Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, Приватного виконавця виконавчого округу м. Вінниця Турського Олександра Віталійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.03.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за № 29561, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі договору № 2018683078 від 24.04.2018 року укладеним з ПАТ «ОТП Банк» право вимоги за яким відповідно до договору факторингу № 12/07/136 від 12.07.2019 року перейшло до ТОВ ««РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованість в загальній сумі 20608,41грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 11800 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8308,41 грн.. Стягнення заборгованості провадиться за період з 13.07.2019 року по 25.03.2021 року. ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАНА», пред`явив до виконання виконавчий напис до приватного виконавця виконавчого округу м. Вінниці Турського О.В. 12.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу виконавця виконавчого округу м. Вінниці Турського О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67120517 наразі арештоване майно [PERSON] а саме земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] . 24.11.2021 року позивачу стало відомо про існування вищевказаного виконавчого напису та його примусового виконання приватним виконавцем. \~ \~ \~ \~Ознайомившись 24 листопада 2021 року з його змістом, отримавши його копію від приватного виконавця, позивач вважає, що вчинення виконавчого напису не відповідає вимогам закону та виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав: Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. У виконавчому написі від 18.03.2021 р. за реєстр. № 29561 Нотаріус зазначає, що строк платежу за Кредитним договором № 2018683078 від 24.04.2018 року настав, при цьому нотаріус не вказав конкретну дату настання строку платежу, чим порушив ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Із копії виконавчого напису, вбачається, що\~нотаріусом здійснено виконавчий напис на підставі\~наданого не повного розрахунку боргу, який\~в свою чергу не може вважатись документом,\~що підтверджує безспірність вимог банку до боржника, тому з цього випливає, що при вчиненні нотаріальних дій нотаріус не переконався щодо безспірності\~існуючої заборгованості. Зокрема, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен впевнитися у безспірності заборгованості, але надати належну оцінку розрахункам може особа, яка володіє спеціальними бухгалтерськими знаннями. У нотаріуса відсутні спеціальні бухгалтерські знання, тому це доводить, що він не міг перевірити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Навіть якщо брати до уваги заборгованість за кредитом, визначену у виконавчому написі 11800 грн., та заборгованість за процентами 8308,41 грн., що при відсотковій ставці зазначеній в кредитному договорі - 10% річних за період шістсот двадцять один день, або 1 рік 8 місяців 12 днів. є неможливим. Простим арифметичним обрахунком можна встановити, що на суму боргу у розмірі 11800*10% = 1180 грн. сума нарахованих процентів за 1 рік., або 98,33 грн. за місяць 8308,41/98,33 грн. = 84 місяців, або 7 років. Таким чином, 8308,41 грн. борг за процентами можливий за період 7 років, а не за 1 рік і 8 місяців як вказано в оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. З вказаного слідує, що нотаріус не перевірив безспірності боргу і відповідності вимог кредитора як умовам договору так і вимогам закону, а стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі - 8308,41 грн. є нічим не обґрунтованим та безпідставним. Також вказують, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї\~постанови\~і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності\~постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та\~п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662\~визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 18 березня 2021 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 : «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.» Враховуючи, що виконавчий напис від 18.03.2021 р. за реєстр. № 29561 вчинено з порушенням норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі та розрахунку, який здійснено всупереч положенням кредитного договору, наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Мишковська Т.М. подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна» в судове засідання не з`явився, представника не направили, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно положень п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, за адресою місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Третя особа\~Приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С.\~ в судове засідання не з`явився, представника не направили, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно положень п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, за адресою місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Вінниця Турський О.В. в судове засідання не з`явився, представника не направили, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно положень п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, за адресою місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов;\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин;\~відповідач не\~подав відзив;\~позивач не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~ст.2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~ст.4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст.ст.12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. В силу ст.ст.76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.\~ Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлені наступні фактичні обставини: 18.03.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславович, вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за № 29561, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі договору № 2018683078 від 24.04.2018 року укладеним з ПАТ «ОТП Банк» право вимоги за яким відповідно до договору факторингу № 12/07/136 від 12.07.2019 року перейшло до ТОВ ««РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість в загальній сумі 20608,41грн., з яких: -прострочена заборгованість за сумою кредиту 11800 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8308,41 грн. Стягнення заборгованості провадиться за період з 13.07.2019 року по 25.03.2021 року (а.с.9). На підставі договору № 2018683078 від 24.04.2018 року укладеним з ПАТ «ОТП Банк» право вимоги за яким відповідно до договору факторингу № 12/07/136 від 12.07.2019 року перейшло до ТОВ ««РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість в загальній сумі 20608,41грн., з яких: -прострочена заборгованість за сумою кредиту 11800 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8308,41 грн про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (а.с.10). ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАНА», пред`явив до виконання виконавчий напис до приватного виконавця виконавчого округу м. Вінниці Турського О.В. 12.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу виконавця виконавчого округу м. Вінниці Турського О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67120517 наразі арештоване майно [PERSON] а саме земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12). 24.11.2021 року [PERSON] стало відомо про існування вищевказаного виконавчого напису та його примусового виконання приватним виконавцем. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. У виконавчому написі від 18.03.2021 р. за реєстр. № 29561 Нотаріус зазначає, що строк платежу за Кредитним договором № 2018683078 від 24.04.2018 року настав, при цьому нотаріус не вказав конкретну дату настання строку платежу, чим порушив ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Відтак із копії виконавчого напису, вбачається, що\~нотаріусом здійснено виконавчий напис на підставі\~наданого не повного розрахунку боргу, який\~в свою чергу не може вважатись документом,\~що підтверджує безспірність вимог банку до боржника, тому з цього випливає, що при вчиненні нотаріальних дій нотаріус не переконався щодо безспірності\~існуючої заборгованості. Зокрема, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен впевнитися у безспірності заборгованості, але надати належну оцінку розрахункам може особа, яка володіє спеціальними бухгалтерськими знаннями. У нотаріуса відсутні спеціальні бухгалтерські знання, тому це доводить, що він не міг перевірити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Якщо брати до уваги заборгованість за кредитом, визначену у виконавчому написі 11800 грн., та заборгованість за процентами 8308,41 грн., що при відсотковій ставці зазначеній в кредитному договорі - 10% річних за період шістсот двадцять один день, або 1 рік 8 місяців 12 днів. є неможливим. Простим арифметичним обрахунком можна встановити, що на суму боргу у розмірі 11800*10% = 1180 грн. сума нарахованих процентів за 1 рік., або 98,33 грн. за місяць 8308,41/98,33 грн. = 84 місяців, або 7 років. Тому 8308,41 грн. борг за процентами можливий за період 7 років, а не за 1 рік і 8 місяців як вказано в оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. З вказаного слідує, що нотаріус не перевірив безспірності боргу і відповідності вимог кредитора як умовам договору так і вимогам закону, а стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі - 8308,41 грн. є нічим не обґрунтованим та безпідставним. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України\~\~від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї\~постанови\~і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності\~постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та\~п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662\~визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 18 березня 2021 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 : «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.» Враховуючи, що виконавчий напис від 18.03.2021 р. за реєстр. № 29561 вчинено з порушенням норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі та розрахунку, який здійснено всупереч положенням кредитного договору, наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевказані норми закону, аналізуючи обставини справи, позовна заява підлягає повному задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України на відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» слід покласти судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.8).

Outcome: approved