Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

[PERSON] через представника адвоката Чорну О.О. звернулась до суду з позовними вимогам до Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про захист прав споживача, зобов`язання провести перерахунок заборгованості з оплати комунальних послуг. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 10 липня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С. набула у власність квартиру [ADDRESS] . Згодом, за договором купівлі-продажу від 12 березня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченком В.Ю., [PERSON] продала зазначену квартиру. Під час оформлення потрібних документів для продажу квартири, позивачка дізналась про наявність боргу з плати за отримання житлово-комунальних послуг за період перебування квартири у її власності. Будинок, в якому розташована зазначена квартира перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва та належить до сфери управління Святошинської районної у місті Києві держаної адміністрації, на праві господарського відання закріплений за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Обслуговується ЖЕД № 812. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08 грудня 2016 року № 1244 організовано єдину міську службу для комплексного обслуговування споживачів житлово-комунальних послуг за принципом «єдиного вікна» на базі Комунального концерну «Центр комунального сервісу». Позивачка звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку плати за житлово-комунальні послуги за період з липня 2019 року по березень 2020 року, але відповідач відмовився провести відповідний перерахунок. Також позивачка зауважила, що за умовами договору купівлі-продажу квартири від 10 липня 2019 року, зобов`язань зі сплати боргу з плати за житлово-комунальні послуги попереднього власника не має. Вважає, що вимоги відповідача щодо зобов`язання сплатити борг за житлово-комунальні послуги попередніх власників квартири є неправомірним та такими, що порушують її права споживача комунальних послуг, а тому змушена звернутися до суду. Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року позовну заяву [PERSON] до Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг та зобов`язання вчинити перерахунок прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2021 року за заявами представника позивача та представника відповідача розгляд справи змінено за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін. За клопотанням відповідача витребувано у позивача повний текст договору купівлі-продажу від 10 липня 2019 року. У своїх поясненнях від 08 жовтня 2021 року № 02-14/2236 Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» зазначив, що не є належною стороною у справі, оскільки позовні вимоги грунтуються на відносинах з приводу надання житлово-комунальних послуг, які існували між нею та іншими суб`єктами господарювання (надавачами, виконавцями послуг), натомість відповідач не є виконавцем житлово-комунальних послуг у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Під час судового засідання 11 жовтня 2021 року долучено до справи копію договору купівлі-продажу від 10 липня 2019 року. Також представник позивача Чорна О.О. заявила клопотання про оголошено перерви у підготовчому засіданні для залучення належних співвідповідачів. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року на підставі клопотання представника позивача, що надійшло через канцелярію суду залучено співвідповідачів: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва»; Комунальне підприємства «Київкомунсервіс»; Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»; Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Підготовче засідання призначено на 09 лютого 2022 року. У судовому засіданні 09 лютого 2022 року представник позивача Чорна О.О. звернулась до суду з клопотанням про розподіл боргу зі сплати за житлові-комунальні послуги на три частини, з урахуванням попередніх власників. Представники відповідачів: Комунального підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» О. Дубини, Приватного Акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» С.В. Тараненко, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» Г. Мотіна заперечили проти позовних вимог. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 березня 2022 року. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 через військову агресію Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. У зв`язку з цим, 21 березня 2022 року цивільну справу знято з розгляду, судове засідання відкладено на 13 липня 2022 року. Від представника Комунального підприємства Виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що будинок [ADDRESS] відповідачем взято на обслуговування з 01 липня 2018 року. Відповідно до частин першої, третьої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Плата за послуги з вивезення побутових відходів за період з 01 липня 2018 року до 30 вересня 2020 року нараховувалась на 3 зареєстровані особи в квартирі [ADDRESS] , з жовтня 2020 року - на 4 особи. Споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг (пункт 6 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Проте, Комунальне підприємство «Київкомунсервіс» не отримало жодних підтверджуючих документів від позивачки, що можуть бути підставою для здійснення такого перерахунку. Отже нарахування здійснюється відповідно до норм утворення побутових відходів та кількості зареєстрованих осіб, а тому у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено. Представник співвідповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог як необґрунтованих та недоведених, з огляду на таке. Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» стало виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] з 01 травня 2018 року. За приписами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори укладаються між власником/орендарем квартири та виконавцем відповідної послуги. У разі проведення будь-яких дій з нерухомістю (купівля-продаж, дарування, отримання у спадок тощо) новий власник/користувач помешкання відповідно до норм законодавства повинен звернутися до виконавців комунальних послуг з метою впорядкування договірних відносин (переукладання договорів) та внесення змін/уточнень у відкриті особові рахунки або ж відкриття нових особових рахунків. Водночас, лише у березні 2020 року в програмний комплекс КП «Київтеплоенерго» за адресою: [ADDRESS] закрито особовий рахунок попереднього власника квартири та відкрито особовий рахунок на позивачку [PERSON] . Оскільки своєчасно не було поінформовано про зміну власника особового рахунку, відповідач не мав можливості розділити нарахування за послуги з централізованого опалення та централізованого постання гарячої води між попереднім та теперішнім власниками квартири. Крім того, за відсутності у позивачки квартирного лічильника гарячого водопостачання, нарахування за послуги з централізованого постачання гарячої води здійснювались за загальнобудинковим лічильником. У відзиві відповідача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київодоканал» звернуто увагу на те, що позивачка не підтвердила неналежне виконання відповідача щодо його обов`язків з надання послуг централізованого водопостачання холодної води та централізованого водовідведення. Предметом спору стало нарахування заборгованості за спожиті послуги, але товариством не пред`являлись вимоги до позивачки про стягнення боргу, а наявність заборгованості не впливає на права позивачки як споживача послуг та свідчить про облік такої заборгованості, що є правом відповідача. У зв`язку з цим, у позові має бути відмолено через відсутність порушених прав [PERSON] . З відзиву на позовну заяву співвідповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» вбачається, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», підприємство здійснює надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій на підставі договору про надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, а споживач зобов`язаний оплачувати послуги в строк, визначений вказаним договором. Згідно з таким договором перерахунок розміру плати за послуги виконавець проводить у випадку ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, відхилення від їх кількісних і якісних показників від нормативів. За період з липня 2019 року по березень 2020 року від позивачки, як власника квартири [ADDRESS] , будь-яких заяв про ненадання або неналежне надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій , а також заяв щодо потреби проведення з цих підстав перерахунку плати за надані послуги до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» не надходило. Дослідивши надані докази та інші матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до такого висновку. Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Законодавець у частині першій статті 16 Цивільного кодексу України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Відповідно до змісту статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Виконавець комунальної послуги (суб`єкт господарювання) надає комунальну послугу споживачу виключно на договірних засадах. Судом встановлено, що у власності [PERSON] з липня 2019 року по березень 2020 року перебувала квартира [ADDRESS] . Перед відчуженням квартири, позивачка дізналась про наявність боргу зі сплати за споживання житлово-комунальних послуг попередніми її власниками. Доказом чого є сформована квитанція зі сплати житлово-комунальних послуг станом на лютий 2020 року, в якій зазначено, що розмір боргу складає 78485 гривень 55 копійок. У позовній заяві [PERSON] вказала, що відповідачами нараховано та зобов`язано сплатити борг зі сплати за житлово-комунальних послуг, які вона не отримувала, що є порушенням прав споживача цих послуг у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Однак, вказівка у квитанції про наявність боргу не тягне за собою будь-яких негативних наслідків для [PERSON] , як споживача житлово-комунальних послуг, а має інформаційний характер та свідчить про дії відповідачів з обліку неотриманих платежів за надання житлово-комунальних послуг. Отже підстав вважати, що є порушення прав позивачки не має. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 Цивільного процесуального кодексу України). Ураховуючи відсутність порушення права позивачки, що підлягає судовому захисту, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed