Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В вересні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 06 червня 2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, при цьому малолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на його утримання. Крім цього, у малолітнього [PERSON] було діагностовано аутизм та встановлено інвалідність. У зв`язку з цим, [PERSON] потребує періодичної відновної терапії, профілактичних заходів, психіатричної допомоги та медичного спостереження. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 12000 гривень щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача [PERSON] пред`явлений позов підтримала та наполягала на його задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказав на те, що відповідач систематично та постійно забезпечує достатній рівень життя дитини та позивача, а саме: купує продукти харчування, сплачує комунальні послуги, перераховує на банківську картку позивача грошові кошти на утримання та виховання спільного сина. Вказав на те, що позивачем не доведено наявність у нього заробітної плати у розмірі 18000-20000 гривень щомісячно. Відповідач несе витрати на забезпечення власного існування, зокрема у вигляді оренди квартири в с. Чубинське Бориспільського району у розмірі 5000 гривень щомісячно, оплати комунальних платежів, транспортні витрати, харчування тощо. В той час як позивач працює в ТОВ «Біокон» та отримує заробітну плату у розмірі 15000 гривень щомісячно. Позивач має у власності нерухоме майно з якого ймовірно отримує додаткові прибутки, зокрема: житловий будинок в м. Васильків Київської області, а також земельні ділянки з кадастровими номерами 3221486500:06:003:0001, 3221486500:06:003:0006, 3210700000:05:027:0005. У зв`язку з цим, представник відповідача зазначив, що розмір доходу та матеріальне становище позивача дозволяють самостійно себе забезпечувати. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] надала відповідь на відзив, яку обґрунтувала тим, що обов`язок по утриманню дитини батьки несуть у рівній мірі. Відповідач не має будь-яких виключних обставин, які б давали йому додаткові гарантії порівняно з позивачем в питанні утримання дитини. Згідно розрахунку аліментів в твердій грошовій сумі позивач витрачає на утримання сина грошові кошти у розмірі 282340 гривень на рік. Тому витрати одного з батьків на утримання дитини становлять 141170 гривень на рік або 11764 гривень 17 копійок на місяць. З цієї підстави представник позивача наполягала на стягненні аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 12000 гривень щомісячно. У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача [PERSON] наголосив на тому, що відповідач здійснює все від нього залежне для забезпечення належних умов життя сина, зокрема купує продукти, перераховує кошти, сплачує рахунки. Крім цього, спростував доводи представника позивача щодо неналежності в якості доказу договору оренди квартири, надавши договір оренди (найму) житла від 05 жовтня 2021 року, укладений між відповідачем та [PERSON] , щодо оренди квартири [ADDRESS] , з розміром орендної плати 5500 на місяць. ІІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.31-32). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.131). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 06 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.23). [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження, виданого на його ім`я (а.с.10). На даний час малолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина визнана сторонами по справі, тому за правилами ч.1 ст.82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає. Спірні правовідносини регулюються гл.15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 цього ж Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з положенням ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.3 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на дитину віком до 6 років становить з 1 січня 2100 гривень. У відповідності до визначення ст.1\~Закону України\~«Про прожитковий\~мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. б. норми процесуального права. Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітнього сина. Судом критично оцінюються квитанції від 07 жовтня 2021 року на суму 2000 гривень, від 08 листопада 2021 року 3000 гривень, від 05 грудня 2021 року 1000 гривень, від 07 грудня 2021 року 2000 гривень (а.с.54-57), в якості належного доказу на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] регулярно та добровільно перераховує грошові кошти [PERSON] на утримання дитини. Оскільки, зі змісту даних квитанцій неможливо встановити, що грошові кошти перераховувались саме на користь [PERSON] . Крім цього, [PERSON] надав до суду копії квитанцій на підтвердження того, що він купував продукти харчування для малолітнього сина, зокрема 22 квітня 2021 року на суму 181 гривень 80 копійок, 03 травня 2021 року 183 гривні 71 копійки, 06 травня 2021 року 107 гривень 23 копійки, 03 червня 2021 року 200 гривень 20 копійок, 07 червня 2021 року 159 гривень 17 копійок (а.с.66-68). На переконання суду, вказані квитанції також не свідчать про понесення відповідачем витрати саме на утримання малолітнього сина. Зокрема, за змістом вказаних квитанцій були придбані енергетичний напій та цигарки, що вочевидь свідчить, що ці витрати були здійсненні на утримання малолітньої дитини. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітнього сина. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я або скрутне матеріальне становище, в матеріалах цивільної справи відсутні. Згідно медичних висновків малолітньому [PERSON] (а.с.11-18) встановлені наступні діагнози: дитячий аутизм, системне недорозвинення мовлення І рівня, моторна алалія, розлади активності з дефіцитом уваги, порушення реципрокної соціальної взаємодії і комунікації, когнітивна недостатність до рівня затримки психічного розвитку. Вказані діагнози потребують систематичного нагляду та консультації лікарів, в тому числі практичного психолога та вчителя-логопеда. Тобто, враховуючи стан здоров`я малолітнього [PERSON] , це покладає на батьків підвищену відповідальність щодо забезпечення дитини необхідним рівнем матеріального забезпечення, яка полягає у необхідності забезпечення особливих житлово-побутових умов, фізичного розвитку, а також лікування. Враховуючи рівний обов`язок батьків брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, а також враховуючи розмір прожиткового мінімуму, визначений законом, суд прийшов до висновку, що зазначений позивачем розмір аліментів є необґрунтовано завищеним. До вказаного висновку суд приходить також враховуючи ту обставину, що на позивача покладається обов`язок з доведення рівня матеріального забезпечення відповідача та його матеріальну спроможність сплачувати аліменти у розмірі, що в шість разів перевищує величину мінімально рекомендованого рівня аліментів. З довідки від 26 листопада 2021 року вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «Юніверсал Лоджистік» на посаді старшого комірника. Розмір його доходу за період з 01 січня 2021 року по 31 жовтня 2021 року склав 188788 гривень 38 копійок (а.с.119). Вказана обставина свідчить про те, що відповідач має стабільний та регулярний дохід. Обставини щодо сплати відповідачем орендної плати за договором (найму) оренди квартири [ADDRESS] від 05 жовтня 2021 року (а.с.121-124) у розмірі 5500 гривень, в жодній мірі не свідчить про неспроможність сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина. В обґрунтування своїх заперечень проти пред`явленого позову відповідач зазначив про те, що [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером 3210700000:05:027:0005, які розташовуються в [ADDRESS] , а також земельних ділянок з кадастровими номерами 3221486500:06:003:0001, 3221486500:06:003:0006, які розташовуються в Київській області, Васильківський район, Погребівська сільська рада. Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 грудня 2021 року (а.с.71-75). Проте, з огляду на положення ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів врахуванню підлягають, серед іншого, обставини наявності рухомого та нерухомого майна, грошових вкладів, доведені витрати платника аліментів на придбання нерухомого або рухомого майна у платника аліментів, а не одержувача. З огляду на це, судом дані доводи відповідача до уваги не приймаються. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також рівність обов`язку батьків щодо забезпечення матеріального утримання дитини до досягнення нею повноліття. Крім цього, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі необхідному для гармонійного розвитку дитини, що передбачає достатній рівень життя, включаючи фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний та соціальний розвиток. Саме тому розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 2100 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить майновий стан відповідача та забезпечить необхідний рівень утримання малолітнього [PERSON] . VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений частково, а саме 17,50% (2100 / 12000 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 158 гривень 90 копійок (908 / 100% ? 17,550%). На підставі викладеного та

Outcome: partial