Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

27 січня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства України в розмірі 5\~000 (п`ять тисяч) грн 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття; витребувати від відповідача довідку про його стан здоров`я, відомості про доходи та ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків. В обґрунтування вимог зазначає, що 19.02.2019 між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 91, який розірвано згідно з рішенням Згурівського районного суду Київської області від 07.07.2020. Від подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я дитини, яка потребує як великих матеріальних затрат, так і постійного догляду та уваги. У зв`язку з тим, що позивач постійно здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трирічного віку, вона не має можливості офіційно працевлаштуватися. У позивача не вистачає грошових коштів на належне матеріальне забезпечення дитини всім необхідним. Зі слів позивача, відповідач працює начальником ІТ-відділу в місті Києві, має неофіційний, а інколи мінливий дохід, але його щомісячний дохід не є меншим 30000-40000 грн, про що він повідомляв їй особисто, коли вони спільно проживали. Відповідач має задовільний стан здоров`я, що дозволяє йому фізично працювати та відповідно утримувати дитину. [PERSON] є власником транспортного засобу «VOLVO V40», орієнтовна вартість якого - 13\~000 доларів США. Крім того, в кінці 2021 року відповідач продав нерухомість - квартиру в м. Києві, орієнтовна вартість якої - 35\~000 доларів США. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, на його утриманні ніхто не перебуває. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 03.02.2022 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та зобов`язано відповідача [PERSON] надати до суду довідку про його стан здоров`я, відомості про доходи та реєстраційний номер облікової картки платника податків. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. Свої заперечення обґрунтовує наступним. Відповідач зазначає, що працював у ТОВ «КОМПАНІЯ «ІМПОРТ» та його середньомісячний дохід складав 7483,43 грн. З 11 січня 2022 року він працює у ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» та має посадовий оклад 6650 грн. Інших джерел доходу він не має. Витяг з інтернет ресурсів щодо заробітної плати за вакансіями не підтверджує, що відповідач отримує заробітну плату в зазначеному розмірі. Підтверджує, що має задовільний стан здоров`я та офіційно працевлаштований. Автомобіль «VOLVO» набутий ним у власність у 2013 році за 1 грн, тобто, фактично, він йому подарований, а тому його наявність не підтверджує високий рівень доходу відповідача. Зазначає, що протягом останніх декількох років нерухомість відповідачем не придбавалася. Повідомляє, що у нього на утриманні перебуває дитина від першого шлюбу з [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . На виконанні у Оболонському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 59014152, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 25% всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, 17.02.2021 року між відповідачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої є відповідач. Дружина відповідача, [PERSON] , перебуває у відпустці по догляду за дитинною з 22.10.2021 по 29.08.2024. Тобто, на утриманні відповідача є ще двоє дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому він не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 5000,00 грн, натомість готовий сплачувати 1500,00 грн. Окрім того, зазначає, що позивач [PERSON] , отримуючи середньомісячний дохід у розмірі 6000,00 грн, не може виділяти на утримання сина 5000,00 грн щомісячно, а тому стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5000,00 грн щомісячно порушить баланс рівності обов`язків обох батьків по утриманню дитини, закріплений у ст. 141 Сімейного кодексу України. При цьому, позивач не дає йому можливості реалізувати його права як батька, а саме не дає бачитись з дитиною та приймати участь у його вихованні. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що зазначені в позовній заяві. Додатково пояснила, що вони з відповідачем проживали в м. Київ у його квартирі, яку він отримав у спадок від своїх батьків. На той час, він надавав їй 8000,00 грн на утримання дитини до досягненням нею трирічного віку та повністю оплачував комунальні послуги. У кінці 2021 року відповідач продав цю квартиру. Позивач не претендує на кошти отримані від продажу квартири. Після розлучення позивач переїхала в с. Нова Олександрівка Згурівського (нині Броварського) району Київської області. З того часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям, не вітає сина з днем народження, не дарує йому подарунків. Вона повністю утримує сина сама. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1500,00 грн. Надав пояснення аналогічні тим, що зазначені у відзиві на позовну заяву. Підтвердив, що дійсно продав квартиру, яку отримав у спадок. Також, підтвердив, що надавав кошти на утримання у зазначеному позивачем розмірі та сплачував за комунальні послуги, проте вказує, що на той час він мав більші доходи, а зараз таких доходів немає. Зараз він також винаймає житло у місті Києві, так як у нього немає коштів придбати квартиру. Вважає, що на сина [PERSON] він повинен сплачувати кошти в такому ж розмірі як і на сина від першого шлюбу, оскільки всі діти рівні і немає ні кращих, ні гірших. З досліджених\~в судовому\~засіданні письмових доказів у справі судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с.11 копія свідоцтва про народження). 19 лютого 2019 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 19.02.2019, актовий запис № 91 (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб), який розірваний згідно з рішенням Згурівського районного суду Київської області від 07.07.2020 у справі № 365/204/20, номер провадження 2/365/156/20 (а.с.8-10 копія рішення суду). Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживав разом з матір`ю [PERSON] за адресою її місця реєстрації та проживання: [ADDRESS] (а.с. 12 копія довідки, а.с. 13 - довідка). У судовому засіданні з`ясовано, що зараз [PERSON] разом з сином проживають у м. Яготин Київської області. Із виписки із медичної карти встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на «Д» обліку не перебуває, соматично здоровий (а.с.25), що також підтвердила позивач [PERSON] . Позивач [PERSON] , працює в ТОВ «ІВС І КО», займає посаду адміністратора. Її середньомісячний дохід (виплачений) за період з липня по грудень 2021 року складав приблизно 5400,00 грн (а.с. 24 довідка). Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не може офіційно працевлаштуватись, оскільки такі доводи спростовуються наданими позивачем доказами, а саме, син сторін [PERSON] досягнув трьох років 04 лютого 2021 року та на дату звернення до суду з позовом позивач [PERSON] надає довідку про одержану нею заробітні плату за період з липня по грудень 2021 року, тобто вона вже працевлаштована та отримує регулярний дохід. Дохід, який отримує позивач [PERSON] не дає їй змоги забезпечити сина всім необхідним. Відповідач [PERSON] в період з 16.12.2016 по 30.12.2021 працював у ТОВ «КОМПАНІЯ «ІМПОРТ», займав посаду начальника відділу ІТ, його сукупний дохід за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 склав 44900,60 грн, середньомісячний дохід - 7483,43 грн. (а.с.44 копія довідки, а.с. 46 дані ПФУ про нараховану заробітну плату). З 11.01.2022 відповідач [PERSON] працює в ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ», займає посаду начальника відділу впровадження та підтримки бізнес рішень, посадовий оклад 6650,00 грн (а.с.45 копія довідки від 07.02.2022). Позивач [PERSON] стверджує, що відповідач працює офіційно та окрім офіційної заробітної плати має неофіційний дохід та в цілому отримує середньомісячний дохід 40000,00 грн. Відповідач заперечує проти таких тверджень позивача та стверджує, що отримує лише офіційну заробітну плату та не має інших джерел доходу. На підставі ухвали суду від 10.05.2022, якою суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів, АТ «ПУМБ», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Універсал Банк» та АТ КБ «ПриватБанк» надали суду інформацію про рух грошових коштів за всіма банківськими рахунками [PERSON] , які відкриті на його ім`я у відповідних банківських установах (а.с. 84-89, 93-115, 127-138, 142-161, 164-166, 174-194). З інформації про рух коштів за рахунками відповідача [PERSON] за період з 27.07.2021 по травень 2022 року відзначається значний рух коштів (як надходження, так і витрати), що в багато разів перевищує заявлений відповідачем [PERSON] офіційний дохід. Вбачається, що на рахунки [PERSON] , відкриті, зокрема, в АТ КБ «ПриватБанк», від окремих фізичних осіб та юридичних осіб систематично надходили значні суми грошових коштів, що може свідчити про отримання прибутку за виконання тих чи інших робіт/надання послуг. Пояснити походження цих коштів відповідач в судовому засіданні не зміг, зазначивши, що можливі надходження таких коштів були від роботодавця, які він потім переводив іншим особам, проте жодних доказів на підтвердження цього не надав. З інформації про рух коштів також не вбачається, що отримані відповідачем кошти в подальшому в повному обсязі були переказані іншим особам. Відповідач є власником транспортного засобу «VOLVO V40», який придбаний ним згідно з договором купівлі-продажу № 103 від 18.06.2013 (а.с. 15-16 копія витягу, а.с. 47-50 копія договору). З огляду на те, що згідно з договором купівлі-продажу № 103 від 18.06.2013 відповідач придбав автомобіль за 1,00 грн у 2013 році, суд погоджується з аргументом відповідача про те, що наявність у його власності автомобіля не свідчить про високий рівень його доходу. В той же час, суд звертає увагу на те, що в силу норми п. 3-1 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України сам факт наявності на праві власності платника аліментів майна, у тому числі рухомого та нерухомого майна, є самостійною обставиною, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відомості щодо наявності у [PERSON] права власності, іншого речового права, іпотеки, обтяження на нерухоме майно відсутні (а.с. 52). Згідно зі свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві 28.08.2014, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.53). На утримання сина з [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 25 відсотків від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, ВП №59014152 (а.с.54-55 копія постанови про відкриття виконавчого провадження, а.с. 51 копія інформації з АСВП). На даний час відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с.56 копія свідоцтва про шлюб, а.с. 57 копія свідоцтва про народження, а.с. 58 копія довідки). Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року та ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій\~статті 182 СК України. За змістом\~статті 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Таким чином, є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачем. При визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного. Положенням ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо\~дитини, незалежно від того, чи перебували вони у\~шлюбі\~між собою. Суд вважає безпідставним твердження відповідача про те, що за умови стягнення з нього аліментів у розмірі 5000,00 грн, таку ж саму суму має виділяти на утримання сина й позивач, а її дохід цього не дозволяє. Позивач повністю здійснює свої обов`язки щодо виховання та утримання дитини, забезпечує дитині належні умови проживання та розвитку, в той час як відповідач участі у вихованні дитини не приймає, добровільної матеріальної допомоги не надає. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет»\~прожитковий мінімум у 2022 році складає: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет»\~мінімальний розмір заробітної плати у місячному розмірі: з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст. 188 СК України, не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до\~статті 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Заслухавши доводи cторін, дослідивши письмові докази у справі, встановивши всі обставини справи, враховуючи найкращі інтереси дитини суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисячі) гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства України, починаючи з дня подачі заяви 27.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття. За змістом п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~враховуючи,\~що позивач\~згідно п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved