Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом в якому (з урахуванням уточнень) просить усунути їй перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS] . Також позивач просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати (а.с.47-51). Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що їй на праві приватної власності належить 57/100 частки квартир [ADDRESS] .\~В квартирі\~ [ADDRESS] зареєстрована але тривалий час не мешкає відповідач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] . Відповідач не несе жодних витрат з утримання квартири, а її реєстрація за вказаною адресою позбавляє позивача законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним майном, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач надала заяву в якій підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позовні вимоги, згідно уточненої редакції, а розгляд справи провести без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України, про причини неявки суд не сповістила, відзив на позов не надала. Відповідно до положень\~ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 57/100 частки квартир [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.04.2003 року (а.с.14-15). Згідно довідки\~про склад\~зареєстрованих (сім`ї)\~у житловому\~приміщенні/будинку,\~виданої виконавчим\~комітетом Чорноморської\~міської ради\~Одеського району\~Одеської області\~(а.с.22)\~в квартирі [ADDRESS] , окрім позивача, також зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] , підтверджується відповідними актами, завіреними начальником ЖЕД-3, в яких зазначено, що [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі не проживають з 2010 року, їх особистих речей в квартирі не має (а.с.23-30). Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ч.1\~ст.391 ЦК України\~передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Згідно положень ч. 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи, що відповідач [PERSON] за адресою своєї реєстрації не проживає понад встановленого законом строку, договору найму цього житла з позивачем вона не укладала, а її реєстрація обмежує права позивача у володінні, користуванні і розпорядженні власним майном, чим порушується право власності на житло, яке гарантоване Конституцією та законами України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с.1,3). Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved