Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В своєму позові, з яким звернулася 02.04.2021 року, позивач просила стягнути на її користь грошові кошти у розмірі 6000,00 гривень на її утримання під час вагітності та після народження дитини до досягнення нею віку 3-х років, мотивувавши тим, що відповідач не надає належної допомоги їй на її новонародженій дитині. Відповідач надав суду заперечення, у яких позов визнає частково у розмірі 1000,00 гривень, мотивуючи тим, що у нього на утриманні знаходиться донька від першого шлюбу (неповнолітня дитина), заробітна платня є невисокою у розмірі 6000,00 гривень, інших офіційних доходів у нього не має, посилався на відсутність нерухомого майна у його власності, зазначив, що позивачем не надано доказів того, що нею витрачаються кошти у розмірі 6000,00 на місяць. Представник позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Відповідач надав заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 06.10.2020 року, згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Приморським районним у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) актовий запис № 1783, згідно із довідкою, наданою КНП «Пологовий будинок № 7» № 83 від 31.03.2021 року позивач була вагітна строком 31 тижні. [INFO] народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 19.06.2021 року. У матеріалах справи міститься виписка з банківського рахунку, з якої вбачається наявність витрат на аккаунти у онлайн іграх: придбання цифрових товарів (додаток та музика), придбання цифрових товарів WARGAMING 55,46 грн. + 442.02 грн., рекламні послуги GOOGLE 50,28 грн., придбання цифрових товарів STEAMGAMES.COM 532,52 грн. витрати на початок 2021 року; передавторізація на ROBOKASSA.RU 278.81 грн., 428,00 грн., 171.20 грн. ; а оплата товарів (послуг через інтернет) CLIMPCHAMP.COM 113.58 грн., витрати на рекламні послуги 750.51 грн., оплата товарів через інтернет CLIMPCHAMP.COM 113.35 грн., 113.35 грн.; витрати на розваги, придбання музики, витрати на розваги та музику, придбання цифрових товарів STEAMGAMES.COM 405.16 грн., рекламні послуги NULL 700 грн.; поповнення ігрового аккаунту 90,00 грн., витрати на рекламні послуги 250.00 грн. та розваги, передавторізація на 97.00 грн.; переавторізація на 242.82 грн.; придбання музики APPLE.COM 24.21 грн.; придбання музики APPLE.COM 139.95 грн., витрати на розваги 100,00 грн., витрати на розваги 380,00 грн., придбання музики APPLE.COM та розваги; поповнення ігрового аккаунту 48,83 грн., 9,85 грн.,витрати на поповнення ігрового аккаунту 49,84 грн., зворотній бік сторінки поповнення аккаунту WORDOFTANKS;поповнення аккаунту 22.00 грн. Витрати на розваги та ігрові аккаунти, тривалістю протягом декількох років починаючи з 2017 року та по 2021 рік, свідчать про наявність елементів розкішного життя, які не співвідносяться із представленими стороною доказами його заробітної платні та його доходів у цілому. Стосовно доводів відповідача щодо відсутності у нього нерухомого майна, суд критично оцінює ці обставини, так як під час розгляду справи стороною було відчужено належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована у Миколаївській області Єланецький район, с/ рада Великосербулівська, кадастровий номер 4823080400:04:000:046, що підтверджується випискою з банківського рахунку Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», якої вбачається, що відповідачем було отримано грошові кошти у розмірі 31200 грн. Згідно відповіддю від 11.11.2021 року з ГУ ДПС в Одеській області, вбачається, що відповідач знаходився на обліку як фізична особа-підприємець з 26 листопада 2018 року до 13 травня 2021 року: Доходи ФОП [PERSON] за даний період становили: 2018 рік 152917,03 грн., 2019 рік 85 335,94 грн., 2020 рік - 2\~224654,61 грн., 2021 рік 66202,52. Отже, з цієї відповіді вбачається, що він закрив свою підприємницьку діяльність у травні 2021 року одразу після подання позивачем позовної заяви у квітні цього ж року. Усі перелічені судом дії вченні відповідачем свідчать про наявність чималих додаткових доходів відповідача та намагання ним уникнути своєї цивільної відповідальності, що є визначальним фактором під час прийняття судом об`єктивного та обґрунтованого рішення. Позивач просить суд стягнути на її утримання як дружини з дня подання цього позову та до досягнення дитиною 3-х річного віку 6000,00 (шість тисяч) гривень. Відповідач у своїх заперечення зазначив, що погоджується із утриманням дружини у розмірі 1000,00 (тисячі) гривень. Відповідач вказує на те, що на його утриманні перебуває ще дочка від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , проте ним не надано доказів, які б свідчили про те, що він дійсно її утримує. Відповідно до 3. Ст. 182 СК України,\~суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Згідно з ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст.77-80 ЦПК України). Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України). Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 258-259, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved