Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 04 серпня 1990 року Відділом записів актів цивільного стану Жовтоводського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис №376. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 серпня 1990 року вона та відповідач уклали шлюб. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутнє взаєморозуміння і різні погляди на життя, шлюбні відносини у неї з відповідачем були остаточно припинені. На даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають. Вважає, що їхня із відповідачем сім`я розпалася остаточно, примирення не бажає, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19\~липня 2022року у справі відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач,\~як і\~відповідач,\~будучи належним\~чином повідомленими\~про час\~і місце\~розгляду справи,\~у \~судове засідання\~не з`явились.\~При цьому,\~сторонами подані\~до суду\~заяви,\~де вони\~просять розгляд\~здійснювати за\~їх відсутності,\~одночасно позивачка\~підтримує позовні\~вимоги,\~а відповідач\~визнає у\~повному обсязі. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. Так, сторони по справі знаходяться у шлюбі зареєстрованому 04 серпня 1990 року Відділом записів актів цивільного стану Жовтоводського міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис № 376. У зв`язку із різними поглядами на сімейне життя подружні відносини між сторонами припинені. За таких\~обставин,\~позивачка вважає\~їх із\~відповідачем подальше\~спільне життя\~неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи те, що позивач просить розірвати їхній із відповідачем шлюб, при цьому примирення вважає не можливим, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позов необхідно задовольнити. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно стягнути із відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved