Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

11.02.2021р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, та стягнення аліментів, в якому (з урахуванням уточнення від 15.06.2022) просить: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області - 11.02.2022 року до досягнення старшою дитиною повноліття - до [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області - 11.02.2022 року до досягнення старшою дитиною повноліття - до [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30 червня 2007 року. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 27 січня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Також, відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батько яких у відповідності до ст. 135 СК записаний зі слів матері.Відповідачі систематично ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків: систематично вживають алкогольні напої, про дітей не дбають. Батько з 2011, а мати з 2015 року не проживають спільно з дітьми, не піклуються про дітей, не забезпечують їх необхідними продуктами життєдіяльності і не займаються їх духовним та фізичним вихованням. Відповідачі мають алкогольну залежність та відмовляються проходити відповідне лікування. Місце перебування батька станом на теперішній час невідоме. Дітьми він не цікавиться та допомоги не надає. Відповідачі не піклуються про своїх дітей, не проявляють заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавляться успіхами у навчанні, не піклуються про їх розвиток, не займаються підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; батьки не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти - створились умови які шкодять дітям. Догляд за дітьми, їх утримання та виховання фактично здійснюють бабуся з та дідусем, з боку матері, [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 11.02.2022 року позовна заява, в порядку ст. 33 ЦПК України, розподілена та передана судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамову А.С. Ухвалою судді від 13.04.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.06.2022 року залучено у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 06 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав повністю, проси позов задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особиу судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 30.06.2007, актовий запис № 287. У шлюбі в сім`ї народилися 2 дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.2007 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.07.2009 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Відповідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2012 шлюб було розірвано. Мати дітей - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько дітей - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на теперішній час місце проживання невідоме. Третя дитина, [PERSON] , [INFO] , народився після розлучення. Згідно з довідкою Ізмаїльського міськрайонного ВДРАЦС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) № 6062/61-19 від 16.12.2020, державну реєстрацію народження дитини проведено відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Згідно довідки №3 від 28.01.2022 релігійної громади церкви Євангельських християн-баптистів «Життя» м. Рівне, з травня по листопад 2017 року [PERSON] перебувала у релігійній громаді церкви Євангельських християн-баптистів «Життя» м. Рівне, де проходила комплекс заходів, спрямованих на відновлення діяльності в суспільстві після алкогольної залежності зі строком один рік, проте комплекс заходів не пройшла, за власним бажанням покинула громаду. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , малолітній народився в м. Рівне. Згідно з довідкою Ізмаїльського міськрайонного ВДРАЦС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) № 6063/61-19 від 16.12.2020, державну реєстрацію народження дитини проведено відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Як встановлено в судовому засіданні, з моменту розірвання шлюбу діти часто залишалися із бабусею - [PERSON] , та дідусем, [PERSON] . Мати та батько ухиляються від виконання батьківських обов`язків з виховання спільних дітей, мати не має бажання виховувати молодших дітей, зловживають алкогольними напоями, всі соціальні виплати, які отримують на дітей, витрачають на себе, не беруть ніякої участі у вихованні та утриманні дітей. Маючи алкогольну залежність, [PERSON] та [PERSON] відмовляються від проходження відповідного лікування. На даний час місце перебування батька дітей невідоме, матеріальної допомоги на утримання дітей та на витрати різного характеру від батьків не надходить. Всі питання щодо виховання та утримання малолітніх дітей вирішуються бабусею та дідусем самостійно без участі та підтримки з боку батьків. Батьки ухиляються від виховання дітей, свідомо нехтують своїми обов`язками, не піклуються ні про фізичний, ні про духовний розвиток дітей, тобто самоусунулись від виховання дітей. Згідно з наказом № 79 від 11.12.2020 року, неповнолітній [PERSON] . [INFO] , малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , перебувають на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області. З 2020 року діти двічі перебували у КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально- психологічної реабілітації дітей», де проходили психолого-педагогічну реабілітацію. Відповідно до клопотання ЗОШ №3 І-ІІІ ступенів міста Ізмаїла Одеської області №03/431 від 10.12.2020, батьки не займалися вихованням дітей, зловживали алкогольними напоями, у будинку було брудно, діти часто були голодні, не було можливості повноцінно навчатися, пропускали навчальні заняття без поважних причин. На підставі клопотання ЗОШ №3 І-ІІІ ступенів міста Ізмаїл Одеської області № 03/431 від 10.12.202 року та заяви бабусі [PERSON] від 11.12.2020 року, малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , вперше влаштовано до дитячого закладу на повне державне забезпечення. З метою повернення дітей у сім`ю, [PERSON] , [INFO] , на добровільній основі пройшла лікування від алкогольної залежності методом опосередкованої сугестії терміном па 6 місяців. На підставі заяви бабусі [PERSON] від 28.01.2022, малолітнього [PERSON] , [INFO] , було повернуто у сім`ю бабусі за адресою: [ADDRESS] , де він проживав до 10.03.2021, після чого був переданий на виховання матері (заява [PERSON] від 10.03.2021). Враховуючи проведене медичне лікування, бажання матері та дітей, 10.03.2021 малолітніх дітей було повернуто у сім`ю матері, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На підставі заяви бабусі [PERSON] від 31.08.2021 та акту обстеження від 31.08.2022, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , вдруге влаштовано до КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на повне державне забезпечення. Враховуючи заяву бабусі [PERSON] від 25.02.2022 року та бажання онуків: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дітей влаштовано у сім`ю бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON] , де вони перебувають па повному їх забезпеченні та проживають за адресою: [ADDRESS] , по теперішній час. Згідно з актом обстеження, сім`я проживає у приватному будинку, який складається із 4-х житлових кімнат, кухні, санвузла, опалення газове, у наявності всі комунікації. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. У дітей є окремі кімнати, в яких є ліжка, робочий стіл. У приміщеннях чисто, охайно, затишно. Малолітні забезпечені сезонним одягом, продуктами харчування, шкільним приладдям. До складу сім`ї входять: бабуся [PERSON] , [INFO] , працює дезінфектором у КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради»; дідусь [PERSON] , [INFO] , працює водієм автотранспортних засобів ФОП « [PERSON] »; онук [PERSON] , [INFO] , учень 8-А класу ЗОШ № 3; онука [PERSON] , [INFO] , учениця 7-Б класу ЗОНІ № 3; онук [PERSON] , [INFO] , учень 2-А класу ЗОШ № 4; онук [PERSON] , [INFO] , дошкільний заклад не відвідує. Протягом усього періоду перебування у державному закладі, батьки, [PERSON] та [PERSON] , не відвідували дітей, навчанням та вихованням не цікавилися, не мали бажання повернути їх у сім`ю, продовжували зловживати спиртними напоями, не створили умови для проживання. Згідно з характеристиками, наданими адміністрацією ЗОШ №3 1-ІІІ ступенів міста Ізмаїл Ізмаїльського району Одеської області, мати дітей, [PERSON] , не приділяла належної уваги вихованню дітей, на повідомлення та дзвінки класного керівника не відповідала, батьківські збори не відвідувала. Діти систематично перебували у КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей». На даний час діти проживають у сім`ї бабусі та дідуся, які взяли на себе відповідальність за життя та здоров`я онуків, займаються їх вихованням та утриманням. Бабуся приділяє значну увагу вихованню малолітнім та створенню належних житлово- побутових умов. Постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує збори. Після з`ясування обставин, що призвели до вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав, служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області винесла це питання на розгляд комісії із питань захисту прав дитини. 28.06.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, протокол №13, розглянуто питання про надання висновку про можливість позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та [PERSON] вирішено рекомендувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , гр. [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] , за №01/21-558 від 01.07.2022, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] . [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , 1986 року народження, відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] є доцільним, що відповідає інтересам дітей. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч.4 ст.155 СК України, ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для застосування до винної особи такого виду відповідальності, як позбавлення батьківських прав. У відповідності до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2), жорстоко поводяться з дитиною (п.3). Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п.15, 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктами 4,5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що поданий Органом опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області висновок щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав є достатньо обґрунтованим. Відповідачі по справі жодним чином не були позбавлені інформації стосовно міста перебування дітей, не створювались перешкоди у спілкуванні батьків з дітьми, прийманні участі батьків у вихованні, що свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов`язки, покладені на відповідачів законом. Нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідачів, на думку позивача, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дітей як з моральної, так і з правової точки зору. Позивачем було надано суду переконливі докази того, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків і вирішення даного спору можливе тільки у разі позбавлення їх батьківських прав. Враховуючи, що відповідачі по своїй волі не виконують обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не цікавляться їх здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальну допомогу на утримання дітей не надають, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Що стосується позовної вимоги стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п.15 ч.3 ст.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров?я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене вище та наведені обставини, суд вважає за можливе покласти на відповідачів такий обов`язок як сплата аліментів. Виходячи з принципу балансу інтересів, суд приходить до висновку, що відповідачі мають можливість надавати аліменти у розмірі співмірному із матеріальним їх забезпеченням, а тому позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, та суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області - 11.02.2022 року до досягнення старшою дитиною повноліття - до [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області - 11.02.2022 року до досягнення старшою дитиною повноліття - до [INFO] . Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що відповідачі по своїй волі не виконують обов`язки по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд вважає за необхідне позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved