Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 04.02.2015 до 25.09.2017 та з 15.01.2019 по 17.12.2020 він працював у ДП «Мирноградвугілля» гірником очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті. Через шкодливі умови праці він занедужав та згідно з висновком ЦЛЕК від 22.09.2021 №33/1000 йому було встановлене професійне захворювання: хронічна радикулопатія S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язові-тонічним та больовим синдромами (М54.1); хронічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (11ст.) за класифікацією [PERSON] та Пономарьової (Н90.3); хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затухаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ступеня захворювання професійні, встановлені вперше. 07.10.2021 після проведення розслідування професійного захворювання комісією було складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання, за яким захворювання визнане професійним та таким, що пов`язане із виробництвом, виникло через тривалий вплив на організм шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, рівні та концентрації яких перевищували допустимі параметри, а саме: важкість праці, виробничий шум, пил фіброгенної дії. 13.01.2022 МСЕК йому встановлено ІІІ групу інвалідності за профзахворюванням та 65% втрати працездатності, в тому числі 30% за хронічним попереково-крижовим радикулітом, 20% за хронічним бронхітом, 10% за приглухуватістю, 5% за виробничою травмою 27.04.2017; з 24.12.2021 безстроково. Рекомендоване медикаментозне лікування за профзахворюваннями та наслідками трудового каліцтва, санаторне та курортне лікування за хронічним попереково-крижовим радикулітом, корсет, Д-облік лікарів невролога, терапевта та ЛОР. Після встановлення стійкої втрати працездатності він продовжує постійно лікуватися, але стан здоров`я не відновився, а навпаки погіршився. Це спричинює моральні переживання, оскільки він не може вести нормальний спосіб життя, життєвий уклад змінився, погане самопочуття, безсоння дратує його і впливає на стосунки з близькими, спричиняє уникнення спілкування. Він став погано чути та швидко втомлюється, має постійний кашель, потреба у постійному лікуванні також впливає і на стан сімейного бюджету. Спричинена моральна шкода та її наслідки вимагають від нього додаткових зусиль для організації життя. У зв`язку із цим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування моральної шкоди 90000,00 гривень. ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] та його представник адвокат Пустовгар А.О. до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, спрямували суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, в якій підтримали заявлені вимоги та не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення. Представник відповідача до суду не з`явився, відповідач повідомлений належним чином про суть справи, час та місце її розгляду. Відзиву на позов відповідач не подав, про свою позицію у справі не повідомив, будь-яких клопотань і заяв не подав. Представником третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Мирноградського міського відділення подані суду письмові пояснення у справі, у яких зазначене, що управління просить вирішити справу без участі свого представника та ухвалити рішення на розсуд суду. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі 14.02.2022 ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, розгляд якої по суті призначено на 15.03.2022, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі письмові пояснення (заперечення) щодо позову. Розгляд справи відкладався через введення 24.02.2022 на території України воєнного стану. В судовому засіданні 20.07.2022 у зв`язку із повторною неявкою до суду представника відповідача, який повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [PERSON] з 04.02.2015 до 25.09.2017 та з 15.01.2019 по 17.12.2020 він працював у ДП «Мирноградвугілля» гірником очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті. 17.12.2020 звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України наказом №92-к від 17.12.2020 за власним бажанням. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 07.10.2021 за формою П-4 встановлено, що хронічні професійні захворювання [PERSON] хронічна радикулопатія S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язові-тонічним та больовим синдромами (М54.1); хронічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (11ст.) за класифікацією [PERSON] та Пономарьової (Н90.3); хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затухаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ступеня виникли у зв`язку із тривалим часом роботи в умовах впливу шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, параметри яких перевищують допустимі норми, причинами професійного захворювання є важкість праці, виробничий шум, пил переважно фіброгенної дії. Осіб, що порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, що стали причиною профзахворювань, виявити не стало можливим. Згідно з медичним висновком №33/1000 від 22.09.2021 Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання у [PERSON] встановлені вперше професійні захворювання: хронічна радикулопатія S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язові-тонічним та больовим синдромами (М54.1); хронічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (11ст.) за класифікацією [PERSON] та Пономарьової (Н90.3); хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затухаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ступеня. Про наявність та перебіг вказаних захворювань позивача свідчать і інші досліджені судом медичні документи. 13.01.2022 [PERSON] за наслідками огляду медико-соціальною експертною комісією встановлено з 24.12.2021 ІІІ групу інвалідності безстроково за професійним захворюванням та первісно-повторно за сукупністю 65% втрати працездатності (30% за хронічним попереково-крижовим радикулітом, 20% за хронічним бронхітом, 10% за приглухуватістю, 5% за виробничою травмою 27.04.2017). Рекомендоване медикаментозне та санаторно-курортне лікування за професійними захворюваннями, носіння корсету, Д-облік у лікарів невролога та терапевта. V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України, життя і здоров`я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. На всіх підприємствах, в установах, організаціях згідно з положеннями ст.153 КЗпП України повинні створюватися безпечні і нешкідливі умови праці. При цьому забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається виключно на власника або уповноважений ним орган. Ця норма закону корелюється з нормою, викладеною у\~ст.13 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якої роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Згідно з ч.1ст.1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому частина 2 ст.1167\~ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується, зокрема, незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Статтею ст.38 Гірничого Закону України\~до обов`язків гірничого підприємства віднесене й відшкодування шкоди, завданої фізичній особі.\~ Як вбачається зі змісту ч.1 ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Суд вважає, що позивачеві дійсно заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок професійних захворювань та виробничої травми він зазнав фізичного болю, страждань, втратив 65% своєї працездатності, набув інвалідність, що суттєво змінило звичний уклад його життя. Отже, вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди є правомірними та підлягають задоволенню. Щодо визначення розміру відшкодування, суд вважає, що вимога позивача про стягнення 90000,00 гривень має бути задоволена частково. За роз`ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 з подальшими змінами, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням ступеню вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди [PERSON] суд враховує характер правопорушення, глибину та тривалість фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини підприємства, що завдало моральну шкоду (на якому позивач працював весь час загального строку підземних робіт), істотність вимушених змін у способі життя позивача та інші обставини, які мають вагоме значення, в тому числі, наслідки втрати працездатності позивачем, стан його здоров`я на теперішній час та медичні рекомендації, додержання яких тягне за собою внесення коректив у звичайний спосіб життя позивача.\~ Виходячи з викладеного вище та

Outcome: partial