Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього борг по оплаті за навчання, а також індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми заборгованості, та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що між сторонами 01.09.2019 року укладено договір № 8/!9 про підготовку здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії. Відповідач взяв на себе зобов`язання вносити плату посеместрово, до початку кожного семестру за надання освітньої послуги. Відповідно до договору, термін освітньої послуги повинен був становити чотири навчальні роки, 20.01.2021 року відповідач відрахований зі складу аспірантів університету на підставі наказу ректора за власним бажанням. Станом на 20.01.2021 року борг по оплаті за навчання становить 16138 грн. 60 коп. Крім того, позивачем направлено відповідачу претензію на вказану суму ,яку відповідач отримав особисто. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплачує заборгованість. Позивач звертається до суду за захистом порушеного права. Ухвалою судді від 25.05.2022 року відкрито спрощене позовне провадження, та призначено справу\~до розгляду по суті. 15.06.20222 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому він заперечував щодо позовних вимог, зазначив, що щодо здійснення попередньої оплати за освітню послугу, яка мала бути надана позивачем у другому семестрі 2019/2020 навчального року, ним було прийнято рішення про призупинення отримання освітньої послуги до моменту встановлення чітких і зрозумілих правил, як для себе, так і для позивача, у зв`язку із прийняттям КМУ постанови від 06.03.2019 року №167 «Про проведення експерименту з присудження ступеня доктора філософії». Документів, які б підтверджували факт надання освітньої послуги у другому семестрі 2019/2020 навчального року та у першому семестрі 2020/2021 року позивачем не надано, а отже, він не має жодних підстав стверджувати як про надання освітньої послуги йому, так і про наявність відповідної заборгованості. 21.07.2022 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що сесія другого семестру 2019/20202 навчального року та третього семестру 2020/2021 навчального року для здобувачів вищої освіти доктора філософії проходили у червні та грудні 2020 року. Крім того, про рішення відповідача про призупинення отримання освітньої поснули університету не було відомо. Відповідної заяви від відповідача не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі на підставі поданих письмових доказів. У судовому засіданні відповідач щодо позовних вимог заперечив повністю, просив відмовити у позові, у зв`язку із його безпідставністю та необґрунтованістю. Суд, заслухавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між Центральноукраїнським державним педагогічним університетом імені Володимира Винниченка Міністерства освіти і науки України та [PERSON] укладено договір №8/19 від 01.09.2019 року про підготовку здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії (а.с.5-7). Відповідно до Розділу І «Предмет договору», позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів Відповідача здійснювати підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктора філософії, за спеціальністю 011 освітні, педагогічні науки, заочної форми навчання. Згідно п.3.2. Договору, загальна вартість освітньої послуги становила 48\~940 грн. 00 коп., за перший рік навчання 17\~440 грн. 00 коп. відповідно. Відповідач взяв на себе зобов`язання вносити плату посеместрово, до початку кожного семестру, за надання освітньої послуги на розрахунковий рахунок Університету (п.3.3. Договору). Відповідно до предмету договору, термін надання освітньої послуги повинен був становити чотири навчальні роки, однак 20 січня 2021 року відповідач був відрахований із складу аспірантів університету, на підставі наказу ректора Університету № 3-а за невиконання навчального плану (а.с.8). П. 6.1. Договору вказано про те, що договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом всього строку надання освітньої послуги. Згідно Розділу 2.2 «Обов`язки замовника», відповідач зобов`язаний був своєчасно вносити плану за отриману освітню послугу в розмірах та у строки встановлені договором. За невиконання або неналежне виконання зобов`язань, за цим договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинного законодавства (п.4.1 Договору). Відповідно до ст.\~525, ст.\~526 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України\~зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2.ст. 903 Цивільного кодексу України\~у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не передбачено договором чи законом. Центральноукраїнським\~державнимпедагогічним університетом\~29 січня 2021 року [PERSON] надіслано претензію на суму 16138 грн. 60\~коп., яку він отримав особисто. Невиконання відповідачем п. 3.3. та п. 2.2. договору є простроченням виконання грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також З % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, основний борг складає 16138 грн.60 коп., індекс інфляції складає 2243 грн. 26 коп., З % річних від простроченої суми основного боргу - 908 грн. 63 коп. Загальна сума боргу становить 19\~290 (дев`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто) грн. 49 коп. Твердження відповідача щодо ненадання йому позивачем освітніх послуг у другому семестрі 2019/2020 навчального року та у першому семестрі 2020/2021 навчального року спростовуються наданими у відповіді на відзив відповідачем навчальним планом, графіком освітнього процесу в ЦДПУ ім. В.Винниченка та розкладами занять аспірантів заочної форми навчання. Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем\~ [PERSON] \~порушено умови договору про підготовку здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії №8/19 від 01.09.2019, який розірвано20.01.2021 року у зв`язку з невиконанням навчального плану, тому позовні вимоги Центральноукраїнського державного педагогічного університету про стягнення з відповідача разом заборгованості у розмірі 19\~290 (дев`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто) грн. 49 коп., що складається з основного боргу в розмірі 16138,40 грн., індексу інфляції 2243,26 грн., З % річних від простроченої суми основного боргу 908,63 грн. Також суд не погоджується із вільним тлумаченням відповідачем п. 4.3, викладеним в відзиві на позовну заяву, «у разі неоплати освітньої послуги до початку семестру кожного року позивач, як виконавець, в односторонньому порядку достроково припиняв виконання своїх зобов`язань щодо надання освітньої послуги». Так п. 4.3. цього Договору встановлює, що в разі невиконання Замовником (відповідачем) умов Договору Виконавець (позивач) має право в односторонньому порядку достроково припинити виконання своїх зобов`язань щодо надання освітньої послуги Замовнику та розірвати договір. Тобто у вказаному пункту закріплене право, а не обов`язок позивача негайно припинити надання послуг в разі невиконання відповідачем своїх обов`язків, в даному випадку оплати за навчання. Тим більше, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим п. 4.5 Договору про можливість розірвати договір за власної ініціативи, та протягом 2 та 3 семестрів не повідомляв позивача про небажання продовжувати навчання, при цьому позивач добросовісно продовжував виконувати обов`язки, передбачені Договором та навчальними планами, що доводиться наданими документами до відповіді на відзив. Доказів, в розумінні ст. ст.\~77,\~78 ЦПК України, щодо неправильності складеного позивачем розрахунку заборгованості за договором відповідачем до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за укладеним між сторонами по справі договором суду також не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Передбачено\~ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1\~ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст.\~12,\~13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 2481 грн.00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved