Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання дитини, надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька та визначення місця проживання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 23.09.1995 року вона із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 27.02.2015 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , який на даний час проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Вона належним чином виконує свої материнські обов`язки по відношенню до дитини. Забезпечує нормальні умови проживання, навчання, оздоровлення та розвитку. Після розірвання шлюбу позивач разом із сином протягом тривалого часу постійно проживають за адресою: [ADDRESS] . Офіційно місце проживання позивача та малолітнього [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . 26 жовтня 2021 року позивач звернулася в інтересах дитини до відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради із заявою про зняття з реєстрації місця проживання\~ [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та реєстрації\~його місця\~проживання за\~адресою [ADDRESS] ,\~на що\~отримала відмову,\~обґрунтування якої\~полягало у\~відсутності згоди\~на це\~другого із\~батьків. Відповідач\~відмовляє їй\~у наданні\~згоди на\~реєстрацію місця\~проживання малолітнього\~ [PERSON] \~за фактичною\~адресою його\~місця проживання.Посилається на те, що [PERSON] в межах існуючого між ними виконавчого провадження використовує той факт, що фактичне місце проживання малолітнього [PERSON] не співпадає його офіційно зареєстрованому місцю проживання, з метою оскарження постанови державного виконавця про визначення місця побачення батька з дитиною за фактичним місцем проживання дитини. Просить надати їй, [PERSON] (РНОКПП:\~ [NUMBER] ),дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) з житлової площі за адресою: [ADDRESS] . та на реєстрацію його місця проживання разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без згоди батька [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та визначити місце проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) з матір`ю [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в заявленому обсязі. Відповідач подав\~до суду\~письмовий відзив на позов, у якому вказав, що він не заперечує проти надання згоди на зняття з реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) з житлової площі за адресою: [ADDRESS] . та на реєстрацію його місця проживання разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без згоди батька [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), тому ним до відзиву додано відповідний, нотаріально завірений, дозвіл. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом матір`ю вказав, між ним та позивачем відсутній спір з цього приводу. Просив провести розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав . Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З 23.09.1995 року позивач із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 27.02.2015 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , який на даний час проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбу і по даний час [PERSON] , проживає разом із позивачем та її батьками за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.10.2021 року позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 27.10.2021 року [PERSON] було відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та реєстрації його місця проживання за адресою [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що нею до заяви не додано письмової згоди другого з батьків. Відповідно до постанови старшого державного виконавця Загородної Г.Л. від 22.07.2021 року, місце побачення батька з дитиною визначено за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2021 року (справа № 686/11283/16-ц), 19.08.2021 року відповідач оскаржив до Хмельницького міськрайонного суду постанову старшого державного виконавця Загородної Г.Л. від 22.07.2021 року з тих підстав, що визначене у постанові місце побачення батька з дитиною не є місцем проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходженням його майна в розумінні норми ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до висновку від 10.06.2022 року N 1260/01-31 орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . У відповідності до ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 51\~Конституції України кожному з подружжя гарантовані рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 160\~Сімейного кодексу\~України передбачено що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За частинами першою, другою статті 161\~цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно пункту 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року N 207\~у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до ч. ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~N\~789-XII\~від 27\~лютого 1991\~року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Отже, саме з моменту зверенння з відповідним позовом до суду, суб`єктивні права позивача підлягають захисту в судовому порядку. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси дитини та інших осіб, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908 гривень сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved