Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Фізична особа підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору та стягнення збитків й неустойки. Позов обґрунтовано тим, що між ним та [PERSON] був укладений договір оренди № 3 від 06.09.2018 року. Предметом Договору являються риштування будівельні, загальною вартістю 59 010,00 грн., які позивач надав відповідачу у строкове платне користування, що підтверджується Актом приймання-передачі № 1 від 06.09.2018р. Відповідно до п. 3.1. Договору, строк оренди риштувань будівельних складає 21 день. Як це визначено пунктом 4.1. Договору, орендна плата за користування предметом Договору впродовж зазначеного вище строку складає 5280 грн. Відповідач сплатив орендну плату у вказаному розмірі, однак по закінченню визначеного строку риштування будівельні позивачу не повернув. Оскільки відповідач не повідомляв позивача про намір розірвати Договір й пунктом 3.2. Договору передбачено його автоматичну пролонгацію у випадку, якщо жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про намір розірвати Договір, позивач вважав Договір автоматично пролонгованим на 1 місяць. Водночас за подальше користування будівельним риштуванням відповідач орендну плату по теперішній час не сплачує, риштування будівельні не повертає. Тому, згідно заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить розірвати договір оренди №3 від 06.09.2018р., стягнути із відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та за користування грошовими коштами за договором оренди за весь час прострочення у сумі 205516, 08 грн., 3 проценти річних за користуванням грошовими коштами від простроченої суми 10002, 23 грн., пеню за прострочення виконання грошових зобов`язань з оплати за договором оренди 11482, 90 грн., вартість будівельних риштувань 59010 грн., судові витрати в сумі 5590, 42 грн. (т.1 а.с.73-79) Відповідач [PERSON] надав відзив, в якому зазначив, що будівельні риштування відповідач від позивача не приймав, в акті прийому-передачі №1 від 06.09.2018р. до договору №3 від 06.09.2018р. не вказано про те, що орендодавець передав, а орендар прийняв будівельні риштування. Договір оренди дійсно було укладено 06.09.2018р. ( до моменту доставки риштувань) та було проведено відповідачем оплату за 21 день користування. Згодом водій орендодавця на належному орендодавцю автомобілі привіз риштування орендарю за адресою місця їх встановлення разом із актом прийому-передачі. Проте були відсутні п`ята опорна та домкрат. Без відсутніх складових привезені риштування не підійшли відповідачу. У зв`язку із цим відповідач не зазначив у акті, що він прийняв риштування та фактично цей акт свідчить про те, що відповідач повернув риштування позивачу в той же день. Зазначене підтверджується фотографією від 06.09.2018р., на якій видно транспортний засіб ГАЗ 3302 414, н/з [NUMBER] , у який було погружено будівельні риштування. Відповідно до інформації РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області від 23.09.2020р. вказаний автомобіль значився на обліку за позивачем. У зв`язку із тим, що риштування були необхідні відповідачу, а від позивача він їх не отримав, відповідач був вимушений 06.09.2018р. укласти договір із іншим орендодавцем ТОВ «ТТК-Юг». Таким чином, відповідач будівельні риштування в оренду не приймав, ними не користувався, доставлені йому риштування повернув орендодавцю, орендні правовідносини не виникли, тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. Позивач [PERSON] надав відповідь на відзив, в якій вказав, що якщо орендар не отримує предмет договору, акт прийому - передачі не складається та не підписується, однак такий акт було оформлено, що підтверджує, що угода відбулася. Крім цього, орендарем була сплачена сума у розмірі 5280 грн. Відповідач в момент передачі підписав акт приймання-передачі риштувань, дійсно риштування були доставлені орендарю, а фото, яке надав відповідач лише підтверджує факт передачі майна. Щодо укладання відповідачем іншого договору з іншим орендодавцем, позивач зазначає, що не має до цього ніякого відношення, а відповідач має право укладати угоди на свій розсуд. Укладення такого договору ніяк не спростовує та не підтверджує передачу майна в оренду відповідачу позивачем. В судових засіданнях [PERSON] підтримав позов в повному обсязі, надалі надав заяву про подальший розгляд справи без його участі. В судових засіданнях представник відповідача адвокат Савицька О.М. підтримала відзив та просила відмовити у задоволенні позову, в подальшому надавши заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 06.09.2018р. між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди № 3 від 06.09.2018 року (т.1 а.с.8-10) Предметом вказаного Договору є риштування будівельні, загальною вартістю 59 010,00 грн., які позивач надав відповідачу у строкове платне користування (п.1 Договору). Згідно п. 3.1. Договору, строк оренди риштувань будівельних складає 21 день. Відповідно до п.3.2 по закінченню строку договору орендодавець та орендар мають право на поновлення його на новий строк. В цьому випадку, якщо жодна із сторін в трьохденний строк до завершення даного Договору в письмовому вигляді не повідомить про намір його розірвати, даний Договір автоматично пролонгується на строк 1 місяць. Пунктами 4.1, 4.3 Договору передбачено, що розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується складає 5280 грн. за 21 день. Орендатор зобов`язаний в момент прийняття об`єкта, який орендується, сплатити орендну плату за перший місяць авансом. Згідно п.п.5.2, 5.3 Договору, передача майна в оренду здійснюється згідно акту прийому-передачі; об`єкт, що орендується, вважається переданим в оренду з моменту підписання акту прийому-передачі. Актом приймання-передачі № 1 від 06.09.2018р. до вказаного Договору підтверджено передачу риштувань будівельних від орендодавця [PERSON] до орендаря [PERSON] (т.1 а.с.11). Суд вважає акт-прийму передачі №1 до договору №3 від 06.09.2018р. належним та допустимим доказом у справі, тому з моменту його підписання будівельне риштування вважається переданим відповідачу. Твердження відповідача про те, що в акті прийому-передачі не вказано, що він отримав будівельне риштування, не відповідають змісту самого акта, в якому зазначений перелік відповідного майна, міститься дата та підпис сторін. З цього випливає, що якщо орендар не отримує предмет договору, акт взагалі не складається та не підписується, в даному випадку акт був складений та підписаний, тому суд розцінює таку позицію відповідача, як спосіб захисту. Стосовно вимог позивача про розірвання договору оренди, суд зазначає наступне. Позивач стверджує, що за подальше користування будівельним риштуванням відповідач орендну плату по теперішній час не сплачує, риштування будівельні не повертає, доказів супротивного суду не надано. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, серед іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~Частинами 1, 3 ст.626 ЦПК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В даному випадку, договір оренди № 3 від 06.09.2018 року укладений між сторонами є недіючим, через закінчення строку дії договору (після спливу 21-денного строку оренди, відповідно до п.3.2 даний Договір автоматично продовжився на строк 1 місяць, а саме з 28.09.2018р. по 28.10.2018р., отже 29.10.2018р. договір припинив свою дію), тому визнавати його розірваним в судовому порядку є недоцільним, водночас закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3 процентів річних за користування грошовими коштами від простроченої суми та пені за прострочення виконання грошових зобов`язань, суд приходить до такого. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, суд виходить з того, що договір оренди будівельних риштувань склав 21 день, а отже діяв з 06.09.2018р. по 27.09.2018р., за що відповідачем було сплачено розмір орендної плати на суму 5280 грн. (за 21 день). З викладеного випливає, що вартість 1 дня оренди будівельних риштувань складає 251 грн. 42 коп. Після спливу 21-денного строку оренди, відповідно до п.3.2 даний Договір автоматично пролонгується на строк 1 місяць, а саме з 28.09.2018р. по 28.10.2018р. Отже строк дії договору (пролонгація договору строком лише на 1 місяць) чітко визначено умовами договору. Пунктом 6.1. Договору, зокрема визначено, що орендатор повинен своєчасно здійснювати орендні платежі. З врахуванням автоматичної пролонгації договору на 1 місяць, заборгованість відповідача зі сплати орендної плати становить 7542, 85 грн. (з розрахунку 30дн. х 251,42 грн.). Отже, датою початку прострочки відповідача зі сплати орендного платежу є 29.10.2018р. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно п.9.1 Договору, орендатор несе наступну відповідальність за даним договором. В разі прострочення зі сплати орендних платежів пеня в розмірі 3% від суми боргу за кожен день прострочки, в разі втрати чи поломки елементів оренди, орендар відшкодовує повну вартість, вказану в акті прийому-передачі. Відтак, враховуючи положення ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України та укладеного між сторонами договору, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Слід зазначити, що суд не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки він є необґрунтованим, не узгоджується з умовами Договору, період заборгованості, вказаний позивачем в його власному розрахунку, не відповідає дійсності, сам позивач в судовому засіданні на питання суду стосовно яким чином він розраховував суми, які він просить стягнути з відповідача, відповіді не надав, тому вирішуючи позов в цій частині суд, виходить з наступних розрахунків, здійснених на основі укладеного між сторонами договору. Розміру 3 % річних за користування грошовими коштами від простроченої суми, суд розраховує за формулою [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів] = [Відсотки], де сума боргу дорівнює 7542, 85грн., процентна ставка 3% , кількість днів 1361 дн. (за період з 29.10.2018р., дата початку нарахування, по 20.07.2022р.,дату ухвалення судового рішення) та дорівнює 843, 15 грн. Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки 29.10.201820.07.202213617 542.853843.15 Всього: 1361 843.15 Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Втрати від інфляції розраховуються за формулою: Втрати від інфляції = (сума боргу) х (Індекс інфляції) /100-(сума боргу) Індекс інфляції - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання ст. 1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення». Індекс інфляції обчислюється\~центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях (зокрема, у газеті «Урядовий кур`єр»). Розрахунок інфляційних збитків. Індекси інфляції за охоплюваний періодСукупний індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїЗбитки від інфляції 101.4 101 100.5 100.9 101 100.7 99.5 99.4 99.7 100.7 100.7 100.1 100.2 99.7 100.8 100.8 100.3 100.2 99.4139.077 542.8510 489.842 946.99 99.8 100.5 101 101.3 100.9 101.3 101 101.7 100.7 101.3 100.2 100.1 99.8 101.2 100.9 100.8 100.6 101.3 101.6 104.5 103.1 102.7 2 946.99 Отже, інфляційні збитки за вказаний період складають 2 946.99 грн. Звідси випливає, що сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 10489, 84 грн. (7542, 85 грн.+ 2 946.99 грн.) Згідно ч.3 ст.549 ЦПК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня обчислюється з розрахунку: С х 2ОСД х Д/100, де С-сума заборгованості за період (7542.85 грн.); 2ОСД подвійна облікова ставка НБУ на день прострочення; Д кількість днів прострочення). Розрахунок пені Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня 29.10.201825.04.20191797 542.8518361 331.67 26.04.201918.07.2019847 542.8517.535607.56 19.07.201905.09.2019497 542.851734344.28 06.09.201924.10.2019497 542.8516.533334.16 25.10.201912.12.2019497 542.8515.531313.91 13.12.201930.01.2020497 542.8513.527272.66 31.01.202012.03.2020427 542.851122190.43 13.03.202023.04.2020427 542.851020173.11 24.04.202011.06.2020497 542.85816161.57 12.06.202004.03.20212667 542.85612659.64 05.03.202115.04.2021427 542.856.513112.83 16.04.202122.07.2021987 542.857.515303.78 23.07.202109.09.2021497 542.85816162.02 10.09.202109.12.2021917 542.858.517319.69 10.12.202120.01.2022427 542.85918156.23 21.01.202202.06.20221337 542.851020549.70 03.06.202220.07.2022487 542.852550495.97 Всього: 6 489.21 Таким чином, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 6 489.21 грн. Підсумовуючи викладене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 10489, 84 грн., 3 % річних за користування грошовими коштами від простроченої суми 843, 15 грн., пеню за прострочення виконання грошових зобов`язань на суму 6489.21 грн., а отже позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача вартості будівельних риштувань, суд враховує, що у відповідності до п.8.1 Договору оренди, у разі спливу строку оренди орендар зобов`язаний протягом одного дня повернути майно орендодавцю по акту приймання-передачі. П. 9.1.5 Договору визначено, що орендар компенсує вартість майна тільки в разі його втрати чи поломки елементів об`єкту оренди. 08.07.2019р., 03.09.2019р. позивач направив претензію на ім`я відповідача, з якої вбачається, що з 27.09.2018р. оплат більше не відбувалося, тому він просить його сплатити заборгованість з оренди, оплати пені та вартість орендованого неповернутого устаткування (т.1 а.с.148-153). Разом із тим, претензія щодо повернення предмету договору- будівельного риштування не висувалася взагалі. Частиною 1 ст.759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Згідно ст.760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). З врахуванням вимог ЦК України та укладеного між сторонами договору, законодавчо визначеної природи договори оренди, як такого, суд приходить до висновку, що позивач заявляючи вимоги про повернення вартості неповернутих будівельних риштувань, обрав невірний спосіб захисту, оскільки вимоги про безпосереднє повернення майна власникові заявлені не були, доказів того, що вказане майно було втрачено, пошкоджене, знищене суду не надано. Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості будівельних риштувань. З огляду на викладене позов підлягає частковому задоволенню Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.ч.1-3\~ст.12\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.ч.1,\~5,\~6\~ст.81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з наданого платіжного доручення №1254 від 24.07.2019 (т.1 а.с.23), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 5590.42 грн., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 342 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial