Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

Представник позивача\~ адвокат\~Бачинський А.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №3774, вчинений 22.09.2020 приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В.,\~простягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», заборгованості в суму 71\~867,77 грн, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь [PERSON] понесені судові витрати. Ухвалою суду від 07.04.2022 було забезпечено позов [PERSON] до ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Івано Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №3774, вчиненим приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В. від 22 вересня 2020 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №67-0211007/ФК-08 від 22 травня 2008 року на загальну суму 71\~867,77 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що позивач не визнає наявність заборгованості перед відповідачем за кредитним договором №67-0211007/ФК-08 від 22.05.2008. Зазначає, що виконавчий напис №3774 було вчинено за кредитним договором №67-0211007/ФК-08 з грубим порушенням діючого законодавства, без дотримання приватним нотаріусом під час вчинення виконавчого напису вимог ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Крім цього, вказує, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області у справі 438/436/16-ц від 01.04.2019 за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 67-0211007/ФК-08 в сумі, було відмовлено. Просив визнати виконавчий напис №3774, вчинений 22.09.2020 приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», заборгованості в сумі 71\~867,77 грн, таким, що не підлягає виконанню та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс» на користь позивача понесені судові витрати . Представник позивача адвокат Бачинський А.В. подав до суду заяву про стягнення понесених судових витрат для надання правової допомоги в сумі 6500, 00 грн. Ухвалою судді від 11.04.2022 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява представника адвоката Бачинського А.В. про розгляд справи без його та позивача участі. Представник відповідача ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» до суду не з`явився вчетверте, про розгляд справи був повідомлений належним чином , причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав або інформації про поважність причин неподання відзиву. Тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, проти чого представник позивача не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Івано Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, зважаючи на четверту неявку відповідача та відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3774 від 22.09.2020 про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості в суму 71867,77 грн. (а.с.26). Відповідно до копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А., від 13.09.2021 року ВП №66403184 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.14). Відповідно до копії рішення Бориславського міського суду Львівської області у справі 438/436/16-ц від 01.04.2019 за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 67-0211007/ФК-08 в сумі було відмовлено (а.с. 8). Згідно з копією постанови Львівського апеляційного суду від 01.10.2019 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишено без задоволення, рішення Бориславського міського суду Львівської області від 01.04.2019 залишено без змін (а.с. 9-12). З копії постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №35087489 від 25.09.2013, вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-320/2012, виданого 15.08.2012 Бориславським міським судом Львівської області щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 108\~734,44 грн.закінчено (а.с.7). Відповідно до вимог\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до пункту 19\~статті 34 Закону України "Про нотаріат"\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 50 Закону України "Про нотаріат"\~передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з\~статтею 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до приписів\~статі 88 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідний порядок вчинення виконавчих написів передбачений главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5\~(далі - Порядку). Згідно пунктів 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу II Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. З урахуванням того, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, й постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ КБ "Приват Банк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.01.2017 року, визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", та у відповідності до\~статті 129-1 Конституції України, якою визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання, виключний Перелік документів не передбачає вчинення виконавчого напису нотаріусом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, у тому числі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Таким чином, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису від 22.09.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення нотаріусом, у зв`язку з чим даний виконавчий напис не підлягає виконанню, що становить належне обґрунтування заявлених позовних вимог. Окрім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача [PERSON] заборгованості в сумі 71867,77 грн, визначеної у виконавчому написі від 22.09.2020 року була обумовлена обставинами того, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, окрім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року в справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (п.п. 2.3 п.2 глави 16 розділу II Положення). У постанові від 10.04.2019 року в справі № 201/11696/16-ц Верховний Суд зазначив, що безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, - це\~\~обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону "Про нотаріат"). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Позивач не погоджується із заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, відтак така сума боргу не має ознак безспірності. Натомість відповідачем не подано до суду жодних належних та достовірних доказів щодо спростування доводів сторони позивача. Таким чином, в ході вивчення матеріалів справи встановлено, що приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру грошових сум, які підлягають стягненню за виконавчим написом з позивача [PERSON] на користь відповідача ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», чим порушив норми\~Закону України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи вимогу щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 6500 грн, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На користь позивача підлягають стягненню з відповідача документально підтверджені судові витрати в сумі 1488,60 грн, з яких 992,40 грн сплаченого судового збору за ставкою немайнових вимог фізичної особи та 496,20 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником позивача подано договір про надання правової (правничої) допомоги №5/2022 від 09.02.2022, акт про надану правову допомогу від 05.04.2022. Як стверджується матеріалами справи, представник позивача в порядку надання останньому професійної правничої допомоги написання складання та надсилання адвокатських запитів, підготовкою позовної заяви про визнання виконавчого напису виданого 22.09.2020 приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківського округу Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за №3774, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», підготовка заяви про забезпечення позову на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №5/2022 від 09.02.2022 (копія якого є наявною у матеріалах справи) і до заяви про стягнення понесених судових витрат, долучено відповідні докази про надання такої допомоги цим представником, саме адвокатом Бачинським А.В. та докази щодо підготовки, подання, та супроводження позову, саме про визнання виконавчого напису №3774 від 22.09.2020 таким, що не підлягає виконанню, та їх вартості. Натомість, позивачем (його представником) так і не було подано до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та (або) доводів і доказів про неспівмірність цих витрат, що унеможливлює вирішення судом питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки (ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності) суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, з власної ініціативи. Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що, відповідно до приписів частини п`ятої статті 137 ЦПК України, унеможливлювало вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу. Підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених позивачем обставин відсутні. Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №454/3919/18 (провадження № 61-13848св21). За вищенаведених обставин в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення вимоги представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 6500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved