Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

17 травня 2022 року [PERSON] звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області із позовом до Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в якому прохає встановити факт того, що останнім місцем проживання її покійної матері [PERSON] , яка померла [INFO] , був будинок [ADDRESS] , де вона проживала разом з позивачкою, [PERSON] ; визнати за нею, [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 3,93 га, кадастровий номер 5321883800:00:006:0011, що розташована на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області - нині Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. У позовній заяві зазначає, що [INFO] в с. Криничне Кобеляцького району Полтавської області померла її мати, [PERSON] , після смерті якої, відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку площею 3,93 га., кадастровий номер - 5321883800:00:006:0011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території бувшої Комендантівської сільської ради Кобеляцького (нині - Кременчуцького) району Полтавської області. Вказує, що відповідно до довідки Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області її мати [PERSON] до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживала з позивачкою з 2005 року у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , таким чином, вона фактично прийняла спадщину, оскільки спільно проживала разом із спадкодавцем на день смерті, однак до 2022 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачка не зверталася. 05 квітня 2022 року представник позивачки адвокат Нестеренко Н.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Дощенко О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,93 га., кадастровий номер 5321883800:00:006:0011, яка розташована на території колишньої Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, після померлої [INFO] [PERSON] . Однак нотаріус у вчиненні нотаріальної дії їй відмовив, оскільки вона не проживала та не була зареєстрована у будинку спадкодавця на час відкриття спадщини та не подала заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк, про що виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року позовну заяву [PERSON] передано на розгляд до Кобеляцького районного суду Полтавської області на підставі ст.ст. 28, 30, 31 ЦПК України за підсудністю. 09 червня 2022 року позовна заява [PERSON] надійшла до Кобеляцького районного суду Полтавської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи передана на розгляд судді Макарчуку С.М. Ухвалою від 14 червня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12 липня 2022 року. Ухвалою від 12 липня 2022 року у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 02 серпня 2022 року. У судове засідання 02 серпня 2022 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. 20.07.2022 за вх. № 5403 до суду надійшла заява Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 19.07.2022, вих.№ 02-19/469, відповідно до якої прохають розгляд справи проводити без представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечують. 01.08.2022 за вх. № 5738 до суду надійшла спільна заява позивачки [PERSON] та її представників - адвокатів Нестеренко Н.М. і Ткаченко А.В., відповідно до якої прохають справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, оскільки всі учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Пунктом ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серія [NUMBER] (а.с. 11), та свідоцтвом про укладення шлюбу від 09.02.1986, відповідно до якого позивачка змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.12). Мати позивачки, [PERSON] , померла у с. Криничне Кобеляцького (нині - Кременчуцького) району Полтавської області [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.03.2008, актовий запис № 5 (а.с. 10). Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції, яка діє з 08.12.2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та в Постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року по справі № 336/709/18-й для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналіз наведених законодавчих норм свідчить про те, що проживання в певному місці буде постійним, якщо особа проживала в ньому понад шість місяців протягом року, та при цьому реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до довідки № 80 від 21.03.2022, виданої виконавчим комітетом Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, та Актів комісії Пришибської сільської ради від 21.03.2022, згідно з даними погосподарської книги № 1 (село Криничне), особовий рахунок № [NUMBER] , [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована до дня смерті за адресою [ADDRESS] , але фактично проживала без реєстрації з 2005 року до дня смерті у своєї доньки, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , оскільки потребувала постійного стороннього догляду (а.с. 15-17). Із зазначених документів також вбачається, що за місцем реєстрації померлої на день її смерті інші особи зареєстровані не були. Таким чином, судом на підставі наданих доказів встановлений факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2005 року по день смерті спадкодавця. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,93 га, кадастровий номер 5321883800:00:006:0011, що розташована на території колишньої Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ПЛ № 159722, виданим на підставі розпорядження голови Кобеляцької райдержадміністрації від 13 липня 2005 року, № 366 (а.с. 13). Після смерті [PERSON] спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіти від імені [PERSON] не складалися та не посвідчувалися, що підтверджено відомостями, викладеними у постанові приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Дощенко О.В. від 05.04.2022 (а.с. 14). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частина 2 ст. 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Постановою нотаріуса 05.04.2022 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини (а.с. 14). Відповідно до пункту 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги те, що [PERSON] не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомого майна, що позбавляє її можливості оформити спадщину та зареєструвати право власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідачем, Пришибською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, будь-яких заперечень щодо обставин, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог, не висловлювалося. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів, які доводять обставини, на які посилається позивачка, враховуючи підстави відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за ззаконом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved