Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

13 липня 2022 року заявник [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва зі заявою, в якій просив встановити факт смерті його матері, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Маріуполь, Донецької області. В обґрунтування поданої заяви вказує, що [INFO] в м. Маріуполь Донецької області померла його мати [PERSON] , через повномаштабне вторгнення Російської Федерації та веденням в м. Маріуполі бойових дій повідомити державні органи про смерть [PERSON] було неможливо. Дружина заявника зверталася до Хмільницького районного відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області зі заявою про вирішення питання документального оформлення факту смерті. Пізніше сам заявник звертався до Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою одержання інформації, проте йому було повідомлено, що актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Оскільки зареєструвати факт смерті матері на території України в позасудовому порядку заявник не має можливості, тому вимушений звернутись до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2022 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 15 липня 2022 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав подану ним заяву та просив задовольнити. Зазначив, що коли мати померла не міг отримати жодних документів, які б підтвердили її смерть, оскільки на той час в м. Маріуполі велися активні бойові дії, жодна лікарня не працювала, лікарів не було та не працював ВРАЦС. Щоб документально усе владнати та отримати свідоцтво про смерть, звернувся до суду зі заявою. Іншим чином не може вирішити це питання. Вказував, що з початком війни мати почала погано ходити, мала змогу пересуватись тільки в межах квартири. В квартирі, де вона мешкала була мінусова температура, вибито вікно, відсутнє світло, вода та опалення. Він разом з дружиною ходили до матері, кожного дня приносили їй їжу, однак в один день не змогли покинути підвал через обстріли. Прийшовши на наступний день виявили, що [PERSON] не дихає. Все, що міг він зробити це тільки загорнути тіло у покривало і винести до церкви, оскільки через складну ситуацію в місті поховати матір було неможливо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що померла [PERSON] являлася її свекрухою. Зазначила, що коли почалася війна здоров`я свекрухи погіршилось, вона почала погано ходити, могла дійти тільки до туалету. Вона приходила разом з чоловіком кожного дня, приносили їжу, однак одного дня не змогли вийти з підвалу через інтенсивні обстріли та вуличні бої в місті. Прийшовши на наступний день [INFO] виявили, що [PERSON] померла. Родина прийняла рішення винести тіло до церки, загорувши його в покривало. Представник заінтересованої особи - Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином. Вислухавши пояснення заявника, покази свідка та дослідивши матеріали справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 квітня 1963 року № [NUMBER] , виданого на ім' [PERSON] (а.с. 12-13). [PERSON] являється внутрішньо-переміщеною особою та на даний час разом з дружиною фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору кіпвлі-продажу, вказана квартира належить його доньці [PERSON] (а.с.28-30). Талоном-повідомленням єдиного обліку № 2065, підтверджується, що дружина заявника - [PERSON] зверталась до Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області із заявою про вирішення питання документального формлення факту смерті матері її чоловіка гр. [PERSON] (а.с. 22). Як вбачається з листа Оболонського ВДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) № 21.5 - 80 від 07 липня 2022 року, [PERSON] повідомлено, що актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено (а.с.23) Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Указом Президента України Зеленським В.О. № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указом Президента України В. Зеленського № 133/2022 від 14 березня 2022 року було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України В. Зеленського № 259/2022 від 18 квітня 2022 року було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України В. Зеленського № 341/2022 від 17 травня 2022 року було продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Згідно даних відкритого доступу інформаційних агентств України та офіційних повідомлень посадових осіб органів державної влади України в м. Маріуполь, Донецької області, на час смерті [PERSON] та на даний час проходять активні бойові дії та органи державної влади не мають можливості функціювати. Отже, відсутня можливість в отриманні свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті. Загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України суд вважає те, що станом на день розгляду справи, а саме 15 липня 2022 року територія м. Маріуполя окупована російськими загарбниками. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VІ державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16 вересня 2014 року № 1680-VII визначено тимчасовий порядок організації місцевого самоврядування, діяльності органів місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей з метою створення умов для якнайшвидшої нормалізації обстановки, відновлення правопорядку, конституційних прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, створення умов для повернення жителів до вимушено залишених місць постійного проживання, їх реінтеграції, а також для відновлення життєдіяльності в населених пунктах у Донецькій та Луганській областях та розвитку територій. Згідно з цим Законом тимчасово, з дня набрання ним чинності з урахуванням положень Закону України «Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей» на строк до 31 грудня 2022 року включно, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (стаття 1). Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Відповідно до частин другої і третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок наведених обставин, отримання свідоцтва про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом Державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи. У відповідності з ч. 3, 4, ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі за текстом - Закон № 2398-VI) передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У відповідності до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів. Оскільки заявник позбавлений можливості в іншому, аніж у судовому порядку встановити факт смерті своєї матері на тимчасово окупованій території, на якій ведуться бойові дії, а також надати для реєстрації смерті документ, передбачений законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Маріуполь, Донецька область, підтверджується наданими суду доказами та показами свідка, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для проведення державної реєстрації смерті та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного та

Outcome: approved