Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

06 жовтня 2021 року представник позивача адвокат Тимошенко А.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із позовом до ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«АВАНСАР» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, згідно якого позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №68569 від 28 травня 2021 року виконаний приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» (ЄДРПОУ: 40199031) заборгованості у розмірі 12 400 гривень 13 копійок та стягнути судові витрати в розмірі 1362 гривень сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 9\~000 гривень. \~Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в ході надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Тимошенко А.В. здійснювався моніторинг сайту https://erb.minjust.gov.ua/ (реєстр боржників), в результаті чого, встановлено факт відкриття 23.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області - Безмагоричних М.А. відносно Позивача виконавчого провадження 66913788 на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Остапенко Є.М. №68569 від 28.05.2021 року. Адвокатський запит від 01.10.2021 року на адресу приватного нотаріуса Остапенко Є.М. з приводу підстав вчинення ним виконавчого напису №68569 від 28.05.2021, який проігноровано приватним нотаріусом. Жодних повідомлень від Відповідача, за весь час існування спірних правовідносин не надходило, в тому числі щодо порушення позивачем умов кредитного договору. У відповіді на особистий запит позивача приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. не надав жодного підтвердження направлення подібних повідомлень відповідачем. На підставі зазначеного, вважає, що приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. не мав права вчиняти виконавчий напис, він вчинив виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. Також , нотаріусом було вчинено виконавчий напис не на оригіналі договору, та до нього не підшито, а було викладено окремим документом. На підставі зазначено позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича копії документів та матеріалів на підставі яких вчинявся виконавчий напис №68569 від 28.05.2021 про стягнення з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» (ЄДРПОУ: 40199031) заборгованості у розмірі 12 400 гривень 13 копійок. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2021 року забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 68569 від 28 травня 2021 року. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися,\~про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, представник позивача надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився,\~про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином,\~причин неявки суду не повідомив,\~відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Треті особи у судове засідання, не з`явилися,\~про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 14 липня 2022 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим\~\~Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень ст.ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.\~вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 68569, про стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» заборгованості у розмірі 12 400 гривень 13 копійок./а.с.20/ На підставі виконавчого напису Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. відкрито виконавче провадження № 66913788. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України,\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 3 пп.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (п.п.3.1 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). У відповідності до пп.2.1 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку - для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно до пп.3.2 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку - безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пп.3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку - при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У матеріалах\~справи відсутні\~належні та\~допустимі докази,\~що при\~вчиненні напису\~нотаріус отримував\~від фінансової\~компанії та\~від позивача\~первинні бухгалтерські\~документи щодо\~видачі кредиту\~та здійснення\~його часткового\~погашення (квитанції,\~платіжні доручення,\~меморіальні ордери,\~розписки,\~чеки тощо),\~тому у\~нотаріуса були\~відсутні підстави\~вважати,\~що розмір\~заборгованості перед\~фінансовою компанією,\~зазначений у\~написі є\~безспірним.\~Розрахунок боргу\~зазначений у\~виконавчому написі\~щодо наявності\~грошового зобов`язання\~позивача за\~тілом кредиту\~є лише\~відображенням односторонніх\~арифметичних розрахунків\~стягувача та\~не може\~відображати правові\~підстави для\~стягнення відповідних\~сум та\~слугувати доказом\~безспірності розміру\~грошових вимог\~фінансової компанії\~до позивача.\~Крім того,\~суду не\~надано жодних\~доказів на\~підтвердження того,\~що боржник\~ [PERSON] \~була належним\~чином обізнана\~про порушення\~нею грошового\~зобов`язання,\~та можливі\~наслідки неусунення\~вказаних порушень.\~При цьому,\~право боржника\~на захист\~його інтересів\~забезпечується шляхом\~направлення йому\~повідомлення про\~заборгованість та\~необхідність її\~погашення,\~що повинно\~підтверджуватися документами\~про вручення,\~або про\~неможливість вручення\~такого повідомлення\~у зв`язку\~з відмовою\~отримувача,\~або самовільною\~зміною його\~місця проживання. Також суду не надано доказів на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису стягувачем було надано оригінали договорів про відступлення права вимоги, якими би підтверджувалось право ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«АВАНСАР» за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР». Відповідач з причин, невідомих суду, не надав матеріали, на підставі яких був вчинений виконавчий напис нотаріуса, а приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не виконали ухвалу Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07 жовтня 2021 року в частині витребування копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 68569. Згідно ст.50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. За таких обставин суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь\~ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» \~заборгованості в сумі 12 400 гривень 13 копійки, приватний нотаріус\~ Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.\~не переконався належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню, та безспірності характеру правовідносин сторін, що не відповідає вимогам Закону України "Про нотаріат". З огляду на викладене, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 68569, вчинений 28 травня 2021 року приватним нотаріусом\~Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь\~ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» \~заборгованості в сумі 12 400 гривень 13 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо); документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо), а також документи на підтвердження надання адвокатом та отримання клієнтом професійної правничої допомоги (акт приймання-передачі), із детальним описом вчинених ним відповідних дій (не тільки щодо участі в судових засіданнях, а інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо) Зазначені витрати позивача мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).\~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду\~за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Тож, законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду. Аналогічна правова позиція викладена в\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19) та у постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У\~постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19\~вказано, що суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 12350 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. З матеріалів справи вбачається, що інтереси [PERSON] в суді представляв адвокат Тимошенко А.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 01 жовтня 2021 року. За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.\~Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.\~При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до розрахунку вартості юридичних послуг від 01 жовтня 2021 року, консультаційна допомога 500 грн; складання адвокатського запиту 1\~000 грн; складання позову 2\~000 грн, складання заяви про забезпечення позову 1\~500 грн; складання клопотання про витребування доказів 1\~000 грн; дистанційне супроводження судового розгляду 2000 грн. Аналіз змісту договору про надання правової допомоги від 01 жовтня 2021 року та розрахунку вартості юридичних послуг свідчить, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми. [PERSON] надано прибутковий касовий ордер № б/н від 01 жовтня 2021 року на суму 2\~500 гривень та 6\~500 гривень про сплату на користь адвоката Тимошенко А.В. Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді в розмірі 9 000 грн, про стягнення яких і було заявлено позивачем. Витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи та підлягають стягненню з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на користь [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду з вищевказаними вимогами позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 гривні 00 копійок за подання позову та 454 гривень 00 копійок за подання заяви про забезпечення позову / а. с. 1,33 / У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у загальному розмірі 1 362 гривень 60 копійок, понесення яких документально підтверджується.

Outcome: approved