Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

Громадянка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем [PERSON] та зареєстрований 04 червня 2016 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повноліття. Позов обґрунтований тим, що 04 червня 2016 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований був Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено актовий запис №153. У шлюбі у них з відповідачем народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Виявилося, що вони мають зовсім протилежні погляди на сімейне життя, намагання зберегти сім`ю не дали позитивних результатів. Спільна малолітня дочка [PERSON] фактично проживає з нею, їй забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, між ними склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дочки. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, не забезпечує її, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Ухвалою судді від 28 червня 2022 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У своїй письмовій заяві позивач [PERSON] просить суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та задовольнити повністю вимоги в частині стягнення аліментів на малолітню дитину. Відповідач був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, від якого не надійшло до суду відзиву на позов або заяви про розгляд справи за його відсутності, або заяви про визнання позову. З урахуванням того, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних на те причин, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, оскільки позивач у своїй письмовій заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 21 липня 2022 року позовні вимоги в частині розірвання шлюбу між сторонами залишено без розгляду. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2016 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №153, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №885. У відповідності до ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов`язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в\~ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов`язок батьків. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сплата аліментів за рішенням суду є одним\~зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Окрім того, суд звертає увагу на те, що законодавчо визначеним мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач не спростував позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів в розмірі однієї чверті доходу (заробітку) на утримання дочки, не надав відзиву на позов. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім, справедливим, відповідатиме інтересам дитини та не порушить прав сторін. Частиною 1\~ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З позовом до суду позивач звернулася 27.06.2022 року, а тому саме з даного періоду слід стягувати аліменти. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, враховуючи те, що позивач за подання позову в частині стягнення аліментів, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути кошти з відповідача по справі в дохід держави.

Outcome: approved