Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

У серпні 2021 року представник ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 85\~901,89 грн. та судовий збір по справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12 серпня 2020 року приблизно о 16 год. 35 хв. на 15 км. + 350 м. а/д Київ-Одеса в напрямку м. Києва, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] . Під час цієї пригоди були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Renault», державний номерний знак [NUMBER] . На момент спричинення матеріальної шкоди, діяв договір добровільного страхування наземного транспорту № 01/03/2018 від 01.03.2018 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» щодо автомобіля «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матерільної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеного транспортного засобу. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2020 року (справа № 369/10179/20), відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого\~ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вищезазначену подію було визнано позивачем страховим випадком, у зв`язку із чим, ним було проведено розрахунок страхового відшкодування та складено страховий акт № ARX2618576 від 03.09.2020 року та проведено\~виплату страхового\~відшкодування у\~розмірі85\~901,89 грн згідно платіжного доручення № 702095 від 04.09.2020 року. На час ДТП водій автомобілю марки «КІА», д.н.з. [NUMBER] не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом полісу по ТЗ [NUMBER] із централізованої бази даних МТСБУ. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2021 року прийнято справу та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04.07.2022 року до суду стороною позивача було подано клопотання, про розгляд справи у відсутність уповноваженого представника позивача. Заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст.ст.\~280,\~282 ЦПК України\~суд постановив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 12 серпня 2020 року приблизно о 16 год. 35 хв. на 15 км. + 350 м. а/д Київ-Одеса в напрямку м. Києва, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] . Під час цієї пригоди були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Renault», державний номерний знак [NUMBER] . На момент спричинення матеріальної шкоди, діяв договір добровільного страхування наземного транспорту № 01/03/2018 від 01.03.2018 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» щодо автомобіля «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матерільної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеного транспортного засобу. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2020 року (справа № 369/10179/20), відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого\~ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вищезазначену подію було визнано позивачем страховим випадком, у зв`язку із чим, ним було проведено розрахунок страхового відшкодування та складено страховий акт № ARX2618576 від 03.09.2020 року та проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 85\~901,89 грн згідно платіжного доручення № 702095 від 04.09.2020 року. На час ДТП водій автомобілю марки «КІА», д.н.з. [NUMBER] не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом полісу по ТЗ [NUMBER] із централізованої бази даних МТСБУ. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що внаслідок виплати ним страхового відшкодування у розмірі 85\~901,89 грн, до нього перейшло право вимоги до відповідача в частині сплаченої суми страхового відшкодування. Відповідач позивачу страхове відшкодування у розмірі 85\~901,89 грн не повернув. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 85\~901,89 грн страхового відшкодування. Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 85\~901,89 грн підтверджується наявними матеріалами справи, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~270,00 грн.

Outcome: approved