Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.05.2012 року він уклав шлюб з відповідачкою, і вони проживали однією сім`єю до 2018 року. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 21.12.2020 року цей шлюб було розірвано. На підставі рішення суду від 28.09.2020 року з відповідачки стягуються аліменти на утримання дітей, але вона їх не сплачує. На даний час відповідач жодного разу не сплатила хоча б якусь частку заборгованості по аліментам, взагалі не спілкується з дітьми, не надає ніякої допомоги на їх утримання, отже, ніякої участі в їх вихованні вона не приймає. Крім того, позивачу взагалі не відомо її місцезнаходження з 2020 року. Вихованням дітей займаються тільки сам позивач та його батьки, тобто бабуся і дідусь дітей, тому позивач вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав. Ухвалою від 11.04.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд після відкладання на 01.06.2022 року. Ухвалою від 01.06.2022 року було закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду по суті на 22.06.2022 року. 22.06.2022 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 13.07.2022 року у зв`язку з відсутність відповідача та необхідністю його повторного виклику. В судове засідання 13.07.2022 року позивач не прибув, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі на згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибула, повідомлялася у відповідності до вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за адресою свого постійного місця\~ реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної\~ міграційної служби України в Одеській області та довідкою Городненської сільської ради Болградського району Одеської області. Судову повістку відповідач [PERSON] не отримала та з врахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Третя особа Орган опіки\~та піклування\~Городненської сільської\~ради Болградського\~району Одеської\~області надали заяву про розгляд справи у відсутності представника. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової\~ системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не з`явився,\~\~будь-яких заяв щодо відкладання судового засідання чи поважності неприбуття не надав, відзиву\~\~щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві\~\~також надано ним не було, \~зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК.\~ Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області та актового запису № 472, та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 22.06.2012 року, виданого Городненською сільською радою Одеської області та актового запису № 17, їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . На підставі судового наказу Болградського районного суду Одеської області від 28.09.2020 року, з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей. З інформації з реєстру боржників вбачається, що на виконанні Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області знаходиться виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача. Відповідно до характеристик на дітей Городненського закладу загальної середньої освіти Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, діти виховуються в неповній сім`ї, проживають з батьком, бабусею та дідусем, які займаються її вихованням та розвитком. Мати дітей живе в м. Одеса, не бере участі у житті синів, не цікавиться їх успіхами, не допомогає матеріально. Згідно характеристики на сім`ю [PERSON] , наданої Городненською сільською радою за № 597 від 01.12.2021 року, його сім`я дійсно проживає в селі Городнє Болградського району Одеської області. Ще з ним проживають його двоє неповнолітніх синів та його батьки, яки допомогають йому у вихованні дітей. Згідно Рішення комісії з питань захисту дитини Городненської сільської ради Болградського району Одеської області від 08.11.2021 року, прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Отже, суд прийшов до висновку, що своєю бездіяльністю відповідач свідомо порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України щодо обов`язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 цього ж Закону встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей,\~ не піклується про них, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема:\~ не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, взагалі не спілкується з дітьми, не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними належної і якісної освіти, тобто своєю бездіяльністю створює умови, які шкодять дітям. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку,\~ виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. \~ \~ \~ Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дітей, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти й вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При цьому, відповідно до ст.168 СК України батько, мати, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 1984.80 гривень.

Outcome: approved