Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернувся через суд із вказаною заявою окремого провадження, в якій просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Д* № 014228, код ДКЗ 75065002, виданого 25 червня 1998 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської ради народних депутатів № 901, а саме на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що на час видачі державного акту не існувало Державного земельного кадастру, тому земельна ділянка за вищевказаною адресою не внесена до реєстру земель та Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно і не відображена на кадастровій карті України. Згодом заявник звернувся до органів ДКЗ із заявою про внесення відомостей про земельну ділянку до реєстру ДКЗ, однак отримав роз`яснення з приводу того, що у державному акті про право власності на земельну ділянку допущено помилку в частині написання прізвища заявника на державній мові, зокрема замість правильного « [PERSON] » в державному акті зазначається « [PERSON] », що не співпадає із записами прізвища заявника в його свідоцтві про народження і паспорті громадянина України. Заявник не має можливості виправити цю помилку в державному акті у позасудовому порядку, оскільки наразі таких бланків державних актів не випускають, а тому просив суд встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Д* № 014228, код ДКЗ 75065002, виданого 25 червня 1998 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської ради народних депутатів № 901, а саме на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , що необхідно заявнику для оформлення права власності на земельну ділянку, а також для вільного користування та розпорядження зазначеною земельною ділянкою. У судове засідання заявник не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв або клопотань від нього не надходило. За таких обставин суд у відповідності до ст. ст. 10, 211, 223, 294 ЦПК України вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи за фактичної явки учасників її розгляду. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 червня 1998 року на ім`я [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Д* № 014228 код ДКЗ 75065002 на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 901 від 21 травня 1998 року, відповідно до якого останньому передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0368 гектарів в межах згідно планом земельна ділянка, що розташована на території [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 2). Разом із цим, у паспорті та інших документах заявника, а саме: свідоцтві про народження та паспорті громадянина України прізвище заявника державною мовою зазначається як « [PERSON] » (або аналогічно російською мовою « [PERSON] ») (а.с. 3, 4). З довідки Управління Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області № 07.11д від 17 жовтня 2011 року вбачається, що [PERSON] одержав на земельну ділянку код ДЗК 75065002 за адресою: [ADDRESS] , однак державний акт на право власності цієї земельної ділянки містить розбіжності в написанні прізвища землевласника, зокрема зазначено як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно дубліката довідки Управління Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області № 12246 від 23 лютого 2012 року про формування кадастрового номера земельній ділянці, що розташована за адресою: [ADDRESS] , присвоєно кадастровий номер 1210 10000:065:035:0001 (а.с. 6). При цьому ім'я та ім'я по батькові заявника у державному акті серії ДП Д* № 014228 код ДКЗ 75054002 від 25 червня 1998 року на право приватної власності на землю та інших його документах повністю співпадають, а так само співпадає місце проживання заявника, що зазначаються у довідці про реєстрацію місця проживання та вказаному державному акті. Отже, із досліджених документів судом встановлено, що у вказаному державному акті була допущена помилка в частині запису прізвища заявника. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що прізвище заявника у державному акті на право приватної власності на землю серії ДП Д* № 014228 код ДКЗ 75054002 від 25 червня 1998 року, не збігається з прізвищем, вказаним у його паспорті, що унеможливлює оформлення ним права власності на земельну ділянку, а також вільно користуватися та розпоряджатися нею, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] повністю та встановити факт належності йому вказаного державного акту. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в результаті судові розгляду справи окремого провадження витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved