Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки. Від шлюбу в сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька на його утримання, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 10.06.2022 прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позову підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи позиції сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1875, сторони зареєстрували шлюб 29.11.2014. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112\~СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1статті 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3статті 115 СК України,документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно вимога позивача про залишення їй прізвища, набутого під час укладення шлюбу « [PERSON] », після розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає, що відповідно дост.180 СК України,батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що під час судового розгляду домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей була досягнута, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька на його утримання, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення\~ст.185 СК України\~щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ч.1ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено суму судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 992 грн. 40 коп., вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, і враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved