Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до ОСББ «Запоріжсталь-20» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, вказавши, що згідно обмінного ордеру, що був виданий Виконавчим комітетом Запорізької Міської ради депутатів від 20 вересня 1983 року, [PERSON] було надано кооперативну квартиру [ADDRESS] . Раніше [PERSON] вже була членом кооперативу ЖБК-20 «Запоріжсталь» бо користувалась, та сплачувала пай по 2-х кімнатній квартирі на яку раніше отримала ордер. Рішенням зборів правління ЖБК-20 «Залоріжсталь» від 15 серпня 1983 року було постановлено розглянути заяви членів кооперативу [PERSON] та [PERSON] щодо обміну житлових квартир. Починаючи з 1983 року пай по квартирі сплачувала [PERSON] . та повністю його сплатила в сумі 10063,99корб 99 копійок в липні 1992 року. Діяльність ЖБК-20 «Запоріжсталь» припинена 22 вересня 2016 року на підставі рішення членів ЖБК та правонаступником юридичної особи є ОСББ «3апоріжсталь-20» з правами повного правонаступництва. [INFO] [PERSON] померла. Раніше, [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С., та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль ЗАЗ на ім`я дружини [PERSON] . Враховуючи, що пай по квартирі був сплачений [PERSON] вважає, що вона є власником квартири. Після сплати паю бабуся стала власником квартири, але належним чином право власності не тримала, до органів БТІ не надала документи для належної реєстрації. Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право власності на квартиру було відмовлено з підстав того, що право власності на квартиру під час життя бабусі належним чином не оформили. Вважає, що спадкоємцем майна у вигляді квартири (як і всього іншого набутого за час життя бабцею) є він на підставі заповіту залишеного на його ім`я. Заповіт був складений [PERSON] та посвідченим приватним нотаріусом Карнієнко Я.С. 02.04.2018 року. У встановлений Законом шестимісячний строк, звернувся до нотаріальної контори та подав заяву про бажання прийняти спадщину за заповітом та було відкрито спадкову справу. По закінченню шести місячного строку, він як спадкоємець знов звернувся до приватного нотаріусу, за місцем відкриття спадкової справи, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримав відмову. Вважає квартиру своєю власністю так як постійно проживає в ній, робить ремонти, сплачує комунальні послуги, і є єдиними спадкоємцем за заповітом та власником квартири [ADDRESS] . Просить суд\~визнати за\~ним право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці [PERSON] померлої [INFO] . 10.09.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. 12.01.2022 року ухвалою суду витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім Олени Віталіївни копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 21.01.2022 року від приватного нотаріуса Бугрім О.В. надійшла копія спадкової справи після померлої [PERSON] 28.01.2022 року до суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою суду від 08.04.2022 року залучено у справі, в якості третьої особи, [PERSON] , та закрито підготовче провадження у справі. 26.04.2022 року, до суду, від представника позивача, надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою суду від 09.06.2022 року залучено до справи, у якості співвідповідача, Територіальну громаду в особі Запорізької міської ради. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача ОСББ «Запоріжсталь-20» у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про визнання позову у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Бугрім О.В. надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, заяв не надала. Представник відповідача Запорізької міської\~радиу судовому засіданні позов не визнала з мотивів того, що відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва на спадщину. Дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи, надані докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно обмінного ордеру № 3469 від 20.09.1983 року, [PERSON] було надано кооперативну квартиру [ADDRESS] в будинку ЖБК № 20 «Запоріжсталь»(а.с.16). Відповідно до довідки № 83 від 15.04.2016 року ЖБК № 20 «Запоріжсталь», пай за квартиру сплачений [PERSON] у повному обсязі у липні 1999 року(а.с.14). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як роз`яснено у п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», судам слід мати на увазі, що згідно зі ст. 15\~Закону України «Про власність», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Таким чином, право власності на кооперативну квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. Окрім того, як роз`яснив Верховний Суд України в п. 8 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на законних підставах - відповідно до ст.15 Закону УРСР від 07.02.1991р. «Про власність», як членом житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 27.11.2020 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №1621. Після її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». За життя, [PERSON] , 02.04.2018 року у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С., оформила заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 374(а.с.56). Відповідно до заповіту, [PERSON] заповіла усе своє майно, з чого б воно не складалося, у тому числі і на майно, на що вона матиме право, позивачу [PERSON] . Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову він неї. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] , 08.04.2021 року подав приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В. заяву про прийняття спадщини за заповітом, та було заведено спадкову справу №43\\2021(а.с.57-107). Судом не встановлено, що будь які інші особи зверталися до відповідних органів із заявами про прийняття спадщини. Відповідно до п.п.4.15 п.4 гл. 10 розділу 11 Наказу Міністерства юстиції України про затвердження «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності на майно спадкодавця. 11.08.2021 року [PERSON] , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В., видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] лише на земельну ділянку(а.с.106). На спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] , відповідне свідоцтво не видавалось, і судом встановлено, що документально право власності на своє майно у вигляді квартири, спадкодавець не оформив. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач позбавлений можливості в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на всю спадщину за заповітом, яка залишилась після смерті [PERSON] , чим порушується його право власності на спадкове майно, а тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право\~підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно. З огляду на наведене суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved