Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася 08 лютого 2022 року до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що з 29 жовтня 2005 року по дійсний час вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом з нею. Позивачка в позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Кожен має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи постійно виникали сварки, а іноді і бійки. Відповідач зловживає спиртними напоями, наносив тілесні ушкодження. Часто свідком цих сварок стає неповнолітня донька. Під час спільного проживання позивачкою неодноразово робились спроби для збереження сім`ї, але всі вони виявились безрезультатними, бо з відповідачем не може досягти компромісу, він не змінює своєї поведінки, зловживає спиртними напоями та постійно здійснює фізичне та моральне насильство. Позивачка на примирення з відповідачем не згодна. Відповідач отримує пенсію по інвалідності третьої групи, як учасник бойових дій, але грошей на утримання дитини, проживання та ведення спільного господарства не дає, іноді дає кошти в незначній сумі. За таких\~обставин,\~просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 29 жовтня 2005 року Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 2086; стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 11 квітня 2022 року на 15 год. 30 хв. Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Розгляд справи призначено на 21 липня 2022 року на 10 год. 00 хв. В зазначене судове засідання позивачка не з`явилася, 19 липня 2022 року через канцелярію надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовував тим, що не бажає розривати шлюб. Має дві картки для виплат: заробітну та пенсійну. Обидві карти перебували в розпорядженні позивачки, які вона повернула лише два місяці тому. Відповідач на даний час проживає з батьками. Не працює. В жовтні 2020 року отримав третю групу інвалідності. До цього часу працював. Отримує пенсію по інвалідності в розмірі 7 000 грн. Доступ до пенсійної картки має дочка, яка з дозволу відповідача користується коштами на ній для власних потреб. Відповідач зазначив, що з позивачкою мають спільну квартиру, яку та надає в оренду. Отримані кошти залишаються позивачці, оскільки була усна домовленість між позивачкою та відповідачем, що ці кошти вона використовує на власний розсуд і не подає на аліменти. Відповідач заперечує щодо сплати аліментів, оскільки собі одяг купує дуже рідко, а позивачка та донька постійно оновлюють свій гардероб. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони 29 жовтня 2005 року уклали шлюб, який зареєстрований Ковпаківським районним у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 10), та мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом\~ про народження\~(а.с. 11), а також не заперечуються відповідачем.\~ Згідно вимог ст. ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують сімейних відносин, перспективи поновлення сімейних відносин відсутні. Відповідач не визнає позовні вимоги, однак відомості про те, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї неможливе, відсутні, позивачка в письмовій заяві наполягає на задоволенні позову, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не працює, має третю групу інвалідності, яка дозволяє йому працювати, інші особи, які перебувають у нього на утриманні, відсутні. Заперечення відповідача щодо надання допомоги на утримання дочки не підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема суду не надано доказів на підтвердження розміру грошових коштів, якими за твердження позивача, позивачка мала можливість користуватися, а також доказів регулярності надання такої допомоги. З вказаного вбачається, що відповідач має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки, в розмірі ј\~частини його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи стягнення\~з дня\~подачі позовної\~заяви до\~суду і\~до досягнення\~дитиною повноліття . Такий розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини буде розумним і співмірним з матеріальними можливостями відповідача та не призведе до погіршення його матеріального становища. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 08 лютого 2022 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., а також в зв`язку із задоволенням позову про розірвання шлюбу необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved