Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2017 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, часті сварки. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати, так як він існує формально. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 08.12.2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрите провадження у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала письмову заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, та підтримання позовних вимог. Клопотання про надання строку для примирення позивачем заявлено не було. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача адвокат Хмара М.В. в судове засідання не з`явилась, надіслала письмову заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, та підтримання позовних вимог. Клопотання про надання строку для примирення представником позивача заявлено не було. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Оголошення про виклик відповідача в судове засідання розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач, належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Відзиву [PERSON] не подав. Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно паспорта громадянина України № [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] в м.Рівне Рівненської області Україна. Із копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 04.07.2017 року, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 04.07.2017 року, та місцем реєстрації зазначено: відділ реєстрації Геокчайського району Азербайджанської Республіки (актовий запис №135). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.02.2020 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії посвідки на тимчасове проживання в Україні № [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в Азербайджані. 22 січня 1993 року держави - члени СНД (Договірні Сторони) підписали Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі - Конвенція). Цей документ спрямований на забезпечення належного захисту прав і законних інтересів осіб, що проживають на територіях країн СНД. 10 листопада 1994 року Верховною Радою України було ратифіковано цю Конвенцію та 14 квітня 1995 року вона набула чинності для України. Зазначену Конвенцію слід застосовувати у відносинах України, зокрема, і з Азербайджанською Республікою. Відповідно до ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 29 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої Україною з застереженнями Законом № 240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. По справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 2 статті 28, компетентні установи Договірної Сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один з подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на територіях яких проживає подружжя. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Статтею 16 Закону визначено, що особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не з`явився в судове засідання і не представив суду будь-яких доказів на спростування обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом із позовної заяви встановлено, що між подружжям склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, клопотання про надання строку для примирення жодною зі сторін не заявлено, зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved