Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

11.07.2022 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи, посилаючись на те, що Фастівським міськрайонним судом Київської області 06.07.2022 року ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , яким позовні вимоги задоволено. Оскільки при винесені рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, представник позивача проси ть стягнути з [PERSON] на корить [PERSON] витрати повязані з розглядом справи, а саме судовий збір та витрати на проведення експертизи. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази заяви та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді письмових доказів, судом встановлено, що 06 липня 2022 року Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про присудження грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію Ѕ частини вартості: автомобіля марки «Renault Master», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , автомобіля марки «Toyota Avalon», 2014 року випуску, номер кузова [NUMBER] , мотоцикла марки «Yamaha xv 1100», 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER] в розмірі 483556,90 грн. Згідно п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до\~ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір". Згідно п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік" № 1082-ІХ від 15.12.2020 року (в редакції звернення до суду), за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 908,00 грн та не більше 11350,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем [PERSON] сплачено мінімальний судовий збір в розмірі 908,00 грн, згідно квитанції № 112463232 від 04.11.2021 року. Також, в позовні заяві зазначено, що після проведення експертизи, яка визначить ринкову вартість автомобіля судовий збір буде доплачено. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2022 року, за клопотанням представника позивача призначено судову автотоварознавчу експертизу, за результатами якої 16.05.2022 року експертом Незалежного інституту судових експертиз Таракановим Ю.Ю. складено Висновок №9934, згідно якого ринкова вартість 1/2 частини вартості майна на час розгляду справи, становить 483556,90 грн. Таким чином, 1 відсоток ціни позову у справі за позовом [PERSON] про присудження грошової компенсації, має становити 4835,56 грн. Разом з тим, позивачем різницю суми судового збору, з урахуванням раніше сплаченого в розмірі 908,00 грн, не доплачено у зв`язку з чим суд вважає, що з позивача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3927,56 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, враховуючи, що позивачем при зверненні до суду документально підтверджено сплату судового збору в розмірі 908,00 грн, суд вважає, дані витрати стягнути з відповідача на користь позивача. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з проведенням експертизи, суд вважає в цій частині заяви відмовити, оскільки матеріали справи не містять належних доказів (квитанцій, платіжних доручень, інших грошових переказів) на підтвердження їх оплати з боку позивача [PERSON] , не зважаючи на те, що оплату за проведення експертизи, за ухвалою суду, було покладено на позивача [PERSON] . Доданий до висновку судового експерта акт надання послуг № 45 від 16.05.2022 року, за яким замовник [PERSON] , з одного боку, і представник виконавця ТзОВ «НІСЕ» в особі директора Макаренко Л.М., склали цей акт, про те, що на підставі наведених документів, виконавцем були виконані наступні роботи, а саме проведення судової експертизи вартість якої становить 15600,00 грн не є належним доказом оплати її вартості. Крім того даний акт, погоджений лише зі сторони виконавця. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від\~12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи. На підставі наведеного,

Outcome: partial