Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

У травні 2022 року Лопатін К.О. , що представляє інтереси Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вимогою стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 15505,34 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 5099,74 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого опалення у розмірі 24591,03 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 24795,61 грн.; витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. та судовий збір 2481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Квартира за адресою: [ADDRESS] під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідач є споживачем з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 31.10.2021р. складає 49386,64 грн. (заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 24591,03 грн., заборгованість за послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 24795,61 грн.). Крім того, позивач на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018р., укладеного між ПАТ «Київенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 20605,08 грн. Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно внаслідок чого підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.05.2022 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені у ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Позивач звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, зазначає, що він надає відповідачу послуги з постачання централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.12.2021р. відомості щодо власника квартири за адресою: [ADDRESS] відсутні /а.с.9/. За даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС України в м. Києві та Киїської області [PERSON] зареєстрованим за адресою [ADDRESS] не значиться. Згідно з інформацією наданою КП Київської міської ради «Київське бюро технічної інвентаризації » кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] - 1/5 ч., [PERSON] - 1/5 ч., [PERSON] -1/5 ч. , [PERSON] -1/5 ч., [PERSON] - 1/5 ч. на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.06.2000р. Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що [PERSON] є власником квартири за адресою: : [ADDRESS] , або проживає за вказаною адресою та отримував житлово-комунальні послуги у період, в який такі послуги надавалися, а тому позивачем не доведено, що відповідач є споживачем послуг за вказаною адресою. Згідно з ч. 3, ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed