Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду з позовом до ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Турчин А.А., в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 235897 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» заборгованості в сумі 450 050,00 грн, та стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1362,00 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 11.09.2008 року між нею та ВАТ «КБ «Надра» був укладений Кредитний договір № 408/П/05/2008-840, за умовами якого ВАТ КБ «Надра» надало їй кредит в сумі 206 130,88 доларів США під 14,99 % річних на строк до 09.09.2033 року. Того ж дня між нею та ВАТ «КБ «Надра» з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором, був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. за реєстровим № 9947, за умовами якого вона передала ВАТ КБ «Надра» в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,1249 га, кадастровий номер - 3223180501:01:039:0014, що є часткою земельної ділянки, загальною площею 0,2499 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , територія Великодмитровицької сільської ради, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 07.12.2021 року вона отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчин А.А. від 24.11.2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 67655866 з якої вбачається, що 07.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» був укладений Договір № GL3N217046 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим № 1557, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» відступив ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» права вимоги до неї, що належали ПАТ «КБ «Надра». 25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було видано виконавчий напис за № 235897 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» невиплачені в строк за кредитним договором кошти в сумі 450 050,00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості який не відповідає дійсності, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача та не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Претензії про наявність боргу не отримувала. У зв`язку з чим, вона звернулася до суду з цим позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 23). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2021 року вжито заходи забезпечення позову (а.с. 24) ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» отримало ухвалу суду від 28.12.2021 року та позовну заяву з додатками 11.01.2022 року, що підтверджується відомостями зазначеними в рекомендованому повідомленні (а.с. 33). Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. пояснення на позов, клопотання про слухання справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надав. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Турчин А.А. отримав ухвалу суду від 28.12.2021 року та ухвалу про забезпечення позову від 28.12.2021 року та позовну заяву з додатками 10.01.2022 року, що підтверджується відомостями зазначеними в зворотньому повідомленні (а.с. 30). Пояснення на позов, клопотання про слухання справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів визначений у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). З матеріалів справи вбачається, що 11.09.2008 року між [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра» був укладений Кредитний договір № 408/П/05/2008-840, за умовами якого ВАТ КБ «Надра» надало [PERSON] кредит в сумі 206 130,88 доларів США під 14,99 % річних на строк до 09.09.2033 року (а.с. 9-10). Того ж дня між [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра» з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором, був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. за реєстровим № 9947, за умовами якого вона передала ВАТ КБ «Надра» в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,1249 га, кадастровий номер - 3223180501:01:039:0014, що є часткою земельної ділянки, загальною площею 0,2499 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , територія Великодмитровицької сільської ради, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 11-12). 26.09.2018 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу остання змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 14). Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Турчин А.А. 24.11.2021 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 67655866 на підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 25.06.2021 року за № 235897 про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» загальну суму боргу за період з 14.06.2020 року по 14.06.2021 року у сумі 450 050,00 грн, якому ПАТ «КБ «Надра» 07.05.2020 року відступлено право вимогн на підставі Договору № GL3N217046 про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим № 1557, за Кредитним договором №408/11/05/2008-840 від 11.09.2008 року, укладеного між ВАТ «КБ "Надра" та [PERSON] (а.с. 4). Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Турчин А.А. 24.11.2021 року виніс постановипро арешт коштів боржника та арешт майна боржника (а.с. 7,8) Кредитний договір, за яким видано виконавчий напис, укладений у простій письмовій формі. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі- Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене, та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). [PERSON] , звертаючись до суду з указаним позовом, посилалась на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки заборгованість не є безспірною, наданий відповідачем кредитний договір складений у простій письмовій формі, не посвідчений нотаріально, також не є безспірним період стягнення заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 235897 від 25.06.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ФГІ" не виплачені в строк за кредитним договором в розмірі - 450 050,00 грн. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У вчиненому спірному виконавчому написі не вказано на підставі яких документів останній було вчинено. У матеріалах справи, що розглядається відсутні докази того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально. Таким чином, серед документів наданих нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц). Також, у матеріалах справи, що розглядається відсутні докази повідомлення позивача про відступлення прав вимоги та надсилання вимоги від стягувача про виконання умов кредитного договору від 22.12.2019 року № UР 5593602 позивачу, що є порушенням підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, позивач, не будучи повідомлений про намір вчинення виконавчого напису, був позбавлений можливості заперечувати проти вимоги відповідача та надати докази неправомірності та безпідставності такої вимоги про стягнення коштів. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач наведені позивачем обставини не спростував, доказів наявності законних підстав, передбачених для видачі виконавчого напису не надав. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). Відповідно до ст. ст. 137, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 362,00 грн (908,00 грн за вимогу немайнового характеру і 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову). На підставі вищевикладеного, статтями 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved