Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав і свої позовні вимоги мотивує тим, що з 02 серпня 1997 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з нею. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2011 року шлюб між ними розірвано. Також було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів. Відповідач аліменти не сплачує, має велику заборгованість. Також відповідач не виконує свого обов`язку по вихованню та утриманню своєї дитини, не спілкується сином, не цікавиться його життям та здоров`ям. Посилаючись на викладене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 18.12.2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 04.03.2020 року. Підготовче судове засідання відкладалося у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю доказів його належного сповіщення. Ухвалою від 22.04.2020 року справу призначено до розгляду на 24.06.2020 року. Слухання справи відкладалося з різних причин. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить суд позов задоволити повністю. Суду пояснила, що відповідач дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість по аліментам в сумі більше 135 тисяч гривень, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Сину вже 14 повних років і він не бажає спілкуватися з батьком. Відповідач [PERSON] , його представник адвокат Щербак С.В. в судовому засіданні позов не визнали повністю, просять суд в позові відмовити. Суду пояснив відповідач, що зараз немає роботи, а тому не сплачує аліменти. З сином йому забороняють спілкуватися його дружина та її родичі. Останній раз бачив сина у 2019 році. Представник третьої особи - управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить суд позов задоволити. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В даній справі судом встановлені наступні обставини: що позивачка з 02 серпня 1997 року перебувала в шлюбі з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14). Дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою (а.с.18). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 лютого 2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.15). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2011 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини його доходів. Відповідно до розрахунку наданого старшим державним виконавцем Зарічного ВДВС м. Суми Вербенко В.М. від 22.06.2022 року станом на 01.07.2022 року заборгованість зі сплати аліментів за вказаним рішенням становить 135121 грн. 21 коп.(а.с.67-69 т.2). Відповідач на запитання головуючого в судовому засіданні повідомив, що сина бачив останній раз у 2019 році. З заявою до управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, до правоохоронних органів, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не звертався. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знає позивачку близько 37 років і вони тісно спілкуються і ій відомо, що колишній чоловік [PERSON] аліменти на сина не сплачує, має багато боргів, на день народжння сина він не поздоровив і навіть незателефонував. Позивачка та відповідач давно не мешкають разом і вона більше 5 років взагалі відповідача небачила. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає сім`ю [PERSON] більше 23 років, жили по сусідству. Батько дітей не цікавиться дітьми, йому ніхто не забороняє спілкуватися з сином. Ій відомо що відповідач навіть зі старшою донькою не спілкується. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає відповідача близько 22 років, так як він колишній чоловік її плимінниці. Ій відомо, що відповідач ліменти не сплачує дуже давно, що він вживає алкоголь. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач це її син, який любить свого сина і бажає з ним спілкуватися, але позивачка, колишня його дружина забороняє сину спілкуватися з батьком. На даний час у сина виникли труднощі з грошима, він не працює, а тому поки немає можливості сплачувати аліменти. Алкоголь він не вживає. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що ім зі слів відомо, що позивачка, колишня дружина [PERSON] забороняє йому спілкуватися з сином. Вони бачуть, що [PERSON] любить свого сина. Чи платить він аліменти і чи має борги ім не відомо. Таким чином, участі в утриманні дитини відповідач не приймає. Також відповідач не цікавиться життям сина, не приймає участі у його вихованні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться станом його здоров`я, не спілкується з дитиною. Як вбачається з висновку наданого управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, служба у справах дітей вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В даній ситуації суд, уважно дослідивши доводи та аргументи позивачки, та дослідивши докази, керується принципом найкращих інтересів дитини, який визначений у пункті 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, згідно якому в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Будь-яких доказів того, що батько піклується про дитину та приймає особисту участь у вихованні дитини - суду не надано. На думку суду, поведінка відповідача, свідчить про незацікавленість його як батька у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 764 грн. 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved