Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі, який в 2016 році розірвано. В шлюбі в них народилося дочка [PERSON] -30.05.2003 року, яка проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 01.06.2018 року з [PERSON] присуджено стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частки від його доходів, які відповідач сплачував. Їхня дочка [PERSON] є інвалідом ІІ груди з дитинства. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 23.02.2022 [PERSON] , [INFO] визнано недієздатною та призначено її опікуном дочки. Відповідач добровільно допомоги на утримання дочки, крім присуджених аліментів не надає. Її доходів не вистачає на забезпечення дитині належного рівня життя, додаткових доходів немає, підприємницькою діяльністю не займається, так як постійно перебуває біля дочки. Весь тягар матеріального утримання дитини-інваліда, пов`язаного з її лікуванням та проживанням, покладений на неї. Дочка часто хворіє, потребує інколи і невідкладного стаціонарного лікування, потребує медичного обстеження в різних спеціалістів на що потрібні значні суми грошей. Відповідач не приймає участі у догляді за дочкою під час проведення медичного обстеження, не купляє для дитини продукти харчування, одяг, взуття, предмети, які необхідні для проживання. А тому, сама не спроможна утримувати дитину та потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач є фізично здоровою, працездатною людиною, фактично на даний час є пенсіонером отримує пенсію, а також підробляє на роботі (неофіційно) та отримує дохід, а тому вона вважає, що він зобов`язаний матеріально утримувати дитину та сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця , на весь час непрацездатності. Стислий виклад позиції позивача: Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Просила стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини інваліда ІІ групи в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на весь час непрацездатності, стягнення розпочати з дня подачі позовної заяви. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.05.2022 року провадження по даній справі відкрито та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі . Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2016 розірвано. Вказане рішення набрало законної сили (а.с. 10). В шлюбі в сторін народилася дитина: [PERSON] [INFO] (а.с.4). 01.06.2018 Димитровським міським судом Донецької області постановлено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , 2003 р.н., аліменти в розмірі ј частки від доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.06.2018 року державного виконавцю Миргородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Рябка А.Ю. встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Покровському об`єднаному управлінню ПФ України Донецької області (а.с. 16). З копії трудової книжки [PERSON] встановлено, що вона здійснює догляд за дитиною інвалідом ІІ групи (а.с. 12). З висновку лікарської медичного закладу щодо необхідності постійного догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №1757/5 встановлено, що [PERSON] , 2003 р.н., інвалід ІІ групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду ( а.с. 9). 23.02.2022 року Димитровський міський суд Донецької області постановив рішення суду , яким визнав [PERSON] , 2003 р.н. недієздатною та призначено над нею опікуна [PERSON] (а.с. 13-14). З довідок від 11.03.2022 року за № 2609-70000828129 та № 2609-70000835677 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що [PERSON] , [INFO] та її дочка [PERSON] , [INFO] - фактично проживають в [ADDRESS] (а.с. 8). Норми права, які застосував суд та мотиви суду: Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку. Статею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно\~статті 198 СК Українибатьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Тобто вказана стаття передбачає, що батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати своїх дітей після досягнення ними повноліття за наявності сукупності таких обставин: дочка або син є непрацездатними; непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надати таку допомогу. За приписами\~статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182\~СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини восьмої та дев`ятої\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У відповідності до ст.ст.200,\~201 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Згідно зі\~ст.88 СК України\~якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої\~статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Згідно ч.1\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави Висновки суду: Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня донька сторін [PERSON] , 2003 р.н. є інвалідом ІІ групи з дитинства. Вона проживає з матір`ю [PERSON] , оскільки потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду, за станом здоров`я не може виконувати ніякі види праці. Відповідач проживає окремо, отримує доходи, однак не допомагає позивачці доглядати за їхньою спільною непрацездатною донькою, яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю. При визначені розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що обов`язок утримувати повнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка є непрацездатною, отримує пенсію по інвалідності у мінімальному розмірі, відтак потребує матеріальної допомоги, зокрема, на лікування, придбання продуктів харчування, одягу та інших необхідних речей, а також стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є фізично здоровою, працездатною особою, пенсіонер, який отримує доход, інших утриманців немає. Враховуючи наведені\~норми матеріального\~права,\~встановивши фактичні\~обставини справи,\~які мають\~суттєве значення\~для її\~вирішення,\~суд вважає за можливе призначити відповідачу аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку щомісячно, на весь період непрацездатності [PERSON] , а тому позовні вимоги слід задоволити повністю. Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 20.05.2022 року. На підставі п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності\~до ч.6\~ст.141\~ЦПК України\~слід стягнути з відповідача\~ [PERSON] на користь держави 992 грн.40 коп. судового збору. На підставі ст. ст. 80, 88, 198, 200, 201 СК України,

Outcome: approved