Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

За наслідком залишення позову без руху позивач [PERSON] звернулась з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він був виданий безпідставно та незаконно, виконавчий напис вчинено без доведеності безспірності вимог кредитора, в тому числі за відсутності фінансових документів, які б підтверджували розмір та нарахування заборгованості, що виключає безспірність вимог. Зазначає, що з тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та позивач зазначає, що вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, але постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п.\~2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позивач, з огляду на наведене, зазначає, що відповідач в день вчинення спірного виконавчого напису керувався пунктом Переліку, який був незаконним та не чинним, та на підставі нечинного нормативного акта дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів, передбачених пунктом 2 Переліку. На підставі викладеного позивач вважає, що його позовна вимога є законною та обґрунтованою, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що в реєстрі судових рішень міститься низка рішень щодо розгляду позовних заяв громадян проти приватного нотаріуса Остапенка Є.М., що, на думку позивача, може свідчити про незаконні дії відповідача, які судом повинні бути враховані. За вказаних\~обставин,\~позивач просить\~суд визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№ 68234,\~вчинений 28.05.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком\~Є.М., про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія Авансар» грошових коштів, та стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка\~Є.М. витрати зі сплати судового збору (а.с. 14). Також відповідно до супровідного листа до позовної заяви в новій редакції, позивач просить, зокрема, попередні позовні заяви не розглядати у зв`язку з допущенням технічної помилки щодо відповідача та щодо позовних вимог (а.с. 13). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Також даною ухвалою суду при відкритті провадження за клопотанням позивача витребувано докази по справі, а саме: витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належним чином засвідчену копію виконавчого напису від 28.05.2021, що вчинений ним, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Авансар» заборгованості в загальній сумі 42\~083,7 грн; та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Авансар» належним чином засвідчену копію кредитного договору № 2591867 від 28.03.2016, на підставі якого було видано вищевказаний виконавчий напис (а.с. 20 - 21). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.06.2022 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.\~32). В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач попередньо подав суду клопотання, відповідно до якого, розгляд справи просить проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, доповнень до позовної заяви не має. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко\~Є.М. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору судом. Згідно копії виконавчого напису, 28.05.2021 приватний нотаріус Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М.вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 68234, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Авансар», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 18/05/2018-3, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 3 від 22.05.2016, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» на підставі договору відступлення права вимоги № 1104 від 11.04.2016 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 2591867 від 28.03.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та [PERSON] , заборгованості за період з 28.03.2016 по 01.06.2020 в розмірі 16\~749, 4 грн заборгованості за тілом кредиту, 23\~584, 3 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, 900 грн заборгованості за нарахованою пенею, та плату за вчинення виконавчого напису,\~що становить\~загальну суму\~заборгованості 42\~083,\~7\~грн. (а.с. 3, 16). Відповідно до копії заяви про примусове виконання рішення, ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В., в якій просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., про стягнення з боржника [PERSON] коштів, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а в разі відсутності доходів боржника, просить здійснити передбачені законом заходи примусового виконання (а.с. 3, 16 зі звороту). Витребувані ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.05.2022 копія виконавчого напису від 28.05.2021 та копія кредитного договору №\~2591867 від 28.03.2016, на адресу суду не надходили. Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно ч.ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до роз`яснень п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 "Про судове рішення у цивільній справі", оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями\~15,\~16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі, та наявність підстав для вчинення такого виконавчого напису. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 листопада 2020 року в справі № 200/3452/17 наголосив, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15 квітня 2020 року у справі №474/106/18 та в постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 519/77/18. Таким чином, приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. З урахуванням вищевказаної позиції Верховного Суду, належним відповідачем за пред`явленим позовом є саме ТОВ «Фінансова компанія Авансар», як стягувач за виконавчим написом, а приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. є неналежним відповідачем. Також у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження\~№ 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, натомість належним відповідачем в даному випадку є стягувач за виконавчим написом ТОВ «Фінансова компанія Авансар», суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, слід відмовити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову сплачений судовий збір слід залишити за позивачем. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст.\~268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed