Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

21 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ДП "Волиньвугілля" про стягнення моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 18.11.2004 по 29.06.2021 працював гірником підземним з ремонту гірничих виробок ІV розряду, 29.06.2021 звільнений відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, на даний час не працює, є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи. Вказує, що внаслідок шкідливих умов праці отримав чимало хронічних захворювань, а саме: хронічну радикулопатію L5 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромом; хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість з легким помірним зниження слуху (IIІ ст.); хронічний бронхіт II ст., фаза затухаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ (першого-другого ступеня). Зазначає, що неодноразово перебував на лікуванні, стан його здоров`я від отриманих на виробництві травм і захворювань постійно погіршується, порушився нормальний життєвий ритм, постійно відчуває фізичні болі та сильні душевні страждання, які зазнав у зв`язку з виробничим каліцтвом та ушкодженням здоров`я, втрата працездатності та отримання інвалідності спричинили порушення життєвих зв`язків та вимагає додаткових зусиль для організації життя і лікування, вплинуло на його образ життя, на сімейний бюджет, оскількі для лікування необхідні чималі кошти. Посилається на те, що внаслідок травмування втратив нормальні життєві зв`язки і доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини, не може реалізувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання. Позивач зазначає, що дані обставини негативно відбиваються на його душевному стані, постійно відчуває душевні страждання та переживання, у нього з`явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків захворювання та тяжкого стану його здоров`я, стало критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому та соціальному відношенні, громадянина. Вказує, що згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА № 022611 від 03.08.2021 року встановлено 65% втрати професійної працездатності, в тому числі: 30% по радикулопатії, 15% по хронічному бронхіту і 20% по приглухуватості. Позивач враховуючи характер фізичних та моральних страждань, їх постійну тривалість, оцінює заподіяну йому моральну шкоду за завдану ушкодженням здоров`я на виробництві у розмірі 300000,00 грн., яку просить стянути з відповідача та понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до проведення судового засідання представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності представника відповіда, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду, при винесенні рішення просить врахувати відзив на позов. Дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 17 років пропрацював шахтарем на підземних роботах з важкими шкідливими умовами праці, останнє місце роботи ВП "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" на підземних роботах. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 02.07.2021 позивачу [PERSON] встановлено хронічне професійне захворювання: хронічна радикулопатія L5 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним та больовим синдромами; хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ (першого-другого ступеня); хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (IІI ст.) за класифікацією [PERSON] і [PERSON] (а.с.9-10). Згідно з пункту 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 02.07.2021, причина виникнення професійного захворювання: фізичне навантаження, пил, шум (а.с.9-10). Висновком Волинського обласного бюро МСЕК від 03.08.2021 позивачу [PERSON] встановлено 65% втрати професійної працездатності, в тому числі: 30% по радикулопатії, 20% по кохл. невриту і 15% по хронічному бронхіту з 14.07.2021 та встановлено ІІІ групу інвалідності. Вказані обставини підтверджуються копією довідки МСЕК (а.с.7, 8). Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ДП «Волиньвугілля» не забезпечив безпечних умов праці [PERSON] на робочому місці. Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Волиньвугілля» позивачу [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка виразилась у тому, що останній отримав професійне захворювання, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 65% професійної працездатності. Відтак, спричинена позивачу моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Волиньвугілля», з вини якого вона заподіяна. Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 №4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача [PERSON] слід стягнути 100000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, те, що позивач [PERSON] отримав професійне захворювання - хронічну радикулопатію L5 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним та больовим синдромами; хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ (першого-другого ступеня); хронічну двобічну сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (IІI ст.) за класифікацією [PERSON] і [PERSON] . Внаслідок професійного захворювання позивач втратив 65 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях, а саме: протипоказана важка фізична робота в шкідливих і небезпечних умовах, потребує спостереження та лікування у терапевта, лора та невролога. Втрата здоров`я позивача призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, незручностей в побуті, постійному фізичному дискомфорті та незручності у побуті, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач отримав негативні зміни в житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища - зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування, а тому виходячи із характеру душевних страждань [PERSON] та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 100000,00 грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача [PERSON] . Відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог до стягнення з відповідача підлягає в користь позивача 1000,00 грн. витрат на правничу допомогу, що підтверджується документально (а.с.13-16). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. 00 коп.

Outcome: partial