Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони з листопада 2021 року спільно не проживають, намір продовжувати шлюб і поновити сімейні відносини у позивача відсутній, добровільно розірвати шлюб відповідач відмовляється. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 травня 2022 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2022 року відкрито провадження у справі № 753/4604/22 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 14 липня 2022 року. 14 липня 2022 року розгляд справи відкладено на 29 липня 2022 року. У судове засідання позивач не з`явився, разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання та за допомогою смс-повідомлення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 серпня 2020 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1189. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини другої статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Зі змісту позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між сторонами та спільне проживання припинені, поновити сімейні відносини можливість відсутня, оскільки позивач має намір створити нову сім`ю, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача,заява про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, а отже наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила суд про відновлення їй дошлюбного прізвища. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved