Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Крамар А.О., звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав своєму колишньому цивільному чоловікові [PERSON] строком на шість місяців, а саме просить: - заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше ніж 100 м до місця спільного проживання (перебування) заявниці та її дитини, що за адресою: [ADDRESS] ; місця навчання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що за адресою: [ADDRESS] Заклад дитячої освіти № 8; майбутнього офіційного місця працевлаштування заявниці; інших місць частого відвідування заявниці та її дитини, зокрема місця реєстрації матері заявниці, [PERSON] , що за адресою: [ADDRESS] та місяця реєстрації її батьків , що за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори із заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; - заборонити [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Свої вимоги мотивує тим, що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. 28 вересня 2021 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від цього шлюбу у них є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Ще будучи в шлюбних відносинах, кривдник [PERSON] систематично ображав та принижував постраждалу [PERSON] . Після народження сина стосунки не покращились. Колишній чоловік часто приходив додому у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався ненормативною лексикою, кричав на заявницю, ображав та принижував її в присутності малолітньої дитини, що, у свою чергу, негативно вплинуло на психічний та емоційний стан [PERSON] та емоційний стан їх малолітнього сина. Незважаючи на те, що шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] розірвані, колишній чоловік не припиняє чинити психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини. Як наслідок, 21.10.2021 року [PERSON] звернулась у правоохоронні органи з приводу неправомірних дій колишнього чоловіка, що полягали у словесних образах та приниженні. На місці виклику [PERSON] склала заяву про вчинення щодо неї домашнього насильства. Цього ж дня [PERSON] звернулась до відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про видачу термінового заборонного припису та вимогою притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності згідно зі ст. 173-2 КУпАП. Вказане звернення [PERSON] зареєстровано в ITC ІПНП № 26783 від 21.10.2021 року. 22.10.2021 року [PERSON] повторно звернулась у правоохоронні органи з приводу неправомірної поведінки її колишнього чоловіка, що виявились у привселюдних погрозах під час прогулянки постраждалої з дитиною та насильницьких спробах відібрати дитину від матері. Вказане звернення [PERSON] зареєстровано в ITC ІПНП за № 29351 від 22.11.2021 року. Щодо звернення від 21.10.2021 року, відомо, що [PERSON] було запрошено у відділ поліції та проведено профілактичну бесіду з приводу недопущення протиправної поведінки в майбутньому та наголошено на відповідальності, яка передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП. Щодо звернення [PERSON] від 22.11.2021 року зареєстрованого в ITC ІПНП за № 29351, відомо, що таке скеровано у відділ поліції № 3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для опитування [PERSON] за місцем проживання, оскільки останній на запрошення прийти у ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області категорично відмовився. Дану інформацію надано адвокату Крамар А.О. у відповідь на адвокатський запит. Втретє [PERSON] звернулась до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області із письмовою заявою щодо [PERSON] 19.01.2022 року та повідомила, що її колишній чоловік погрожує їй фізичною розправою, ображає нецензурною лайкою. Ці події відбулись під час літургії в УГКЦ св. Андрія Первозванного за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] підстеріг колишню дружину та почав штовхати, застосовував ненормативну лексику, залякував в присутності багатьох свідків. Ображав маму заявниці [PERSON] . 16.05.2022 року [PERSON] знову звернулась до ВП№1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області із письмовою заявою щодо свого колишнього чоловіка, [PERSON] , який погрожував їй фізичною розправою, висловлювався нецензурною лексикою. Через місяць, а саме 16.06.2022р. [PERSON] в черговий раз звернулась до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області із письмовою заявою щодо свого колишнього чоловіка [PERSON] . У цей день [PERSON] перестрів її з дитиною на вулиці, яку насильно почав відбирати, знову висловлювався нецензурною лексикою, шарпав, не давав проходу, погрожував забрати дитину від моєї клієнтки, залякував. [PERSON] своєї поведінки не змінює, продовжує переслідувати [PERSON] , що є нестерпним для постраждалої. У зв`язку з такими обставинами, змушена звернутись до суду з проханням видати обмежувальний припис. В судовому засіданні заявниця [PERSON] дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві обставинам. Просила її заяву задовольнити. В судовому засіданні представник заявниці адвокат Крамар А.