Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

У вересні 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі за текстом - позивач) звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13.10.2018 року о 20 год. 20 хв у смт Гостомель сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП) за участю автомобіля «Кіа», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] . У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] . На дату вчинення події, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Постанови Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/7342/18 від 26.12.2018 року, ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем ПДР України. Позивач виплатив потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 93 395,85 грн. Оскільки особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування, а також 900,00 грн. - витрати позивача на послуги з врегулювання по справі та визначення розміру шкоди. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.01.2022 року цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] , про відшкодування шкоди у порядку регресу, передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18.05.2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 13.10.2018 року о 20 год. 20 хв у смт Гостомель сталася ДТП за участю автомобіля «Кіа», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] . Згідно Постанови Постанови Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/7342/18 від 26.12.2018 року, ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем ПДР України. У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до інформації з централізованої бази даних МТСБУ від 13.10.2018 року, станом на дату ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 13). Згідно звіту № 43/11/18 від 15.11.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] становить 93 395,85 грн. (а.с. 14-17) Як вбачається з наказу № 1147 від 07.02.2019 року (а.с. 39) та платіжного доручення № 912096 від 07.02.2019 року (а.с. 42), позивач сплатив потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 93 395,85 грн. Крім того, позивач здійснив додаткові витрати на послуги з визначення вартості відновлювального ремонту та послуги аварійного комісара у розмірі 900,00 грн., що підтверджується рахунком - фактурою № 18/11/18 від 20.11.2018 року (а.с. 40), актом від 22.10.2018 року (а.с. 41) та платіжним дорученням № 149477 від 09.01.2019 року (а.с. 42). Враховуючи вищенаведене, загальний розмір витрат позивача у зв`язку із ДТП, склав 94 293,85 грн. Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної, небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі за текстом - Закон) містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 39 Закону, МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 41.4 ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. У відповідності до п. 38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Також, зазначена правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року № 6-2806цс16, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини. Відповідно до принципу диспозитивності, передбаченого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено судом, на час скоєння даної ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , відповідно до звіту № 43/11/18 від 15.11.2018 року становить 93 395,85 грн. Будь-яких заперечень із сторони відповідача щодо неправильності визначення вартості ремонту не подано, а відтак суд бере її до уваги, як вірно визначену. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що оскільки дії відповідача спричинили цивільно-правові наслідки, а позивач відшкодував шкоду, яка була спричинена внаслідок ДТП, позивачем обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі право регресної вимоги, а відтак, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача у порядку регресу підлягають стягненню витрати на здійснення страхового відшкодування у розмірі 93 395,85 грн., та додаткові витрати у розмірі 900,00 грн., а всього 94,293,85 грн. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. 4). Враховуючи викладене,

Outcome: approved