгованості за кредитним договором № 2585274 від 17.03.2019 року,\~\~суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Що стосується вимог представника [PERSON] про стягнення з ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» понесених витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 2000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному\~статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов"язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката позивач [PERSON] надала суду договір про надання правової допомоги від 13 січня 2022року, укладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Данилюк і партнери», відповідно до п. 3 якого за надання правової допомоги, передбаченої в п.1 цього договору Клієнт сплачує АО «Данилюк і партнери» винагороду (гонорар) у розмірі фіксованої суми 2000 гривень. Відповідно до копії квитанції №0.024326377501 від 24.01.2022 року платником [PERSON] сплачено АО «Данилюк і партнери» 2000 гривень, призначення платежу згідно рахунку 001 від 24.01.2022 року згідно договору про надання правової допомоги від 13.01.2022 року. Таким чином, судом встановлено, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] судові витрати понесені нею на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved