Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Галамба Марина Василівна, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Ужгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про визнання батьківства. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. З 2016 року [PERSON] мав з [PERSON] близькі стосунки, періодично вони разом виїжджали на відпочинок. [INFO] народилась [PERSON] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] . [PERSON] впевнений в тому, що [PERSON] є його біологічною донькою, не дивлячись на те, що відповідачка цю обставину заперечує. Реєстрацію факту народження доньки [PERSON] в органах РАЦСу проводила мати/відповідачка [PERSON] , у свідоцтві про народження в графі «батько» записаний « [PERSON] » відповідно до ч.1 ст. 135 СК України - зі слів матері. Позивач [PERSON] неодноразово намагався отримати від [PERSON] підтвердження або спростування походження дитини від нього, проте відповідач відповіді не надавала, що унеможливило здійснити реєстрацію батьківства позивача за спільною заявою батьків. З огляду на вказане позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його, [PERSON] , батьком [PERSON] . Ухвалою суду від 06.07.2022 відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження. У підготовче засідання позивач та його представник - адвокат Галамба М.В., не з`явилися, при цьому до суду надійшла заява, в якій адвокат просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов [PERSON] про визнання батьківства визнає у повному обсязі та просить задовольнити. Третя особа без самостійних вимог - Ужгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) подали до суду клопотання, в якому зазначили, що просять розглядати справу без їх участі та не заперечують проти позовних вимог. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Оскільки відповідачка визнала позов, суд за результатами підготовчого провадження, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, ухвалює рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з наступного. Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується відповідачем з 2016 року [PERSON] мав з [PERSON] , близькі стосунки. [INFO] народилась [PERSON] , про що зроблено актовий запис №300 та видано свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , де в графі «Батько» дитини вказано « [PERSON] », «Мати» - « [PERSON] ». Як слідує з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відсутність згоди матері на подання спільної заяви до органів РАЦС і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно з ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно з ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова), спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 8 Постанови визначено, що судове рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму). Правилами ст. 134 СК України встановлено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України). Враховуючи зібрані по справі докази, у контексті системного аналізу наведених правових норм, беручи до уваги визнання позову відповідачем суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що позивач є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з наведеним позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved