Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить виключити відомості про нього як батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису про його народження №01, складеного 19.03.2011 виконавчим комітетом Поличинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2019. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 12.11.2019 шлюб між ними розірвано. Йому стало відомо, що відповідач [INFO] народила сина [PERSON] і його записано батьком дитини. Позивач вважає, що він не може бути біологічним батьком дитини, оскільки в приблизний термін початку вагітності відповідача між ними не було близьких стосунків, вони не підтримували подружніх відносин та не проживали разом, а тому звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує і просить справу розглянути у їхню відсутність. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнає та просить справу розглянути у їхню відсутність та відмовити у задоволенні позову. Представник третьої\~особи в\~судове засідання\~не з`явився,подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2019, який розірвано рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.11.2019 (а.с.5-6, 7-8). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , у графі мати зазначено « [PERSON] » та у графі батько зазначено « [PERSON] » (а.с.9). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.\~136\~СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. За положеннями ч.1 ст.122\~СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. В п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зокрема роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.\~136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 15.02.2021 у справі призначено судово-біологічну експертизу для встановлення обставин щодо наявності чи відсутності кровного споріднення між [PERSON] , [INFO] , та дитиною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-21/3111-БД від 16.04.2021, проведеного на підставі ухвали суду від 15.02.2021, [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,99999% (а.с.78-105). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з вимог закону, обставин справи, а також враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність кровного споріднення між ним та [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову. Також представник відповідача просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені нею витрати за надання правничої допомоги у розмірі 5000 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч.ч.5,6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №607/14338/19-ц від 01.12.2021. Заперечень позивача щодо розміру витрат на правничу допомогу, понесену відповідачем, до суду не надано. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем [PERSON] та адвокатом Кузьмінським Ю.В. укладено договір про надання правової допомоги б/н від 09.10.2020. Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу до вказаного договору адвокатом Кузьмінським Ю.В. надано такі послуги: складання відзиву 02 год. 00 хв., що складає 2000\~грн., складання клопотання про проведення експертизи - 01 год. 00 хв., що складає 1000,00 грн.; участь у судових засіданнях 31.05.2021 та 30.09.2021 - 02 год. 00 хв., що складає 2000 грн. Вартість виконаних робіт за професійну правничу допомогу становить 5000 грн. (а.с.163-164). Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 09.10.2020 (а.с.165) [PERSON] сплачено адвокату гонорар у розмірі 5000 грн. Отже, суд, виходячи з принципу змагальності, критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи, вважає, що витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5000 грн. підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved