Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

11.05.2022 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області 26.10.2018, актовий запис №12. Позивач обґрунтовує свої вимоги такими обставинами. 26.10.2018 позивач уклала шлюб з відповідачем, в якому в них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося. У них складні стосунки, важко порозумітися та дійти згоди, через що часто трапляються конфлікти. Відповідач не цінує її як жінку, ставиться зневажливо, нехтує сімейними цінностями та її внеском у сімейне життя. З січня 2022 проживають окремо, стосунки між ними напружені, почуття кохання згасло, шлюб існує лише формально. Примирення та відновлення шлюбних відносин неможливе. Просить їх шлюб розірвати. Ухвалою суду від 25.05.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 27.07.2022 постановлено ухвалу суду за згодою позивачки про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 26.10.2018 виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №12, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2018. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини, на підставі ст.110 СК України звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, відсутність спільного побуту, наявність малолітньої дитини, небажання зберегти сім`ю, позивачка наполягала на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Враховуючи положення ст.113 СК України, а також заяву позивачки, суд вважає за необхідне залишити позивачці набуте в шлюбі прізвище [PERSON] . Вирішуючи питання судових витрат, які у цій справі складаються зі судового збору, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки сплачені та підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved