Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із заявою громадянка Французької Республіки Себаї [PERSON] , за участю заінтересованої особи Одеської міської ради, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який помер [INFO] у місті Одеса є батьком [PERSON] (при народженні - [PERSON] ), [INFO] , що народилась у місті Одеса, РНОКПП [NUMBER] (є громадянкою Французької Республіки, посвідчення особи (ідентифікаційна картка) № [NUMBER] , видане 21.10.2016 р. Префектурою Мерт і Мозель (54), паспорт № [NUMBER] , виданий 05.03.2014 р., виданий Префектурою Мерт і Мозель - Нансі), у зв`язку із необхідністю прийняттям спадщини після смерті батька, яка відкрилась та не можливості її прийняти. Тому їй було рекомендовано звернутись до суду з метою вирішення цієї проблеми. Представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти прийняття рішення не заперечує. Заінтересована особа: Одеська міська рада у судове засідання не з`явилась, була сповіщена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. [INFO] - народилась заявниця [PERSON] (при народженні - [PERSON] ), яка після шлюбу укладеного 08.04.1995 року набула прізвище у шлюбі « [PERSON] », після шлюбу укладеного 19.10.2009 року набула прізвище у шлюбі « [PERSON] ». Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у м. Одеса народилась [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 04.04.1969 року зроблено відповідний запис за №655, батьками якої є: батько - [PERSON] , - мати - [PERSON] . [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , [INFO] , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] 05.01.2019р. складено відповідний актовий запис №259. За час життя, батько заявниці склав на її користь Заповіт від 12.07.2006 р., яким на випадок своєї смерті дав розпорядження: «Все моє майно, де б вона не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все, що на день моєї смерті буде належати мені, та на що я за законом матиму право, заповідаю дочці [PERSON] , [INFO] . Батькові заявниці на праві приватної власності належали: 1) домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстровано та підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 19.07.2010 р. №26747573, підстава виникнення права власності Свідоцтво про право власності від 30.06.2010 р. серія [NUMBER] ; 2) земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110137300:48:016:0003, право власності зареєстровано та підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.01.2014 р., індексний номер: 16496300, Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.01.2014 р., індексний номер витягу: 16498200. Зазначене майно належало спадкодавцеві на момент його смерті, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна [PERSON] від 08.06.2022 р. Інформаційним листом щодо необхідності звернення до суду від 14.09.2021 р. №6054/02-14, державного нотаріуса Савицької Олени Юліанівни Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Міністерства юстиції України, заявниці було повідомлено наступне: «Київська державна нотаріальна контора у місті Одеса повідомляє, що видати Вам свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , неможливо з таких підстав. Згідно п. 5.16 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо у заповіті зазначені родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус перевіряє документи, що підтверджують факт родинних відносин. Згідно п. 4.2. Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. В документах, які були надані Вами для оформлення спадщини до майна померлого [INFO] [PERSON] , відсутні документи, що є доказом родинних відносин зі спадкодавцем. Для підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем просили надати рішення суду про встановлення факту родинних відносин. Заявниця позбавлена можливості використати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало батьку заявниці - [PERSON] , у зв`язку з тим, що з наявних документів неможливо підтвердити той факт, що [PERSON] був її рідним батьком. При народженні заявниці є [PERSON] , після шлюбу, укладеного 08.04.1995 р., заявниця набула прізвище у шлюбі « [PERSON] », після шлюбу укладеного 19.10.2009 р. заявниця набула прізвище у шлюбі « [PERSON] ». За законодавством Французької Республіки, громадянство якої наразі набула заявниця, у документах не зазначається по-батькові особи, тому її ім`я та прізвище, яке зазначається у документах, що посвідчують її особу є « [PERSON] , у шлюбі [PERSON] ». До того, у Заповіті, складеному на користь заявниці, зазначено прізвище заявниці, яке вона набула у попередньому шлюбі ( [PERSON] ), який був у 2008 р. розірваний, та у 2009 р. заявниця уклала шлюб і набула прізвище « [PERSON] ». За таких підстав у нотаріуса відсутні відомості, за якими він міг би встановити родинні відносини між заявницею та її померлим батьком, який склав на користь заявниці Заповіт щодо всього свого майна, тому нотаріус наголосив на необхідності звернення до суду та отримання рішення суду про встановлення факту родинних відносин. Отже, заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її батьком, [PERSON] , померлим [INFO] , який склав заповіт на користь своєї доньки, заявниці, - з метою реалізації права заявниці на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та отримання у спадщину майна, яке належало батьку заявниці за час його життя, яке він заповів своїй дочці (заявниці). Обставини щодо зміни, набуття заявницею прізвища та хронологія подій: [INFO] у м. Одесі народилась заявниця [PERSON] (при народженні - [PERSON] ), яка після шлюбу, укладеного 08.04.1995 р., набула прізвище у шлюбі « [PERSON] », після шлюбу, укладеного 19.10.2009 р., набула прізвище у шлюбі « [PERSON] ». Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у м. Одеса народилась [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 04.04.1969 р. зроблено відповідний запис за № 655, батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 08.04.1995 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що у Французькій Республіці складено та видано Свідоцтво про шлюб № 000086/1995. Після укладення шлюбу заявниця набула набула прізвище у шлюбі « [PERSON] ». У Свідоцтві про шлюб від 08.04.1995 р. зазначено, що [PERSON] народилась у місті Одесі (Україна) [INFO] , та є донькою [PERSON] та [PERSON] . Додатково факт набуття заявницею прізвища у шлюбі « [PERSON] » підтверджують: - [PERSON] поглибленого навчання (про вищу освіту) заявниці, виданий 20.05.1999 р. Університетом [PERSON] , після одруження (у шлюбі) [PERSON] про навчання на курсах англійської мови від 11.07.2003 р., виданий [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Одеса. Даний шлюб розірваний у 2008 р. згідно з рішенням про розірвання шлюбу судді з сімейних питань Апеляційного суду міста Нансі (Департамент Мерт-і-Мозель) у Французькій Республіці, що було винесено 04.06.2008 р. Відомості про це були проставлені на документі 26.06.2008 р. Отже, з 1995 р. по 2008 р. прізвище заявниці у шлюбі було - « [PERSON] » (тобто, на час складання у 2006 році батьком заявниці Заповіту на її користь). 12.07.2006 р. батько заявниці, [PERSON] , склав на її користь Заповіт від 12.07.2006 р., яким заповів на її користь все своє майно, зазначивши, що все своє майно «заповідає дочці [PERSON] , [INFO] ». 19.10.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що складено та видано Свідоцтво про шлюб, м. Сіді-Бель-Аббес, від 19.10.2009 р., зареєстровано під номером 1837. Після укладення шлюбу заявниця набула прізвище у шлюбі « [PERSON] ». У Свідоцтві про шлюб від 19.10.2009 р. зазначено, що дружина, [PERSON] , народилась у місті Одесі, Україна, [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Колишній чоловік дружини: [PERSON] , шлюб з яким розірвано. Отже, з 2009 р. по цей час прізвищем заявниці у шлюбі є « [PERSON] ». Слід зазначити, що батько заявниці не вносив зміни до заповіту, не складав нового заповіту, тобто заповіт залишився чинним в його єдиній редакції від 12.07.2006 р., і якій його було складено. Тобто, у заповіті було зазначене вірне прізвище заявниці у шлюбі станом на день складання заповіту 12.07.2006 року. Наразі особу заявниці посвідчує посвідчення особи (ідентифікаційна картка) № [NUMBER] , згідно якої її ім`я: [PERSON] , прізвище: [PERSON] , після укладення шлюбу (у шлюбі) Себаї, народилась: [INFO] у м. Одеса; паспорт № [NUMBER] , згідно якого її ім`я: [PERSON] , прізвище: [PERSON] , після укладення шлюбу (у шлюбі) Себаї, народилась: [INFO] у м. Одеса. Додатково факт родинних відносин, що заявниця є донькою померлого [PERSON] підтверджується: 1. Фотознімки заявниці та її померлого батька, [PERSON] за період 1970-2006 р.р.; 2. Фотознімки [PERSON] з онуками (дітьми заявниці) за період 2006- 2018 рр. [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , який за час життя склав на користь заявниці Заповіт від 12.07.2006 р., яким заповів на її користь усе своє майно. Внаслідок смерті батька заявниці, як передбачено ст. 1220 ЦК України, відкрилась спадщина. За положеннями статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За статтею ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до ч. ч. 1-2 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). У Заповіті від 12.07.2006 р. батько заявниці заповів все своє майно своїй дочці, [PERSON] , [INFO] . Відмовляючи у видачі заявниці Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало її батьку, [PERSON] , державний нотаріус зазначив, що згідно п. 5.16 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, якщо в заповіті зазначені родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус перевіряє документи, що підтверджують факт родинних відносин. Згідно п. 4.2. Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Та нотаріус зазначив: для підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем просимо надати рішення суду про встановлення факту родинних відносин. Отже, відповідно до п. 4.2. Розділу Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем с: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. До складу спадщини ввійшло нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Батьку заявниці на праві приватної власності за життя та на момент його смерті належало наступне нерухоме майно: 1) Домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстровано та підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 19.07.2010 р. №26747573, підстава виникнення права власності Свідоцтво про право власності від 30.06.2010 р. серія [NUMBER] ; 2) Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110137300:48:016:0003, право власності зареєстровано та підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.01.2014 р., індексний номер: 16496300, Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.01.2014 р., індексний номер витягу: 16498200; Зазначене майно належало спадкодавцеві і на момент відкриття спадщини, смерті спадкодавця, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна [PERSON] від 08.06.2022 р. Згідно чинного законодавства України та складеного на її користь заповіту, заявниця має право на отримання спадщини, отримання свідоцтва про право на спадщину за Заповітом на майно, яке належало її батьку, [PERSON] . Заявниця позбавлена можливості використати своє право на отримання спадщини, отримання свідоцтва про право на спадщину за Заповітом на майно, яке належало її батьку, у зв`язку з тим, що з наявних документів неможливо підтвердити, що померлий [PERSON] є батьком заявниці. У Заповіті від 12.07.2006 р. зазначено, що батько заявниці заповів все своє майно своїй дочці, [PERSON] , [INFO] . Згідно п. 5.16 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, якщо в заповіті зазначені родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус перевіряє документи, що підтверджують факт родинних відносин. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є також копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (п. 4.2. Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5). Тобто, єдиним можливим способом реалізації законного права заявниці на отримання спадщини, отримання свідоцтва про право на спадщину за Заповітом на майно, яке належало батькові заявниці, [PERSON] , є отримання рішення суду про встановлення факту родинних відносин між заявницею та її померлим батьком, який заповів їй своє майно. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, шо вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. За положеннями статті 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення зазначається: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, на підставі доказів, наданих до суду та оцінених в їх сукупності. Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно пункту 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року «суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявник. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: approved