Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 20.02.2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №46. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 20.02.2016 року між ними було зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей у них на утриманні немає. Вказує, що одруження із відповідачем виявилось невдалим через різні погляди на життя, несумісність характерів, у зв`язку із чим почуття любові та поваги один до одного втрачені. Шлюб існує формально, подружніх стосунків вони не підтримують, наміру зберегти сімю та продовжувати подружні стосунки вона не має. Подальше збереження шлюбу та спільне життя з відповідачем є неможливим внаслідок стійкого розладу подружніх відносин та суттєво суперечить її інтересам, оскільки відповідачем неодноразово щодо неї було застосоване домашнє насилля, яке підтверджується обмежувальним приписом від 29.06.2022 року. Просить не надавати час для примирення з відповідачем. Ухвалою від 21.07.2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просила таку задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, надав пояснення про те, що сімейне життя не склалось, він вживає алкогольні напої і не має наміру припиняти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено судом та підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 20.02.2016 року уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №46 (а.с.5). Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 20.02.2016 року, міцної сім`ї вони не утворили, між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сім`ї. На даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені, вони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved