Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 12.08.2010 року; стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування вимог вказано, що спільне життя сторін не склалось, подружжя проживає окремо та не веде спільного господарства, позивач на примирення не згодна та переконана, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В обгрунтування вимоги про стягнення аліментів вказано, що дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини. Від представника позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач друге в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про відкладення розгляду справи в зв"язку з захворюванням на ОРВ, однак належних та допустимих доказів неможливості прибути в судове засідання до заяви не долучив, крім того заяву про відкладення розгляду справи подав власноручно, через канцелярію суду. Заперечень щодо позову та відзиву не подавав. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не направляв, матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 211 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12.08.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1174 (а.с. 6). В шлюбі сторони стали батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Спір про визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористалась своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу та вважає, що примирення між сторонами не можливе, суд вважає за доцільне задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між сторонами. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, оскільки відповідач зобов`язаний брати участь в утриманні неповнолітньої дочки, з метою\~забезпечення права\~неповнолітньої дитини\~на належне\~утримання,суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 908 грн за пред`явлену позовну вимогу про розірвання шлюбу. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору в справах щодо стягнення аліментів, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за дану позовну вимогу у розмірі 992,40грн.

Outcome: approved