Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою і просить встановити факт, що [PERSON] , російською мовою - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , російською мовою - [PERSON] , [INFO] , є однією собою. Встановити факт, що він є сином [PERSON] / [PERSON] /, та онуком [PERSON] , [INFO] , який народився до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону Україні «Про правонаступництво України». Посилається в заяві на те, що він є сином [PERSON] / [PERSON] /, та онуком [PERSON] . Однак у документах, що підтверджують родинні зв`язки, існують розбіжності в написанні імені діда та по батькові матері: [PERSON] / розсійською мовою: [PERSON] /. Оскільки він має намір звернутися до органів міграційної служби України для одержання дозволу на імміграцію поза квотою імміграції, оскільки має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, вказані розбіжності є перешкодою для нього. Враховуючи викладене вище, неможливості іншим шляхом усунути вказані розбіжності в документах, просить задовольнити заяву. Заявник в судове засідання не з`явився, представник останнього подав до суду заяву і просить розглядати справу в його відсутності та відсутності заявника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає, у тому числі, справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За правилами ст. ст. 94, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON] / [PERSON] / та онуком [PERSON] . Спорідненість заявника з вказаними особами підтверджується наступним. З наданих заявником документів на підтвердження спорідненості вбачається, що вони оформлені російською мовою. З копії свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 18 серпня 1973 року, вбачається, що він народився [INFO] в м.Хабаровську Хабаровського краю РСФСР. Його батьками є російською мовою: [PERSON] та [PERSON] . Із Свідоцтва про одруження батьків заявника вбачається, що дані матері зазначені російською мовою як: [PERSON] . Батько зазначений як: [PERSON] . Із Свідоцтва про його народження вбачається, що він народився [INFO] в м.Тальне Черкаської області. З експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/237 від 27 вересня 2021 року вбачається, що записи по батькові: [PERSON] / в свідоцтві про народження російською мовою: [PERSON] /та [PERSON] / свідоцтво про народження заявника / і запис російською мовою мати [PERSON] ; свідоцтво про люб, запис російською мовою [PERSON] / [PERSON] / у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. / а.с. 4 - 8 / Відповідно до ч.1 ст.8 Закону Ураїни « Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. З свідоцтвом про народження діда заявника вбачається, що він народився в Україні, в м.Тальне Черкаської області. / а.с. 7 / Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Виходячи з викладеного вище, підстав звернення заявника до суду, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 15 та 20 ЦК України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Враховуючи викладене вище, підстав звернення заявника до суду, суд вважає, що ефективним способом захисту його прав є саме встановлення факту спорідності з матір`ю та дідом, остатнім для реалізації прав заявника.

Outcome: partial