Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

01.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості та від сплати аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з відповідачкою знаходився у зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2010 року по 01 грудня 2011 року, шлюб розірваний рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на цей час проживає разом із позивачем. Після розлучення, за взаємною згодою донька почала проживати з [PERSON] . Позивач надавав відповідачці матеріальну допомогу добровільно на утримання доньки, займався вихованням доньки, відвідував дитину, займався підготовкою дитини до школи, водив її на підготовчі курси. Приблизно з середини січня 2017 року позивач забрав доньку та вона почала мешкати разом із позивачем. Причиною проживання дитини разом із позивачем стало те, що відповідачка неналежним чином не виконувала свої батьківські обов`язки, жорстоко поводилась з диною, залишала її одну вдома. В середині лютого 2017 року відповідачка таємно забрала у дитини кошти, які їй подарували. Дитина це побачила та розповіла матері. Після цього відповідачка побила дитину та вигнала з дому. З цього часу дитина проживає разом із позивачем, боїться відповідачку та не бажає проживати з нею. З приводу визначення місця реєстрації дитини разом із позивачем звертався до районної адміністрація міської Ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування. В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та за його зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Між [PERSON] та донькою гарні стосунки, він матеріально утримує її, створив для дитини всі необхідні умови для життя, розвитку, виховання. Допомагає дитині в навчанні, цікавиться її розвитком. Також, позивачу стало відомо, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2012 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.01.2012 року. Весь час проживання дитини з [PERSON] позивач добровільно надавав їй матеріальну допомогу в розмірі більш ніж достатньому на утримання дитини, надавав не тільки гроші, але і повністю одягав дитину та витрачав кошти на всі її потреби. Про добровільну матеріальну допомогу [PERSON] на утримання дитини свідчить і той факт, що вказане рішення суду про стягнення аліментів відповідачка отримала тільки 28 лютого 2017 року. 05 травня 2017 року позивач отримав від Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя розрахунок заборгованості по аліментам перед відповідачкою на утримання доньки. Відповідно до вказаного розрахунку сума заборгованості по аліментам за період з 11.01.2014 року по 31.03.2017 року складає 33 479,25 грн. Відповідачка без поважних причин не пред`являла виконавчий лист до виконання на протязі більше 6 років. З січня 2017 року дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на повному його забезпеченні. Відповідачка ніяких витрат про утриманню дитини не несе. Позивач вважає, що є всі законні підстави звільнити позивача від сплати вказаної заборгованості та від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання дитини. Ухвалою суду від 02.06.2017 року було відкрито провадження у справі (а.с.9) Ухвалою суду від 14.09.2017 року провадження по цивільній справі №333/3083/17 (пр.2/333/1721/17) за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості та від сплати аліментів на неповнолітню дитину - зупинено до розгляду цивільної справи №333/1013/17 (пр.2/333/1101/17) за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визначення місця проживання та режиму виховання дитини та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: районна адміністрація міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, Запорізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про визначення місця проживання дитини (а.с.20) Згідно розпорядження № 158-к від 21.12.17 та відповідно до п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 333/3083/17 (провадження № 2/333/1721/17) (а.с.21). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею по цій цивільній справі визначений суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ярошенко А.Г. 03.08.2021 року ухвалою суду відновлено провадження у справі (а.с.46, зворот). 12.10.2021 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява відповідно до якої позивач просить суд звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по виконавчому листу № 812/0571/12 в сумі 62 333,00 грн.( станом на 30.06. 2021 року) виданому 28.02. 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття та від заборгованості, яка буде по вказаному виконавчому листу на час винесення рішення. Звільнити [PERSON] від сплати аліментів по виконавчому листу № 812/0571/12, виданому 28.02. 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини заробітку, щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2012 року та до досягнення дитиною повноліття Крім того позивачем зазначено, що Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі №333/1013/17 ПД 29 серпня 2019 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визначення місця проживання дитини відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, Запорізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про визначення місця проживання дитини - задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Позивач вважає, що є всі законні підстави звільнити його від сплати вказаної заборгованості та від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] . 18.10.2021 року ухвалою суду вжито заходів забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого листа № 812/0572/2012 від 28.029.2017 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в рамках виконавчого провадження № 53504030, до набрання рішення законної сили у справі за його позовом про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини та заборгованість за аліментами. На підставі розпорядження керівника апарату Комунарського районного суду м.Запоріжжя Заїченко Л.Г. від 31.10.2021 року № 441-к, винесеного у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя у відставку згідно рішення Вищої ради правосуддя від 19.10.2021 року № 2085/0/15-21, враховуючи рішення збори суддів від 26.10.2021 року № 10/1, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, проведене повторне автоматизоване визнання судді по даній цивільній справі (а.с.68) В автоматизованому порядку головуючим суддею по цій цивільній справі визначена суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О. (а.с.69) Ухвалою суду від 01.11.2021 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про звільнення від сплати заборгованості та від сплати аліментів на неповнолітню дитину, прийнято до провадження судді Варнавської Л.О. Вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.70). 10.02.2022 року за запитом суду від Комунарського ВДВС м.Запоріжжя отримано завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження № 53504030 щодо боржника [PERSON] по справі № 333/3083/17 (а.с.91-250й). 18.07.2022 року позивачем [PERSON] долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості щодо стягнення аліментів. Позивач [PERSON] та його адвокат Пузін Д.М. в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, наполягали на позовних вимогах, просили суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] повідомлена судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.12.2011 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою, як моральний так і правовий обов`язок батьків. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом даної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2012 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу)., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.01.2012 року. Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 28.02.2018 року Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2012 року скасовано. Позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 455 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.01.2012 року. Згідно наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сума боргу станом на 18.10.2021 року становить 74272,50 грн.(за період з січня 2014 року по жовтень 2021 року). Проте як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, борг нарахований з січня 2014 року. Про стягнення аліментів [PERSON] звернулась до виконавчої служби лише 28.02.2017 року. 02.03.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення суду від 02.04.2012 року. До 05.10.2016 року, діяла норма ч.3ст.197\~СК України, відповідно до якої суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред`явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» - суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.\~197\~СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Позивачем [PERSON] зазначено про те, що після розірвання шлюбу, а саме 01.12.2011 року, за взаємною згодою, надавав відповідачу [PERSON] аліменти на утримання дитини добровільно. Відповідач [PERSON] в свою чергу, жодних заперечень та доказів на спростування зазначеного не надав. Отже, у суду відсутні належні та допустимі докази, які б спростовували існування обставин зазначених позивачем, що мають істотне значення, та були наявні як на час дії норми визначеної ч.3\~ст.197 СК України, так і не перестали існувати після зміни в законодавстві та відповідають вимогам ч.2\~ст.197 СК України. Таким чином суд вважає за можливим звільнити [PERSON] зі сплати заборгованості по аліментам у період з січня 2014 року по січень 2017 року, у зв`язку із добровільною сплатою коштів на утримання дитини у вказаний період. Крім того, дитина [PERSON] перестала проживати з матір`ю [PERSON] , і з січня 2017 року проживає разом з батьком, [PERSON] та перебуває на його утриманні. Суд вважає такі обставини істотними при вирішенні питання про звільнення позивача від сплати боргу за аліментами та дають право позивачеві на звільнення його від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини, визначеної у позові. Відповідно до ч. 2 ст.\~197\~СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно із ч. 2 ст.\~273\~СК України суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271\~СК України за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Звільнення від сплати аліментів є одним із способів припинення аліментного обов`язку. Відповідно до п. 17 Постанови №\~3\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.\~273\~СК України має на меті скасування їх присудження. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної\~Ради України\~№789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-Ш, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як встановлено судом, Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2019 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визначення місця проживання дитини відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, Запорізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про визначення місця проживання дитини задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.02.2020 року рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2019 року залишено без змін. Зазначеними рішення встановлено, що дитина [PERSON] з середини січня 2017 року і по теперішній час проживає разом із батьком та перебуває на повному його забезпечені. У зв`язку з чим припинення стягнення аліментів на користь відповідача буде сприяти забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved