Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ), третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ) (м. Черкаси, пр.-т. Хіміків, 50) про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивує тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] купили квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 26.06.1997 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Малою Н.А. Проте, вони не зареєстрували своєчасно право власності на зазначену квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначена квартира була придбана у [PERSON] . [INFO] його батько [PERSON] помер. 24 листопада 2020 року його мати [PERSON] (співвласник квартири) здійснила Державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач вказує, що після смерті батька він як спадкоємець звернувся до нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті батька. Спадковим майном являється 1/2 частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Проте, нотаріус Демиденко О.А. 13 травня 2021 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, було встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був накладений арешт на спадкову квартиру відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 15.04.2011 року (реєстраційний номер обтяження: 11077694). Його мати, яка є співвласницею квартири, звернулася до Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з квартири. Листом від 20.04.2021 року їй повідомили, що під час розгляду перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні в Центральному відділі ДВС у м. Черкаси Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебувають відносно неї виконавчі провадження. Також, повідомлено, що згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено,що на виконанні в Центральному відділі ДВС виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження відносно [PERSON] (попереднього власника). І на підставі довідки ЧООБТІ про наявність за боржником зареєстрованої на праві приватної власності квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У зв`язку із закінченням терміну зберігання матеріали виконавчого провадження були знищені. Також у листі повідомляється про те, що у посадових осіб Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні повноваження для зняття арешту з її майна. Просить зняти арешт з квартири за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 11077694, що накладений постановою про арешт майна боржника Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.04.2011 року. Адвокат Семенюк О.Г., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , надала заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності. Також зазначила, що позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 26 червня 1997 року, укладеного між [PERSON] (продавцем) та [PERSON] , [PERSON] (покупцями) було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Малою Н.А. та зареєстрована в реєстрі за №2254. Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 25 серпня 2020 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] [PERSON] помер. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (індексний номер витягу:234784685 від 30.11.2020р.), 24 листопада 2020 року державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Гриценко М.О., було зареєстровано право спільної часткової власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Після смерті батька [PERSON] , позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті його батька. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2021р., нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на 1/2 частину у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що залишилася після смерті його батька [PERSON] , оскільки нотаріусом було встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначений арешт на спадкову квартиру [ADDRESS] згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, від 15.04.2011р. Центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження: 11077694). Однак у відомостях про суб`єкта на якого накладений арешт відносно цієї квартири зазначений [PERSON] , який не являється власником спадкового майна, а згідно правовстановлюючих документів, що підтверджує право власності на цю квартиру (Договір купівлі-продажу), посвідчений Малою Н.А., приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу м. Черкаси, 26.06.1997р. за р.№2254). останній був попереднім власником продавцем цієї квартири. 12 березня 2021 року співвласник квартири [PERSON] звернулася до Центрального ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) із заявою про зняття арешту з квартири. Листом від 20.04.2021 №3407/19.25-35/22840 [PERSON] повідомили, що під час перевірки Автоматизовано системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні даного органу ДВС не перебувають виконавчі провадження відносно неї. Також повідомлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження відносно [PERSON] (попереднього власника). І на підставі довідки ЧООБТІ про наявність за боржником зареєстрованої на праві приватної власності квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. У зв`язку із закінченням терміну зберігання, матеріали виконавчого провадження були знищені. Також у листі повідомлялося про те, що у посадових осіб Центрального ВДВС у м. Черкаси відсутні підстави для зняття арешту з її майна. [PERSON] було запропоновано звернутися до суду для зняття арешту з майна, оскільки відповідно до ч.5 ст. 59 «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, з метою захисту свого порушеного права, позивач звернувся до суду з даним позовом. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6(в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. А тому, враховуючи вищевикладене, надані письмові докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову.

Outcome: approved