О. підтримала вимоги, викладені в заяві, та просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явивсь, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду заяви. Заслухавши пояснення заявниці,представника заявниці, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Судом встановлено, що постраждала [PERSON] та кривдник [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 28 вересня 2021 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від цього шлюбу у них є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою №45961 про реєстрацію місця проживання особи. Будучи в шлюбних відносинах, [PERSON] систематично ображав та принижував постраждалу [PERSON] , погрожував їй, чинив психологічний тиск та інші подібні протиправні дії. У зв`язку з цим [PERSON] звернулась в суд із позовом про розірвання шлюбу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені ще 07.06.2021 року. Незважаючи на те, що розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , останній продовжує чинити психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини. Як слідує із матеріалів справи, [PERSON] п`ять разів зверталась в правоохоронні органи з приводу неправомірних дій [PERSON] , що спрямовані на приниження її честі та гідності, завдання їй фізичного та душевного болю, що призвело до порушення психічного та емоційного стану постраждалої. Представник заявниці\~в підтвердження\~фактів звернення\~ [PERSON] \~до правоохоронних\~органів долучила\~лист-відповідь\~на адвокатський\~запит від\~25.12.2021\~року з\~приводу розгляду\~заяв [PERSON] \~від 21.11.2021\~року та\~22.11.2021\~року.\~Крім \~цього,\~долучила копії\~талонів-повідомлення:факт звернення [PERSON] в поліцію 19.01.2022 року зареєстровано в ITC ІПНП України за №1237 та підтверджується копією талону-повідомлення єдиного обліку №1237 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію; Факт звернення [PERSON] в поліцію 16.05.2022 року зареєстровано в ITC ІПНП України № 7391 від 16.05.2022 року та підтверджується копією талону-повідомлення єдиного обліку №7391 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію; Факт звернення [PERSON] в поліцію 16.05.2022 року зареєстровано в ITC ІПНП України № 9755 від 16.06.2022 року та підтверджується копією талону-повідомлення єдиного обліку №9755 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. Незважаючи на звернення в правоохоронні органи, [PERSON] своєї поведінки не змінював, продовжував переслідувати [PERSON] в місцях її частого перебування. В судовому засіданні було допитано свідка матір заявниці [PERSON] , яка підтвердила факти агресивної поведінки [PERSON] щодо її доньки [PERSON] , вказала на те, що [PERSON] погано ставився до її доньки, був ініціатором скандалів і сварок. Зокрема, мати заявниці підтвердила конфлікт, який влаштував [PERSON] 19.01.2022р. під час літургії в УГКЦ св. Андрія Первозванного за адресою: [ADDRESS] . Вважає таку поведінку кривдника нестерпною для [PERSON] та її малолітнього сина. Також підтвердила факти звернень доньки в органи поліції із заявами про вчинення [PERSON] домашнього насильства. З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці. За статтею 3 Європейської Конвенції Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати. Звертаючись в суд із заявою про встановлення обмежувального припису, заявниця навела ряд ризиків вчинення домашнього насильства. Суд вважає обґрунтованими доводи заявниці про необхідність застосування обмежувального припису [PERSON] по відношенню до [PERSON] з метою запобігання загрозі продовження чи повторного вчинення домашнього насильства щодо неї, для забезпечення дієвого та ефективного захисту інтересів заявниці. На думку суду доцільним є встановлення обмежувального припису тривалістю 3 місяці. Щодо вимоги про встановлення обмежувального припису [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , заявницею не подано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення домашнього насильства безпосереднього щодо малолітньої дитини. Відтак, у видачі обмежувального припису [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , слід відмовити. Заява підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial