Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В лютому 2022 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 08 грудня 2021 року приватний нотаріус КМНО Сазонова О.М. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №23768, яким стягнула на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 14590 гривень. 22 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №67974250. Позивач вказала, що приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М. при вчиненні виконавчого напису були порушені вимоги закону. Крім цього, зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. У зв`язку з цим, [PERSON] просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 08 грудня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за №23768. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилась. Натомість, в прохальній частині позовної заяви просила проводити розгляд цивільної справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус КМНО Сазонова О.М. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. також не з`явились у судове засідання та свої пояснення стосовно пред`явленого позову не надали. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.21-22). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2022 року у приватного нотаріуса КМНО Сазонової О.М. були витребувані належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №23768 від 08 грудня 2021 року (а.с.25-26). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено,\~що 08\~грудня 2021\~року приватний\~нотаріус КМНО\~Сазонова О.М.\~вчинила виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№23768,\~яким стягнула\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Споживчий\~центр» заборгованість за кредитним договором №01.04.2020-010001367 від 01 квітня 2020 року у загальному розмірі 14590 гривень, що складається з простроченого основного боргу 9000 гривень, прострочених процентів 5040 гривень, а також плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 550 гривень (а.с.13). 22 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №67974250 з примусового виконання цього виконавчого напису (а.с.9-10). В цей же день приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. також винесена постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1459 гривень (а.с.11-12). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~№296/5\~від 22\~лютого 2012\~року та гл.83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» ЦК України. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права. У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус КМНО Сазонова О.М. застосувала п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п.1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№662\~від 26\~листопада 2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 було залишено без змін. Таким чином, на день вчинення спірного виконавчого напису, діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, яка не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що кредитний договір №01.04.2020-010001367 від 01 квітня 2020 року, укладений між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , який був поданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був нотаріально посвідчений. Тому під час вчинення спірного виконавчого напису недотримано умов його вчинення. Крім цього, встановлено, що на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2022 року витребувані документи надані не були. Тому у суду в даному випадку відсутня інформація про те, чи було з`ясовано нотаріусом питання щодо строку давності, перед вчиненням виконавчого напису та на підставі яких саме документів вчинявся нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис, що унеможливлює перевірку дій нотаріуса. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 08 грудня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за №23768, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1488 гривень 60 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому суд приходить до висновку, що з ТОВ «Споживчий центр» на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1488 гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved