Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю КЕЙ-КОЛЕКТ (далі ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ) звернулось до суду позовом в якому просили звільнити з-під арешту нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказали, що 18.09.2008 року між АКІБ УкрСиббанк (правонаступником якого є АТ УкрСиббанк) та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11395425000 за умовами якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 45000 доларів США з відсотковою ставкою 16,00 % річних, в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором було укладено Договір Іпотеки № 11395425000-З від 18.09.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. за № 6320 за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . 13.02.2012 року між АТ УкрСиббанк та ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ укладено договір факторингу № 2 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. за № 649-650, за яким право вимоги за кредитним договором № 11395425000 від 18.09.2008 року та договором іпотеки № 11395425000-З від 18.09.2008 року перейшло до ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ. Зобов`язання за вказаним договором [PERSON] не виконав. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 10732972 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП № 23785517, 17.01.2011 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, В-9/767. Суть порушеного права позивача полягає в тому, що іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Боржник [PERSON] належним чином не виконував взяте на себе зобов`язання, а саме, обов`язок сплачувати грошові кошти, відповідно до умов Кредитного договору. Наявний арешт іпотечного майна фактично не дає можливості іпотекодержателю скористатись своїм правом на позасудове врегулювання у спосіб, гарантований законодавством, тому позивач просить суд звільнити з під арешту вказане приміщення. Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Представник третьої особи Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-773 від 22 червня 2010 року, виданого Саксаганським судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Укрсиббанк боргу у сумі 365163,95 грн. 17 січня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження копії якої направлено сторонам до відома і виконання. В ході примусового виконання державним виконавцем було вжито необхідних заходів, зокрема накладено арешт на рухоме і нерухоме майно боржника. 30 травня 2012 року виконавче провадження було завершено. Повторно вищевказаний виконавчий документ на виконання не надходив, відомості щодо фактичного повного виконання або скасування до відділу не надходили. Термін зберігання виконавчого провадження сплинув, тому неможливо надати матеріали виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт на майно. Оскільки боржником не сплачено у повному обсязі суму боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, відсутні підстави для скасування заходів примусового стягнення, що вжиті державним виконавцем. У зв`язву із наведеним просить відмовити у задоволенні позову. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.06.2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. та зареєстровано у реєстрі за № 4640, що підтверджується інформаційною довідкою № 259602898 від 02 червня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 6). 18 вересня 2008 року між АКІБ УкрСиббанк (правонаступником якого є АТ УкрСиббанк) та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11395425000 за умовами якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 45000 доларів США з відсотковою ставкою 16,00 % річних на споживчі потреби. Кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості 17 вересня 2015 року (а.с. 8). З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором між АКІБ УкрСиббанк (правонаступником якого є АТ УкрСиббанк) та [PERSON] , [PERSON] було укладено Договір Іпотеки № 11395425000-З від 18.09.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 6320 за умовами якого іпотекодавці передають в іпотеку наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення вбудоване в перший поверх нежитлової будівлі літ. А-1н/ж нежиле приміщення загальною площею 75,3 кв/м, у тому числі площа спільного користування 23,7 кв/м та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить іпотекодавцям на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.06.2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. та зареєстровано у реєстрі за № 4640, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2978772. Предмет іпотеки зареєстрований Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради Криворізьке бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу 13Н-83, номер запису 5683, реєстраційний номер 12257954, згідно реєстраційного посвідчення від 25.06.2008 року (а.с. 9-10). 13 лютого 2012 року між АТ УкрСиббанк та ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ укладено договір факторингу № 2 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. та зареєстрований в реєстрі за № 649-650, за яким право вимоги за кредитним договором № 11395425000 від 18.09.2008 року та договором іпотеки № 11395425000-З від 18.09.2008 року перейшло до ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ (а.с. 11-20). Згідно п.1\~ч.1\~ст.512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом також встановлено, що на виконанні Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 23785517 з виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 2-773 від 22.06.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитом в сумі 365163,95 грн. Виконавче провадження відкрито 17.01.2011 року, також постановою держвиконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції накладено арешт на нерухоме майно боржника, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 30.05.2012 року виконавче провадження завершено на підставі п.3 ст.43 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на той час редакції), повторно виконавчий лист не надходив на виконання, при цьому термін зберігання матеріалів виконавчого провадження сплинув, матеріали знищено. Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений\~ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто\~у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень\~Закону України «Про іпотеку»\~(частина 8\~статті 52 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Згідно абз.2\~ст.1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Крім того, відповідно до ч.6\~ст.3 Закону України «Про іпотеку», в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч.7\~ст.3 Закону України «Про іпотеку», в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про скасування заборони на нерухоме майно, якщо вважає, що такими діями порушені його права. Накладення арешту на нерухомість - предмет іпотеки порушує права іпотекодержателя, тому така нерухомість підлягає звільненню з-під арешту, накладеного органом ДВС, що узгоджується\~з правовою\~позицією,\~викладеною у\~постанові Верховного\~Суду від\~16\~травня 2018\~року у\~справі\~№ 338/1118/16-ц. Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку»\~\~ випливає, що\~в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.\~ Такий правовий висновок було викладено у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі\~№ 910/4772/17, від 31.10.2018 у справі\~№923/1105/17\~, від 19 червня 2019 року у справі\~№825/1764/16\~, від 17.10.2019 у справі\~№822/1426/16. Відповідно до ч.1\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем арешт на іпотечне майно за адресою: [ADDRESS] накладений після реєстрації іпотечного договору та порушує права і інтереси іпотекодержателя ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на зазначене вище майно, які можуть бути задоволені згідно з їх першочерговим пріоритетом шляхом звернення стягнення в позасудовому порядку, у відповідності до ст. ст. 36, 37, 38 Закону України «Про іпотеку». Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачами позову, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в Законі України «Про іпотеку», відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, суд приходить до висновку, що позов про звільнення майна з-під арешту, накладеного державним виконавцем, є таким, що підлягає задоволення в повному обсязі.\~ Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн.

Outcome: approved