Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

06.12.2021 [PERSON] в особі свого представника адвоката Поліщука В.В. звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: [ADDRESS] , шляхом зняття з реєстрації. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстровані вона та її діти : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Фактично на даний час у квартирі проживають вона та [PERSON] , [PERSON] .. Крім того, позивач зазначає, що її син [PERSON] з власної волі не проживає у квартирі з 2019 року, його фактичне місце проживання їй не відомо, жодних перешкод у проживанні вона та інші члени родини не чинили. Ухвалою від 11.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 27). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідач у призначене судове засідання повторно не з`явився, в силу вимог ст.128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Заяви щодо розгляду справи без його участі, відзиву від відповідача не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , - що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 06.11.2012 № 36136671, номер запису 1473 в книзі 5; інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.11.2021 (а.с. 9-11). Встановлено, що з 09.12.2015 в належній позивачу квартирі зареєстровані : позивач [PERSON] , (власник квартири), її дочка [PERSON] , [INFO] , та сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 13). Відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживає з 2019 року, що підтверджується довідкою ОСББ «Щасливе-Лу 14» № 68 від 10.11.2021 (а.с. 12). Згідно вимог ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також\~ відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . А також, с уд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно \~п.\~50\~Порядку декларування\~та реєстрації\~місця проживання\~(перебування),\~затверджене постановою\~Кабінетом Міністрів\~України від\~07.02.2022\~№ 265,\~зняття із\~задекларованого/зареєстрованого\~місця проживання\~(перебування)\~здійснюється на\~підставі,\~в тому\~числі \~ за рішенням суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується). Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, який зареєстрований в належній позивачу квартирі, тривалий час, понад один рік без поважних причин не проживає, він втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Вимоги щодо відшкодування понесених судових витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved