Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ПАТ «Дельта Банк», [PERSON] про припинення поруки. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 вересня 2007 року [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк» уклали договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11210422000, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 37702 доларів США та зобов`язувався повернути цей кредит у строк до 06 вересня 2014 року включно шляхом сплати щомісячних платежів, процентів відповідно до графіка погашення кредиту. Одночасно, [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк» 06 вересня 2007 року уклали договір поруки №139317, за яким позивач поручився перед Банком за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. 05 серпня 2009 року АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] підписали додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту №11210422000 від 06 вересня 2007 року, якою виклали графік погашення кредиту у новій редакції. 08 грудня 2011 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило право вимоги за вказаним договором ПАТ «Дельта Банк». У червні 2013 року від ТОВ «КК «Вердикт», яке виступало представником ПАТ «Дельта Банк» за довіреністю, направило на адресу [PERSON] вимогу від 25 червня 2013 року №8954678р1, в якій було повідомлено про те, що [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору від 06 вересня 2007 року №11210422000, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 340401,73 грн. В подальшому ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №11210422000 від 06 вересня 2007 року у розмірі 340401,73 грн. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року по справі №496/2388/14 позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача у судове засідання. У листопаді 2014 року ПАТ «Дельта Банк» повторно звернулось до Біляївського районного суду Одеської області з позовом про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №11210422000 від 06 вересня 2007 року. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17 березня 2015 року по справі №496/5368/14 позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача у судове засідання. Після чого, у березні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» не звертався до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Станом на день подання вказаної заяви відсутнє судове рішення, яким з [PERSON] як позичальника та [PERSON] як поручителя стягнуто заборгованість за кредитним договором №11210422000 від 06 вересня 2007 року. Повідомлення про відступлення ПАТ «Дельта Банк» свого права вимоги за кредитним договором №11210422000 від 06 вересня 2007 року та договором поруки №139317 від 06 вересня 2007 року іншим особам на адресу [PERSON] не надходило. Ураховуючи викладене, позивач вважає поруку припиненою, оскільки кінцевий термін кредитного договору сплив 06 вересня 2014 року і кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до нього, як поручителя. Таким чином, з дати настання строку виконання зобов`язання (зі сплати останнього місячного платежу) минуло майже 6 років, тому порука вважається припиненою. На підставі викладеного, позивач просив припинити поруку, яка виникла з договору від 06 вересня 2007 року №139317, укладеного АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», [PERSON] та [PERSON] , з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №11210422000 від 06 вересня 2007 року. Вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 31 липня 2020 року справу направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. 12 серпня 2020 року [PERSON] до Апеляційного суду Одеської області подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу Біляївського районного суду Одеської області. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року в справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження. Постановою Одеського апеляційного суду від 12 липня 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 31 липня 2020 року залишено без змін. Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що 06 вересня 2007 року [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк» уклали договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11210422000, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 37702 доларів США та зобов`язувався повернути цей кредит у строк до 06 вересня 2014 року включно шляхом сплати щомісячних платежів, процентів відповідно до графіка погашення кредиту. Одночасно, [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк» 06 вересня 2007 року уклали договір поруки №139317, за яким позивач поручився перед Банком за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. Порука припиняється з припиненням всіх зобов`язань позичальника по кредитному договору (п. 3.2 договору поруки). 05 серпня 2009 року АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] підписали додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту №11210422000 від 06 вересня 2007 року, якою виклали графік погашення кредиту у новій редакції. 08 грудня 2011 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило право вимоги за вказаним договором ПАТ «Дельта Банк». Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частинами 1, 2 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч. 4 ст. 559 ЦК України), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що у законодавстві було передбачено три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги). Зважаючи на наведене, строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України), не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення, при цьому, не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак й в такому разі кредитор може звернутися з названою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Outcome: approved