Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12.01.2022р. у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги задоволені, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрований в реєстрі за №5772 від 03.06.2021р. 17.02.2022р. зареєстрована заява представника позивача адвоката Руденка В.Б. про ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл судових витрат, за якою він просить стягнути з АТ «Банк Форвард» на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 908,00 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. та 176,00 грн. фактичних витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій для розгляду справи. В обгрунтування заяви посилається на наступні докази: квитанції про сплату судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову, які знаходяться в матеріалах справи та були надані до прийняття рішення у справі, а також на Договір №07/2021 про надання правової (професійної) допомоги від 15.07.2021р., Додаткову угоду №2 від 18.01.2022р. до Договору про надання правової (професійної) допомоги, Детальний опис робіт (наданих послуг) від 19.01.2022р., товарний чек №02 від 27.07.2021р., Акт приймання-передачі правової (професійної правничої) допомоги від 20.01.2022р., рахунок на оплату №1 від 19.01.2022р., меморіальний ордер від 19.01.2022р., що надані разом із заявою про прийняття додаткового рішення. Згідно протоколу розподілу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2022р. заяву адвоката позивача про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд судді Ольшевській І.О. Матеріали справи надійшли до судді 25.07.2022р. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Положеннями пункту 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У матеріалах справи наявні квитанції про сплату судового збору за подання позову на суму 908,00 грн. та за розгляд заяви про забезпечення позову на суму 454,00 грн. Згідно виписок про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, які надійшли до суду 28.07.2021р., вказані суми були зараховані до державного бюджету України 27.07.2021р. З урахуванням положень ст.ст. 270, 133, 141 ЦПК України сума судового збору в загальному розмірі 1 362,00 грн. (908,00 грн. за подання позову та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову) підлягають до стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. суд зазначає наступне. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц зазначила, що вимога частини статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Як вбачається, представник позивача подав докази на підтвердження понесених витрат на правову (правничу) допомогу поза межами строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме: рішення у справі ухвалено 12.01.2022р., а докази надійшли до суду поштовим відправленням, яке було надано до поштового відділення 24.01.2022р. Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Положення вказаної статті мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду заяву про розподіл судових витрат по справі, подану після визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України граничного строку для її подання. Зазначене є підставою для залишення заяви в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та фактичні витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, без розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: partial