Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Представник позивача, АТ КБ «Приватбанк» - Безменко М.Є., звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №DNLOGI0000004733 від 26 лютого 2008 року в розмірі 501 847 грн. 15 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 7 527 грн. 71 коп. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач мотивував тим, відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №DNLOGI0000004733. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 227\~250 грн. 00 коп. на термін до 26 лютого 2030 року, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за даним договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. У зв`язку з цим, 09 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 31 жовтня 2014 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] задоволено, звернено стягнення на предмет іпотеки. Однак, вказане рішення суду не свідчить про припинення договірних відносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Оскільки, з відповідача [PERSON] в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати звернення до суду (09 жовтня 2013 року), то за період з 10 жовтня 2013 року по 20 жовтня 2021 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 501\~847 грн. 15 коп., яка складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 448\~057 грн. 80 коп., нарахованих 3% річних від простроченої суми в розмірі 53\~789 грн. 35 коп. У зв`язку з викладеними обставинами, представник позивача і звернувся до суду. \~ \~ \~ \~Представник позивача, АТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак згідно змісту позову просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялася судом належним чином про дату, час та місце слухання справи, не надала суду пояснень про причини неявки, відзив на позов не надавала. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлялась належним чином про дату, час та місце слухання справи, вона не повідомила суд про причини неявки, нею не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, 26 лютого 2008 року АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний іпотечний договір №DNLOGI0000004733, згідно якого кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в розмірі 227\~250 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та строки, визначені договором. Кредит надано на строк не пізніше 26 лютого 2030 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] 26 лютого 2008 року було укладено договір іпотеки №SAMDN51000093321692, за умовами якого відповідач надав в іпотеку квартиру загальною площею 42,90 кв.м, житловою площею 26,80 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] належним чином умови кредитного договору щодо повернення коштів, сплати процентів за користування кредитом, не виконувала, в результаті чого у неї утворилася заборгованість і банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 31 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 05 січня 2015 року, позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості в розмірі 647\~539 грн. 61 коп., яка утворилася в період з 26 лютого 2008 року по 03 жовтня 2013 року, за договором про іпотечний кредит №DNLOGI0000004733 від 26 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 42,90 кв.м, житловою площею 26,80 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого раніше рішення суду. Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~З наявних письмових матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про іпотечний кредит, внаслідок чого за період з 10 жовтня 2013 року, тобто період не охоплений м вищезгаданим рішенням суду, станом на 20 жовтня 2021 року у неї утворилась заборгованість в розмірі 501 847 грн. 15 коп., що складається із нарахованого індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 448\~057 грн. 80 коп. та нарахованих 3% річних від простроченої суми в розмірі 53\~789 грн. 35 коп.. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов`язання, що випливає з кредитного договору, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 7 527 грн. 71 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved