Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

У червні 2021 року позивача [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 21626, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, від 03.02.2021 року. В обґрунтування позову вказувала, що відповідно до постанови приватного виконавця Табінського Олега Володимировича від 19.03.2021 року при виконанні виконавчого напису № 21626 від 03.02.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, із заробітної плати позивача стягуються кошти на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» у розмірі 41 095,48 грн. Вказує, що усі зобов`язання позивач виконала належним чином та має квитанції про сплату боргу, а вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням закону, тому звернулась до суду з даним позовом. В позовній заяві позивач просила суд витребувати від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірені копії нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису № 21626 від 03.02.2021 року. 29.06.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 01.06.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірену копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису № 21626 від 03.02.2021 року. 01.09.2021 року на адресу суду надійшов лист вказаного приватного нотаріуса про неможливість надання витребуваних документів у зв`язку з обшуком в нотаріальній конторі та вилученням документів нотаріального діловодства та архіву згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2021 року. 08.11.2021 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] залишено без руху з підстав невідповідності ч. 5 ст. 177 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків. 22.11.2021 року на виконання вимог вказаної ухвали через канцелярію суду позивач подала клопотання, в якому просить витребувати оскаржуваний виконавчий напис у приватного виконавця Табінського О.В. 23.11.2021 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача та витребувано від приватного виконавця Табінського О.В. належним чином завірену копію оскаржуваного виконавчого напису. Вказана ухвала про витребування доказів направлена судом на адресу приватного виконавця Табінського О.В. та повернулась без вручення адресату у зв`язку з відсутністю за вказаною адресою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0911311865652, при цьому копія ухвали про витребування доставлена 24.05.2022 року приватному виконавцю на його електронну адресу pv.tab.Oleg@ukr.net. 20.05.2022 року ухвалою суду, після залишення позову без руху, продовжено розгляд справи. В матеріалах справи містяться відомості про отримання відповідачем 02.06.2022 року копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками та про отримання 22.08.2021 року вказаної ухвали позивачем. Відправлення від суду на адресу третіх осіб повернулись неврученими. Будь-яких інших заяв (заперечень) від учасників справи на адресу суду не надходило. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 19.03.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінським Олегом Володимировичем звернено стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні № 64736714 при виконанні виконавчого напису № 21626 від 03.02.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 41 095,48 грн. згідно кредитного договору від 05.07.2011 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк». На виконання ухвали суду від 23.11.2021 року приватним виконавцем копію оскаржуваного виконавчого напису суду не надано, поважність причин її ненадання відсутня, а тому судом вирішено на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України визнати доведеною обставину вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем виконавчого напису № 21626 від 03.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» коштів у розмірі 41 095,48 грн. В матеріалах справи містяться копії квитанцій про внесення коштів на рахунок ПАТ «Дельта Банк»: 23.05.2014 року в сумі 1 612 грн.; 25.04.2014 року в сумі 1 700 грн.; 25.06.2014 року в сумі 1 535 грн.; 04.02.2014 року в сумі 5 000 грн. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). Крім цього, постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема її доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, з врахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved