Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

короткий зміст позовних вимог, рух справи. до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому після його уточнення позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на 3/100 частки комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та виділити їй в натурі зазначені 3/100 частки комплексу, що складається з наступного: в будівлі «Б»- кімната 1-1 площею 61,7 кв. м, кімната 1-2 площею 6,3 кв. м, кімната 1-3 площею 2,1 кв. м, паркан №1 площею 11,23 кв. м, вимощення «І» площею 84,12 кв. м. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила наступне. [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Вона є спадкоємницею майна померлого. До складу спадкового майна ввійшли 3/100 частки комплексу. 17 березня 2020 року вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка. Державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, видавши постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2020 №50/01-16 у зв`язку з тим, що «при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових, прав на нерухоме майно, вказаний розділ перебуває у процесі поділу, і з нього виділені у новостворені розділи в натурі частки всіх інших співвласників цього нерухомого майна. Таким чином, частка гр. [PERSON] залишилася невиділеною в натурі, і все ще складає 3/100 (три сотих) частки об`єкту, який вже перестав існувати. Будь-яких інших документів, які б свідчили, що виділ частки померлого в натурі спадкоємцем не було надано, відсутній також і запис про реєстрацію права власності на новостворений об`єкт в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який мав би утворитися після виділу частки спадкодавця в натурі». Можливість поділу комплексу була встановлена за висновками судової будівельно-технічної експертизи №13/16 від 24.10.2016 у справі №322/819/16 та рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17.11.2016 в цій справі. Поділ спільного майна можливий за спільною згодою між усіма співвласниками, а у разі недосягнення спільної згоди між співвласниками про поділ спільного майна, поділ цього майна відбувається за рішенням суду. В позасудовому порядку вирішити дане питання виявилося неможливим оскільки деякі співвласники комплексу виділили свої частки в натурі та зареєстрували своє право спільної-часткової власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а інші взагалі не вжили заходів щодо оформлення прав власності на свої частки. Виходячи з наведеного та посилаючись на норми 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, позивачка просила задовольнити її вимоги. Після відкриття провадження у справі було призначено підготовче засідання. Відповідачами відзиви на позовну заяву не подані. Ухвалою суду від 11.10.2021 у справі призначено будівельно-технічну експертизу, яка була проведена судовим експертом Тернових В.А. Після вирішення питань визначених ч.2 ст.197 ЦПК України, справа була призначена для розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки уточнив позовні вимоги щодо розміру частки комплексу, а саме 21/100. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибули і не повідомили суд про причини неявки, а також не надіслали до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову. Фактичні обставини встановлені судом, мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права. в минулому комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав на праві спільної часткової власності, що підтверджується рішеннями Новомиколаївського районного суду Запорізької області №322/352/14-ц від 15.07.2014 і №322/819/16 від 17.11.2016. [INFO] помер один зі співвласників майна [PERSON] . Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області у справі №322/352/14-ц від 15.07.2014 [PERSON] була виділена в натурі належна їй на праві власності частка комплексу. Останньою зареєстровано право власності на виділену частку (на, що вказує відсутність відомостей про [PERSON] серед співвласників комплексу за вказаною адресою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 24.03.2020). Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області у справі ЗАТ «Новомиколаївська станція технічного обслуговування», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , були виділені в натурі належні їм на праві спільної часткової власності частки комплексу. ЗАТ «Новомиколаївська станція технічного обслуговування», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] (під час судового розгляду) зареєстрували право власності на виділені їм частки (на, що вказує відсутність відомостей про вказаних осіб серед співвласників комплексу за вказаною адресою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 24.03.2020, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2021). З усіх минулих співвласників комплексу, що знаходився за адресою: [ADDRESS] невиділеною в натурі залишилась частка померлого [PERSON] , водночас відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] право власності на належні їм і виділені в натурі частки не зареєстрували, отже залишаються співвласниками комплексу. Позивачкою [PERSON] прийнято спадщину після смерті [PERSON] , проте не отримано свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується згаданими рішеннями Новомиколаївського районного суду Запорізької області №322/352/14-ц від 15.07.2014 і №322/819/16 від 17.11.2016. Зі змісту висновку експерта №14/21 від 30.12.2021 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи випливає, що розмір частки, який належав [PERSON] в комплексі, що знаходився за адресою: [ADDRESS] і виділити в натурі цю частку, яка включає в себе приміщення: в будівлі «Б» (виробнича будівля) - кімната 1-1 площею 61,7 кв. м, кімната 1-2 площею 6,3 кв. м, кімната 1-3 площею 2,1 кв. м, паркан №1 площею 11,23 кв. м, вимощення «І» площею 84,12 кв. м можливо. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ч.1). У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3). Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною третьою ст.1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. По мірі виділення в натурі часток минулими співвласниками комплексу і реєстрації ними прав власності, фактично розмір комплексу за згаданою адресою зменшувався, відповідно розмір часток співвласників, які не виділили їх в натурі або виділили, але не зареєстрували право власності, збільшувались (хоча об`єкти, що включали в собі ці частки залишались тими самими), при цьому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, розмір часток співвласників залишався той самий, який був на момент набуття ними права власності на свої частки (на, що вказують договір купівлі-продажу 3/100 частин комплексу (а.с.4, 5) витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.05.2013 (а.с.6), інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.03.2020 (а.с.7,8)). Зазначеним висновком експерта підтверджується, що розмір частки, який належав [PERSON] в комплексі, що знаходився за адресою: [ADDRESS] , який раніше становив 3/100 натепер дорівнює 21/100. Також висновком підтверджується можливість виділу цієї частки у спільній власності, в окремий об`єкт нерухомого майна, існує, а відтак такий виділ не порушуватиме прав інших співвласників комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині заявлених вимог до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , тоді як у задоволенні вимог до [PERSON] слід відмовити, з огляду на те, що останній не є співвласником згаданого комплексу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно зі ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу; До позовної заяви додано квитанцію про сплату №54381 від 21.06.2021, якою підтверджується сплата [PERSON] судового збору в сумі 908,00 грн, отже вказана сума судових витрат підлягають стягненню на користь позивачки з відповідачів. Інших доказів, які б підтверджували витрати понесені сторонами, суду не надано.

Outcome: approved