Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

І. Виклад позиції учасників справи. 1. 22.06.2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Фірма «ІНЕКС» (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 26 578 грн 46 коп., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 12 105 грн. 00 коп. та понесені судові витрати (а.с.1-2,14-16). 04.10.2021 року позивач подав заяву про зміну розміру позовних вимог і просив сягнути з відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі 68545 грн.19коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 41 365 грн. 18 коп. (а.с. 46-47). 2. В обґрунтування позову зазначив, що з 20.08.2015 року працював на посаді охоронника у ПП Фірма «ІНЕКС». Наказом № 17/к від 24.02.2021 року звільнений з посади за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України. В день звільнення з роботи відповідач не провів повний розрахунок по заробітній платі, внаслідок чого виникла заборгованість. 3. Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, категорично заперечуючи щодо заявлених позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними. Узагальнена позиція зводиться до того, що заробітна плата позивачу [PERSON] виплачена в повному обсязі. ІІ. Заяви ( клопотання) та пояснення учасників справи 4. Допитаний в судовому засіданні як свідок позивач [PERSON] надав показання про те, що в оспорюваний період він не отримував заробітну плату готівкою і як наслідок не розписувався у відомостях про заробітну плату. 5. Представник відповідача у судове засідання в черговий раз не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Ухвалою судді від 08.07.2021 відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 31-32). 7. Відповідач 13.09.2021 року подав суду відзив на позовну заяву (а.с.37). 8. 04.10.2021 року позивач подав заяву про зміну розміру позовних вимог і просить сягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 68 545 грн.19 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 41 365 грн. 18 коп. (а.с.46-47). 9. Ухвалою суду від 11.11.2021 року за клопотанням представника позивача витребувано у відповідача оригінали відомостей про виплату готівкових коштів за період 2017-2019 роки (а.с. 62-63). 10. Відповідач клопотань про витребовування вище вказаних письмових доказів не заявляв, обмежився лише проханням про відкладення судового розгляду, що об`єктивно унеможливлює призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 11.Як вбачається із записів трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем - ПП «Фірма «ІНЕКС» з 21.08.2015 року, звільнений 24.02.2021 р. за власним бажанням. 12. Згідно повідомлення управління з питань праці Головного управління держпраці у Харківській області від 03.06.2021 року № КОЛ-516/КОЛ-573/02.03/12-08/5738 відповідно розрахункового листка за лютий 2021 нараховано оплату по годинному тарифу за 5 днів 120 годин 4333,20 грн., доплата за нічні години 40 годин 288,88 грн, компенсація за невикористану відпустку 12 днів 2172, грн, всього нараховано 6794,08 грн, утримано військовий збір 109,30 грн, ПДФО 1331,15 грн, всього утримано 1440,45 грн, борг підприємства на кінець місяця у сумі 5353,63 грн. У день звільнення 24.02.2021 року остаточний розрахунок не проведено. Остаточна виплата всіх сум, що належить від підприємства при звільненні, виплачена на картковий рахунок 18.03.2021 року у сумі 5353,63 грн., чим порушено вимоги ст.116 КЗпП України (а.с.5). 13. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , перебував у трудових відносинах з ПП «Фірма «ІНЕКС», йому нараховувалась заробітна плата, у тому числі за 2017 рік - 44346,88 грн, за 2018 рік - 48854,69 грн, за 2019 рік - 56688,00 грн, за 2020 рік - 63556,29 грн, за січень 2021 рік - 6000.00 грн, за лютий 2021 року - 6794, 08 (а.с.26-27). 14. Відповідно до виписки по рахунку АТ «Укрсиббанк» відсутні відомості про отримання [PERSON] заробітної плати при звільненні 24.02.2021 року (а.с.17-21). 15. Згідно розрахунку позивача загальна заборгованість по заробітній платі за 2017-2021 складає 68545,19 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 41365,18грн. Станом на 13.10.2021 року, розрахунок при звільненні з позивачем затримано на 231 день, з яких 158 робочі дні /а.с.46-47/. V. Оцінка Суду. 16. Частина перша ст.47 КЗпП України передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. 17. Згідно ст.117 КЗпП України в разі не виплати з вини власника абоуповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 18. З наявного в матеріалах справи розрахунку позивача (а.с.46-47), який відповідає інформації з виписок по картковому рахунку клієнта (а.с.17-25) та з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загально обов`язкового державного соціального страхування (а.с.26-27), за період з 01.01.2017 по 01.03.2021 включно відповідачем нараховано позивачеві заробітну плату на загальну суму 226 239 грн 94 коп., при цьому фактично виплачено шляхом зарахування на банківський картковий рахунок 157 694 грн 75 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 68 545 грн 19 коп. /226239.94 -157694.75/, що є підставою для її стягнення з відповідача (сума заборгованості визначена судом без відрахування податків та обов`язкових платежів). 19. Наявність невиплаченої заборгованості по заробітній платі за статтею 117 Кодексу є підставою для стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. 20. Факт порушення права позивача на розрахунок при звільненні знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Матеріали справи не містять доказів про сплату позивачу заборгованості по заробітній платі. 21. Згідно п.8 Порядку розрахунку середнього заробітку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як роз`яснено в п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. При визначенні суми середнього заробітку, що підлягає стягненню, суд враховує, що середньоденний розмір заробітної плати становить 283 грн 71 коп (5632,07 + 6000,00 = 11 632,07 (заробітна плата за останніх два місяці роботи позивача); 21 дн. + 20 дн. = 41 дн. (кількість відпрацьованих робочих днів за останні два місяця роботи позивача); 11632,07/41дн. = 283 грн 71 коп), що відповідає правилам Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати». 22. Згідно п.8 Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» «нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів». Оскільки позивач був звільнений з роботи 24.02.2021 р., тому з 25.02.2021 і до 13.10.2021 (в межах заявлених позовних вимог) минуло 158 робочих днів, у зв`язку з чим сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 44826,18 грн=(158*283,71), та остаточно з урахуванням виплати позивачу на картковий рахунок 25.06.2021 року 3461,00 грн компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні, складає 41365,18 грн (без врахування обов`язкових платежів). 23. Відповідач, всупереч процесуального обов`язку, не надав суду належних і допустимих доказів, які б вказували на виплату всіх сум, що належать позивачу від підприємства в день звільнення позивача. 24. Суд враховує показання свідка та інформацію про суми фактично виплачених відповідачем грошових коштів, яка зазначена у виписках про рух коштів по банківськму рахунку як такі, що узгоджуються між собою, з огляду на процесуальну поведінку відповідача, строковість розгляду справ даної категорії, та вважає достатніми наявні докази для задовлення позовних вимог [PERSON] до ПП Фірма «ІНЕКС». Окрім того, вказаний висновок суду посилюється і результатами проведення заходу державного контролю інспектором ГУ Держпраці в Харківській області, які представником відповідача жодним належним та допустимим доказом не спростований. VІ. Розподіл судових витрат. 25. Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн за вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 26.Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовийзбір», позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі, а тому з відповідача в дохіддержави належить стягнути судовий збір в сумі 908 грн.00 коп.

Outcome: approved