Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат пов`язаних з проведенням експертизи. В обґрунтування позовних вимог представник позивача [PERSON] зазначила, що 12.01.2020 року відповідач [PERSON] , придбала у позивача ноутбук зальною вартістю 11\~999 грн. У межах гарантійного строку відповідач звернулась до позивача із заявою про виявлення недоліків в роботі ноутбуку, та відповідно до Звіту № 840656 від 27.02.2020 року наданого сервісним центром ERC ІП «Логін» було здійснено: діагностику, оновлення версії програмного забезпечення, претензій щодо проведеного обсягу робіт у відповідача не було. Відповідач знову звернулась до позивача 15.12.2020 року із заявою про проведення незалежної експертизи товару, оскільки у неї були претензії до роботи товару, на підставі чого 29.12.2020 року було складено Акт надання згоди на проведення експертизи, та відповідач власним підписом підтвердила зміст ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів». Представник позивача зазначає, що витрати на проведення експертизи згідно платіжного доручення № 2752 від 16.03.2021 року становлять: 5\~835 грн., які відповідач в добровільному порядку не відшкодувала, вимогу щодо відшкодування ТОВ «Технополіс-1» витрат на проведення експертизи, проігнорувала. На підставі викладеного, представник позивача просить, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення експертизи у розмірі: 5\~835 грн. 00 коп., та судові витрати пов`язані з розглядом справи. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 липня 2021 року позовну заву Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.177 ЦПК України. Заявою від 25.08.2021 року (вх. № 24566) позивач усунув недоліки визначені ухвалою суду, надав суду платіжне доручення (а.с.28). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про права на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання призначене на 21 липня 2022 року представник позивача не з`явився, разом з цим, на адресу суду надійшло клопотання щодо можливості розгляду справи за відсутності позивача, згідно якого представник зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.65-68). Відповідач [PERSON] до суду також не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, а також шляхом направлення смс-повідомлення (а.с.63,64), разом з цим відповідач не з`явилась, про причини не явки суду не повідомила, не подала відзиву, що відповідно до ст. 223 ЦПК України не перешкоджає можливості розгляду справи. Разом з цим, судом враховується, що відповідач особисто в приміщенні суду ще у листопаді 2021 р. отримала копію позову з додатками, була ознайомлена про час та місце слухання справи (а.с.50), відзиву або заперечень на позовну заяву не надала. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2022 року вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог дійшов наступних висновків. Предметом позовних вимог є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертизи у розмірі: 5\~835 грн. 00 коп., оскільки за даними експертизи придбаний товар є належної якості та недоліків товару не виявлено. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами. Судом встановлено, що й відповідно підтверджується квитанцією ТОВ «Технополіс», що відповідач у справі 12.01.2020 року придбала у магазині позивача за адресою: [ADDRESS] товар, а саме: ноутбук НР 15 db 1012 ua (8РТ66ЕА) загальною вартістю 11\~999 гривень 00 коп. Згідно чеку вбачається, що вартість товару становила 13\~999 грн., з урахуванням знижки становить: 11\~999 гривень 00 коп. (а.с.4). Позивач зазначає. що під час гарантійного строку відповідачем (покупцем) було виявлено недоліки у роботі товару, та відповідно 11.02.2020 року відповідач передала товар для проведення гарантійного обслуговування. Відповідно до заяви про приймання товару від покупця Одеська філія ТОВ «Технополіс-1» за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 88 прийняло від покупця товар ноутбук НР 15 db 1012 ua (8РТ66ЕА) (а.с.5). Відповідно до звіту до замовлення № 840656 від 27.02.2020 року сервісним центром були проведені роботи: діагностика, оновлення версії програмного забезпечення. Дата закінчення ремонту 03.03.2020 року (а.с.6). В подальшому, згідно заяви [PERSON] , від 15.12.2020 року вбачається, що остання звернулась до управляючого з приводу проведення незалежної експертизи з підстав того, що після ремонту ноутбук працював лише 1 годину (а.с.7). Актом надання згоди на проведення експертизи від 29.12.22020 року ноутбук було передано продавцю для проведення експертизи. В акті також зазначено, що покупець ознайомлена з вимогами ч.4.ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» (а.с.8). Актом приймання товару на експертизу від 18.02.2021 року підтверджено факт передання товару до сервісного центру (а.с.8 зв.) Так згідно Договору № ED -2525-6-1732.21 про проведення експертного дослідження складеного 23.02.2021 року судовою незалежною експертизою прийнято для проведення експертного дослідження товар, вартість послуг становить: 5\~835 грн. 00 коп. Відповідно до висновку експерта ED-2525-6-1732.21 складеного 24.04.2021 року ноутбук марки НР 15 db 1012 ua не має недоліків (а.с.14-16). На підтвердження оплати послуг експертного дослідження, позивачем надано платіжне доручення № 2752 від 16.03.2021 року згідно якого платник здійснив перерахування грошових коштів судової незалежної експертизі України в сумі: 5\~835 грн. (а.с.17). Відповідно до Акту ED-2525-6-1732.21 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.05.2021 року ТОВ «Судова незалежна експертиза України» та ТОВ «Технополіс-1» склали акт про виконання в повному обсягу (послуг) згідно Договору від 23.02.2021 року, роботи виконані та прийняті замовником (а.с.18). Відповідно до повідомлення від 01.06.2021 року позивач звернувся до відповідача з листом про оплату експертного висновку у відповідності до ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» в розмірі: 5\~835 грн., відповідно до квитанцій відповідачу лист було направлено рекомендованим листом (а.с.19-20). Позивач зазначає, що відповідач відмовляється в добровільному порядку сплачувати вартість проведеної експертизи, в супереч тому, що їй були роз`яснені наслідки відповідно до ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів», та вона ознайомлена з даною нормою закону, про що поставила підпис 29.12.2020 року (а.с.8). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі: Закон), який є спеціальним Законом, що регулює відносини між споживачем та продавцем товару, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб серед іншого мають право на належну якість продукції і саме продукцію належної якості продавець, згідно з ч. 1 ст. 6 цього Закону, зобов`язаний передати споживачеві. Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості передбачені ст. 8 Закону. Так, ч. 1 ст. 8 Закону передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, або відшкодування витрат на усунення недоліків. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Істотний недолік, як встановлює п. 12 ст.1 Закону - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з наведених нижче ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад 14 календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. У частині чотирнадцять статті 8 Закону визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Таким чином саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця, що відповідає висновку, висловленому Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 559/388/17, провадження № 61-30670св18 Згідно ст. 679 ЦК України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. За вимогами ст. 708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Із змісту наведених вимог закону випливає, що право на отримання від продавця грошових коштів виникає лише в разі істотності виявлених в придбаному товарі недоліків, що виникли з вини виробника (продавця, виконавця). Таким чином саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції. Зазначені недоліки, а також вина продавця мають бути встановлені судом відповідно до наданих сторонами та оцінених судами доказів у справі. Позивач, як споживач, скористався своїм правом, а саме п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає право споживача на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк, якщо такий товар знаходиться на гарантії. Як встановлено матеріалами справи, згідно висновку експерта ED-2525-6-1732.21 складеного 24.04.2021 року ноутбук марки НР 15 db 1012 ua не має недоліків. Ноутбук вмикається, відбувається завантаження операційної системи. В процесі увімкнення та завантаження операційної системи не було виявлено недоліків або інших зауважень до роботи пристрою (а.с.14-16). За приписами ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач\~зобов`язаний\~відшкодувати продавцю\~(виконавцю,\~підприємству,\~яке виконує\~його функції)\~витрати на\~проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. З даного приводу суд зазначає, що відповідач копію позову з додатками отримала ще 29.11.2021 року, з будь-якими заявами на адресу суду не зверталась, не надала відзиву, заперечень або доказів на спростування обставин позову, тобто, суд робить висновки, що відповідач свідомо знехтувала своїм правом щодо надання обґрунтованих заперечень з приводу позовних вимог. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертного дослідження є доведеними та підлягають задоволенню. Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2\~270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved