Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 30 серпня 2013 року вона з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 219, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 30.08.2015 року, серія [NUMBER] . Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про їх народження [NUMBER] та серії [NUMBER] . Однак, сімейне життя між ними не склалося, та шлюбно-сімейні відносини фактично припинено з 08.01.2022 року. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 17.02.2022 року позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, на виконання вимог ухвали зазначені недоліки позивачем було усунуто. Ухвалою суду від 13.05.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій вона заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 219, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 30.08.2015 року, серія [NUMBER] , який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не проживають разом, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, примирення між ними стало неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст.\~112\~СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі п.1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved