Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за яким просила суд: Визнати недійсною довіреність, посвідчену 20.08.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С., за реєстровим № 2053, якою [PERSON] довірила [PERSON] відчужувати від імені [PERSON] належне їй нерухоме майно; Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.09.2019 року, згідно якого [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої 20.08.2019 року приватним нотаріусом ОМНО Галій Т.С., за реєстровим № 2053 продала [PERSON] за 537821,52 грн належні [PERSON] 17/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С. за реєстровим № 1897. В обґрунтування своїх вимог посилалася на такі обставини. Позивач [PERSON] є людиною похилого віку і страждає на захворювання очей (катаракту), через що має поганий зір. 20 серпня 2019 року дочка позивачки [PERSON] умовила її оформити нотаріальну довіреність на переоформлення пенсії, представництво [PERSON] в органах Пенсійного фонду та комунальних закладах. Коли 20.08.2019 року [PERSON] з`явилася разом з [PERSON] для посвідчення такої довіреності до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С., [PERSON] не повідомила [PERSON] , що нотаріусом посвідчується довіреність на право продажу належного їй нерухомого майна, і остання через поганий зір не бачила зміст вказаної довіреності. 06.09.2019 року відповідач [PERSON] , використовуючи Довіреність, посвідчену 20.08.2019 року приватним нотаріусом ОМНО Галій Т.С., за реєстровим № 2053, не погоджуючи з [PERSON] та не повідомляючи її про правочин, продала відповідачу [PERSON] за 537821,52 грн належні [PERSON] 17/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , при цьому питання земельної ділянки, на якій розташоване будинковолодіння, в договорі купівлі-продажу взагалі не висвітлено. Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом ОМНО Левчук О.С. за реєстровим № 1897. Про продаж власного будинку позивач нічого не знала, [PERSON] не погоджувала з нею вартість продажу, коштів з продажу вона позивачу не повернула. Після продажу [PERSON] зняла позивача з реєстрації у власному будинковолодінні і вигнала її на вулицю без житла і засобів існування. Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статгі 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Оскільки позивач підписала довіреність 20 серпня 2019 року під впливом оману зі сторони дочки позивача [PERSON] , вказана довіреність є недійсною. Згідно ч. 3 ст. 238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Положення зазначених правових норм спрямовані на впровадження принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та об`єктів нерухомості, які на ній розташовані. У договорі купівлі-продажу (або іншому договорі про відчуження) будинку (будівлі, споруди) повинен позначатись кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду. Оскільки відповідач [PERSON] , використовуючи одержану під впливом омани довіреність, всупереч вимогам закону уклала з відповідачем [PERSON] договір купівлі-продажу належного позивачу нерухомого майна, не діючи в інтересах останньої, не маючи на меті передати останній грошові кошти з продажу майна, вказаний договір купівлі-продажу є недійсним. Відповідач [PERSON] позов не визнала, її представником адвокатом Веселовим А.В. було надано до суду відзив на позовну заяву, за яким сторона відповідача посилалася на такі обставини. Позивач приблизно з 1967 р. постійно проживала в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , а з 14.09.1996 р. вона стала власником цього домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 14.09.1996 р. нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної конторі Шевиріною А.А., зареєстрованим в реєстрі за №3-4036. Відповідач [PERSON] з моменту народження, тобто з 1981 року теж проживала разом з батьками в цьому будинку, а з 01.03.1999 р. вона була зареєстрована за цією адресою, що підтверджується її паспортом, в якому стоїть штамп про місце проживання, а також довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї та прописки) від 29.08.2019 р. Влітку 1996 р. старша донька позивачки [PERSON] - [PERSON] попросила свою мати продати частину її домоволодіння, так як в неї були борги. На підтвердженні цих боргів [PERSON] надала своїй матері боргову розписку від 30.05.1995 р. в розмірі 2480,0 доларів США, видану нею кредитору разом з [PERSON] , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. На сімейній нараді позивач вирішила погодитися продати частину домоволодіння при умові, що інша частина цього житлового будинку залишиться молодшій дочці [PERSON] та 19.09.1996 р. вона продала [PERSON] 9/100 частин вказаного житловому будинку з надвірними спорудами, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою 19.09.1996 р. за реєстровим №3-4194. Грошові кошти в розмірі 9330 доларів США від продажу цієї частини будинку [PERSON] отримала від покупця, що підтверджується її розпискою від 20.09.1996 р. Спочатку взаємовідносини позивачки з співвласником цього житлового будинку - [PERSON] були нормальні, але згодом після проведення останнім реконструкції його частини домоволодіння та надвірних споруд, що суттєво збільшило частину домоволодіння, яка була у його фактичному користуванні, вони погіршилися з приводу порядку фактичного користування частинами домоволодіння, надвірних споруд та земельної ділянки, на якій було розташоване це домоволодіння. Згідно довідки Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 15.11.2012 р. № 374106.67 на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 22.09.2011 р. №ОД18211045646 у фактичному користуванні [PERSON] знаходилося 17/25 частин цього домоволодіння, а у фактичному користуванні позивача [PERSON] перебувало 8/25 частин домоволодіння, тобто частина цього домоволодіння, які булі у фактичному користуванні позивача після продажу нею частини будинку [PERSON] значно зменшилася, що підтверджується копією даної довідки. 25.07.2014 р. [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на 17/25 частини вказаного домоволодіння, що підтверджується копіями цього свідоцтва та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2014 р. У зв`язку з чим, у позивачки, яка з 1967 р. до 1996 р. постійно проживала в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ) однієї сім`єю зі своєю родиною та звикла до того, щоб не було будь-яких співвласників цього будинку, виникло бажання продати свою частину у цьому домоволодінні та купити новий житловий будинок більшою площею з великою земельною ділянкою, щоб жити там тільки зі своєю донькою [PERSON] та її сім`єю. Після одруження 27.06.2003 р. молодшої дочки позивача [PERSON] з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.06.2003 р., останній став проживати разом з нею в цьому житловому будинку. [INFO] від шлюбу відповідача [PERSON] з [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.12.2007 р., який теж проживав з батьками в цьому будинку. Позивач разом з сім`єю відповідача - [PERSON] проживала у вказаному житловому будинку, займаючи невелику за площею житлову кімнату 7,9 кв. м., що позначена цифрами 1-8 в технічному паспорті на цей будинок, який був виготовлений теж на замовлення позивачки ТОВ «АБТІ» 21.08.2019 р. в порядку підготовки до продажу вказаного нерухомого майна. Позивач вирішила, щоб право власності на нерухомість, яку вони планували придбати за рахунок грошових коштів від продажу належної їй частки вказаного житлового будинку, було оформлено на її молодшу дочку [PERSON] , щоб у неї у майбутньому не було будь-яких труднощів у відносинах з її старшою сестрою [PERSON] з приводу спадкового майна. З метою упорядкування правовстановлюючих документів на вказану нерухомість для її подальшого відчуження позивач звернулася із запитом до Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» для з`ясування розрахунку ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] між нею та іншим співвласником цього будинку - [PERSON] та отримала письмову відповідь КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 05.07.2019 р. за №4404-10/184-38, згідно якої в архівній справі КП «БТІ» ОГС мається довідка про розрахунок ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] між співвласниками від 15.11.2012 р. № 374106.67, за якою частка [PERSON] складала 8/25 частини домоволодіння. 15.08.2019 р. позивач [PERSON] уклала з агентством нерухомості «ЮГО ЗАПАД» довірливий договір №2019086303, предметом якого згідно п.1.1 цього договору було надання агентством позивачу комплексу посередницьких, інформаційних, консультативних, юридичних та експертних послуг, а також надання допомоги в організації укладення нею договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 3.1 даного договору позивач (замовник) за надані їй послуги цим агентством нерухомості повинна була сплатити 62850 грн (еквівалент 2500 доларів США), що підтверджується копіями цього договору та акту приймання-передачі наданих послуг від 15.08.2019 р. У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] , [INFO] , є людиною похилого віку, та їй важко було займатися всіма питаннями, пов`язаними з відчуженням її нерухомості, вона вирішила довірити своїй дочці [PERSON] займатися всіма питаннями, пов`язаними з відчуженням від її імені належного їй нерухомого майна, для чого 16.08.2019 р. позивач [PERSON] та її дочка [PERSON] разом прибули до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Галій Г.С., яка 16.08.2019 р. посвідчила видану позивачем довіреність, якою вона уповноважила [PERSON] «розпоряджатися на умовах за її розсудом всім її майном та тим майном, що буде придбано у майбутньому, зі всіма повноваженням, потрібними для відчуження цього майна». Як вбачається з повного тексту цієї довіреності будь-яких повноважень з питань переоформлення пенсії позивача та її отримання, позивач відповідачу [PERSON] не надавала, що спростовує її твердження, що нібито відповідач [PERSON] , маючи на меті отримання від своєї матері довіреності на право продажу належного її нерухомого майна, умовила її оформити нотаріальну довіреність на переоформлення пенсії, представництво [PERSON] в органах Пенсійного фонду та комунальних закладах. У позивача не було сенсу видавати своїй донці [PERSON] довіреність на представництво її інтересів з пенсійних питань, адже вона особисто отримувала свою пенсію, яку приносила їй листоноша поштового відділення зв`язку № 33 м. Одеси, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , до її будинку, та вона особисто розписувалась у відомості про отримання своєї пенсії, не маючи при цьому труднощів з підписанням цих відомостей, так як за необхідності вона використовувала окуляри, тому видавати довіреність своїй дочці [PERSON] на отримання її пенсії не було необхідності. При цьому приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Галій Г.С. перед посвідченням цієї довіреності попередньо ознайомила позивача [PERSON] із загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Нотаріус також впевнилася, що [PERSON] повністю усвідомлює природу цього правочину та значення своїх дій, перебуває при здоровому розумі та ясній пам`яті, діє добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, має необхідний обсяг цивільної дієздатності, та згідно вільного волевиявлення, котре повністю відповідає внутрішній волі [PERSON] . Перед підписанням позивачем цієї довіреності приватний нотаріус Галій Г.С. вголос зачитала зміст цієї довіреності [PERSON] , впевнилася, що вона цілком правильно сприймає зміст та сутність цього правочину, після чого надала [PERSON] , яка була в окулярах, прочитати та ознайомитися зі змістом цієї довіреності. Після того, як [PERSON] прочитала текст даної довіреності, вона зазначила, що повністю прочитала зміст довіреності, усвідомлює природу цього правочину та значення своїх дій, та будь-яких зауважень з приводу цієї довіреності у неї не має, після чого вона власноруч підписала її. Основний зміст цієї довіреності, а саме право відповідача [PERSON] : «розпоряджатися на умовах за її розсудом всім її майном та тим майном, що буде придбано у майбутньому» був виділений жирним та крупним шрифтом (розмір шрифту 16), що унеможливлювало не побачити його навіть людині похилого віку з дуже поганим зором без окулярів, що спростовує твердження позивачки про те, що вона підписала довіреність не бачивши її текс через поганий зір. Напис прізвища, ім`я, по батькові та підпис позивача на цій довіреності виконаний нею чітко, рівно, без помилок, що є підтвердженням того, що вона зробила їх, маючи можливість бачити, що вона пише і підписує. 17.08.2019 року в агентстві нерухомості «ЮГО ЗАПАД» відповідачем [PERSON] був укладений договір про наміри №2019086314 з [PERSON] . Згідно п. 1 цього договору Продавець ( [PERSON] ) мала наміри продати, а Покупець [PERSON] ) купити майно, що перебуває у власності Продавця, а саме, будинок/ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим Сторони досягли взаємної згоди укласти договір купівлі-продажу цього Об`єкту. В момент підписання цього договору Покупець - [PERSON] передала Продавцю [PERSON] ) забезпечувальний платіж в гривнях, еквівалентний 1000,0 доларів США. 18.08.2019 р. відповідач [PERSON] за домовленістю з [PERSON] приїхала на земельну ділянку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, ГО «Авангард-2», ділянка № [NUMBER] , [NUMBER] , на якій був розташований не введений в експлуатацію двоповерховий будинок. На підставі того, що [PERSON] 17.08.2019 р. вже сплатила [PERSON] забезпечувальний платіж на придбання цієї земельної ділянки з будинком, остання передала [PERSON] ключі від цього будинку та до укладання між ними договору купівлі-продажу цієї нерухомості дозволила їй перевозити свої речі до цього будинку та користуватися земельно ділянкою. 19.08.2019 р. мати відповідача з онуком - сином [PERSON] виявили бажання побачити вищевказаний будинок, який планували придбати у власність, тому в цей день [PERSON] відвезла їх на своєму автомобілі на земельну ділянку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, ГО «Авангард-2», ділянка № [NUMBER] , [NUMBER] , на якій був розташований не введений в експлуатацію двоповерховий будинок, та залишила їх там, щоб вони могли подивиться на будинок зі всіма його приміщення та розпочати наводити в ньому та на земельні ділянці порядок для переїзду до нього. В цей день, тобто 19.08.2019 р., після повернення з вказаної земельної ділянки до м. Одеси [PERSON] разом з співвласником цього будинку [PERSON] , його дружиною, працівникам агентства нерухомості «ЮГО ЗАПАД» [PERSON] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ладіної Л.С. з питань, пов`язаних з написанням заяви про перерахунок часток співвласників вказаного домоволодіння. Однак, у цього приватного нотаріуса виникло зауваження до того, що в довіреності, виданої [PERSON] 16.08.2019 р. на представництво її інтересів її донькою [PERSON] при відчуженні частки вказаного домоволодіння, допущена помилка, так як по батькові [PERSON] вказана, як « [PERSON] », що правильно українською, але в паспорті [PERSON] зазначена, як « [PERSON] », тому на підставі цієї довіреності [PERSON] не мала права представляти інтереси позивача при підписанні заяви від її імені про перерахунок часток співвласників вказаного домоволодіння. Після виявлення цієї помилки в довіреності [PERSON] одразу подзвонила своїй матері [PERSON] , яка на той час разом зі своїм онуком [PERSON] (сином [PERSON] ) знаходилася в будинку за адресою: [ADDRESS] , та повідомила її про цю помилку у довіреності від 16.08.2019 р. та попросила її приїхати до нотаріуса для підписанні нею особисто заяви про перерахунок часток співвласників вказаного домоволодіння, що необхідно було для продажу цього будинку, на що остання погодилася. Після цієї розмови [PERSON] з її матір`ю телефоном, працівник агентства нерухомості « [INFO] » [PERSON] поїхав на своєму автомобілі за [PERSON] та її онуком [PERSON] на вищевказану ділянку та привіз їх до нотаріуса [PERSON] , де позивач [PERSON] 19.08.2019 р. з метою упорядкування правовстановлюючих документів на вказану нерухомість для її подальшого відчуження підписала спільну заяву з іншим співвласником цього будинку [PERSON] за місцем вимоги, в якій були погоджені між ними частки, які знаходилися у їх фактичному користуванні цього домоволодіння, а саме частка [PERSON] складає 8/25 частин домоволодіння, а частка [PERSON] складає 17/25 частин домоволодіння, та справжність підписів цих заявників була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ладіною Л.С. за реєстровим №977,978. Саме ця частка (17/25) частин домоволодіння [ADDRESS] , яка належала позивачу, була зазначена в договорі купівлі-продажу від 06.09.2019 р., згідно якого вона була продана позивачем в особі її представника [PERSON] , відповідачу [PERSON] . 20.08.2019 р. позивач [PERSON] та її дочка [PERSON] приїхали до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Галій Г.С. для виправлення вищезазначеної помилки в довіреності від 16.08.2019 р., що було і зроблено. Зміст нової довіреності, посвідченої цим нотаріусом 20.08.2019 р., в порівнянні з попередньою довіреністю від 16.08.2019 р. не змінювався, окрім того, що замість даних про довірительку по батькові [PERSON] , в довіреності від 20.08.2019 р. було зазначено [PERSON] , що відповідало паспортним даним позивача. Основний зміст цієї довіреності від 20.08.2019 р. , а саме право відповідача [PERSON] : «розпоряджатися на умовах за її розсудом всім її майном та тим майном, що буде придбано у майбутньому» був виділений жирним та крупним шрифтом (розмір шрифту 16), що унеможливлювало обставину не побачити його навіть людині похилого віку з дуже поганим зором без окулярів, що спростовує твердження позивача про те, що вона підписала довіреність не бачивши її текс через поганий зір. Напис прізвища, ім`я, по батькові та підпис позивач на цій довіреності виконаний нею чітко, рівно, без помилок, що є підтвердженням того, що вона зробила їх, маючи можливість бачити, що вона пише і підписує. Процедура посвідчення приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галій Г.С. цієї довіреності проходила в такому ж порядку, як і при посвідченні попередньої довіреності від 16.08.2019 р., тобто нотаріус перед посвідченням цієї довіреності попередньо ознайомила позивача [PERSON] із загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Нотаріус також впевнилася, що [PERSON] повністю усвідомлює природу цього правочину та значення своїх дій, перебуває при здоровому розумі та ясній пам`яті, діє добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, має необхідний обсяг цивільної дієздатності, та згідно вільного волевиявлення, котре повністю відповідає внутрішній волі [PERSON] . Перед підписанням позивачкою цієї довіреності приватний нотаріус Галій Г.С. вголос зачитала зміст цієї довіреності [PERSON] , впевнилася, що вона цілком правильно сприймає зміст та сутність цього правочину, після чого надала [PERSON] , яка була в окулярах, прочитати та ознайомитися зі змістом цієї довіреності. Після того, як [PERSON] прочитала текст даної довіреності, вона зазначила, що повністю прочитала зміст довіреності, усвідомлює природу цього правочину та значення своїх дій, та будь-яких зауважень з приводу цієї довіреності у неї не має, після чого вона власноруч підписала її. Таким чином, позивач повністю усвідомлювала яку саме довіреність вона видає відповідачу [PERSON] та бажала цього. Окрім цього, перед виданням цієї довіреності від 20.08.2019 р., позивач особисто здійснила відповідні дії, направлені на продаж частини її домоволодіння [ADDRESS] , а саме: з метою упорядкування правовстановлюючих документів на вказану нерухомість для її подальшого відсудження позивачка звернулася з запитом до Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» для з`ясування розрахунку ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] між нею та іншим співвласником цього будинку [PERSON] та отримала письмову відповідь КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 05.07.2019 р. за № 4404-10/184-38; 15.08.2019 р. позивач [PERSON] уклала з агентством нерухомості «ЮГО ЗАПАД» довірливий договір №2019086303, предметом якого згідно п.1.1 цього договору було надання агентством позивачці комплексу посередницьких, інформаційних, консультативних, юридичних та експертних послуг, а також надання допомоги в організації укладення нею договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] ; 16.08.2019 р. позивач [PERSON] видала відповідачу [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність на право відчуження її майна; 19.08.2019 р. позивач [PERSON] з онуком приїжджала на земельну ділянку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, ГО «Авангард-2», ділянка № [NUMBER] , [NUMBER] , на якій був розташований не введений в експлуатацію двоповерховий будинок, який планувався для придбання після продажу домоволодіння [ADDRESS] ; 19.08.2019 р. позивач [PERSON] з метою упорядкування правовстановлюючих документів на вказану нерухомість для її подальшого відчуження підписала спільну заяву з іншим співвласником цього будинку [PERSON] , в якій були погоджені між ними частки, що знаходилися у їх фактичному користуванні цього домоволодіння. Додатковими доказами, які спростовують доводи позивача про введення її в оману з боку відповідача [PERSON] , є наступна поведінка позивача після видачі нею 20.08.2019 р. довіреності своїй дочці на продаж її нерухомого майна. Так, підготовка до переїзду з домоволодіння [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та часткове перевезення речей до нового будинку, який знаходився на земельній ділянці за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, ГО «Авангард-2», ділянка № [NUMBER] , [NUMBER] , почалася безпосередньо після авансування її дочкою [PERSON] грошових коштів в еквіваленті 1000,0 доларів США продавцю цієї земельної ділянки та будинку. 17.08.2019 р. з метою наступного укладення договору купівлі-продажу цієї нерухомості, [PERSON] , її мати та син почали облаштовувати своє нове місце проживання у цьому будинку. 09.09.2019 р. [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,1191 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , ділянка № [NUMBER] , [NUMBER] , вартістю 490000,0 грн, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1191 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Диким С.П. 09.09.2019 р. за реєстровим №1014. Позивач приймала безпосередню участь в зборі, упаковці речей та меблі, які перевозилися на нове місце проживання в будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, ГО «Авангард-2», ділянка № [NUMBER] , [NUMBER] . Вона наводила порядок в цьому новому будинку, виносила з нього мотлох, старі речі попередніх власників будинку, убирала траву на земельній ділянці, на якій він був розташований, тощо. На вимогу нового власника домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] позивач особисто займалася погашенням боргів за спожитий газ та воду, власноруч заповнювала дані в особовому рахунку за спожитий газ та за воду за вересень 2019 р., сплачувала за спожитий газ та воду за цей період, що підтверджується особовим рахунком за спожитий газ та воду за вересень 2019 р. та банківською квитанцією про сплату за спожитий газ та воду за вересень 2019 р. Ці докази також підтверджують, що позивач на той час мала можливість самостійно заповнювати важливі документи, що спростовує доводи про те, що вона у зв`язку з поганим зором не мала можливості прочитати довіреність від 20.08.2019 р. Посилання позивача на консультативний висновок спеціаліста консультативне діагностичного відділення філії №1 КУ «МКЛ№1» від 09.06.2020 р. про наявність у неї глаукоми очей, як на доказ, того що вона мала поганий зір, через що не могла бачити, яку саме довіреність вона підписувала 20.08.2019 р. у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Галій Г.С., є безпідставним, адже цей висновок отриманий нею майже через 10 місяців після видачі нею 20.08.2019 р. відповідачу [PERSON] довіреності про розпорядження її майном, тому він не може свідчити про стан зору позивача станом на 20.08.2019 р. [PERSON] була присутня при передачі ключів від домоволодіння [ADDRESS] новому власнику цього будинку [PERSON] . За згодою позивача вона була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] її дочкою [PERSON] , яка діяла в її інтересах на підставі довіреності від 20.08.2019 р., так як того вимагали нові власники цього будинку та це було передбачено угодою про продаж цього нерухомого майна. У зв`язку з тим, що придбаний [PERSON] будинок, який розташований на земельній ділянці за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, ГО «Авангард-2», ділянка № [NUMBER] , [ADDRESS] , не був введений в експлуатацію, тому зареєструватися за адресою його розташування було не можливо, ані [PERSON] , ані позивачу. Однак, з моменту придбання [PERSON] цього будинку, в ньому за рахунок останньої велися ремонтні і оздоблювальні роботи, в тому числі в кімнаті, яка призначалася для її матері, що підтверджується відповідними фотографіями, рахунком-фактурою №126664 від 10.09.2019 р. на постачання сантехнічного обладнання, видатковими накладними від 18.09.2019 р., 30.09.2019 р., 11.10.2019 р., чеками на придбання обладнання. Будь-яких доказів того, що [PERSON] мала умисел на введення в оману своєї матері [PERSON] з метою отримання довіреності на відчуження її майна позивачем до суду не надано. 06 вересня 2019 року [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 20 серпня 2019 року приватним нотаріусом ОМПО Галій Т.С., за реєстровим № 2053, уклала від імені позивача та в її інтересах договір купівлі-продажу, згідно якого продала [PERSON] за 537821,52 гривень належні [PERSON] 17/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 06 вересня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С. за реєстровим № 1897, що підтверджується копіями цього договору та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В банківських квитанціях від 07.09.2019 р. про сплату податку на доходи фізичних осіб, збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна та військового збору, тобто всіх платежів, пов`язаних з продажем вищевказаного житлового будинку, що належав [PERSON] , значиться як платник саме вона. У Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.08.2019 р. стосовно власника домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , який необхідний був перед укладенням договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.09.2019 р., замовником цього витягу значиться саме [PERSON] . У зв`язку з тим, що [PERSON] при укладенні цього договору діяла виключно в інтересах своєї матері на підставі довіреності, виданої їй нею, яка відповідала нормам діючого законодавства, підстав для визнання цього договору недійсним теж не має. Відповідач [PERSON] позов не визнала, її представником адвокатом Долговим В.М. було надано до суду відзив на позовну заяву, за яким сторона відповідача посилалася на такі обставини. Посилаючись на чинні норми Цивільного кодексу України та судову практику представник відповідача [PERSON] вказує, що посилання позивача на те, шо вона підписала довіреність від 20.08.2019 року нібито під впливом обману зі сторони дочки [PERSON] , бо остання не повідомила, яка саме довіреність посвідчується нотаріусом, є безпідставним та неспроможним. В силу положень ст. 202, 244 ЦК України, видача довіреності є одностороннім правочином, а тому положення ст. 230 ЦК України щодо правовідносин, на підставі одностороннього правочину, не застосовуються. Тобто, довіреність від 20.08.2019 року, яка посвідчена 20 серпня 2019 року, Галій Т.С., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 2053, [PERSON] не встановлює юридичних підстав щодо визнання недійсною у зв`язку з обманом. З огляду на викладене, правові підстави, для визнання недійсною довіреності, досвідченої 20.08.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С., за реєстровим № 2053, якою [PERSON] довірила [PERSON] відчужувати від імені [PERSON] належне їй нерухоме майно, відсутні. За договором купівлі-продажу від 06.09.2019 року продавець передала у власність покупця (продала), а покупець прийняв (купив): 17/25 (сімнадцять двадцять п`ятих) часток у праві власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , площею 156,3 кв. м, житловою площею 97,4 кв. м, надалі - «майно», продавець свідчить, що право власності на земельну ділянку, на якій розташоване майно на даний час не оформлено, земельна ділянка в оренді не перебуває. За придбання 17/25 (сімнадцять двадцять п`ятих) часток у праві власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , площею 156,3 кв. м, житловою площею 97,4 кв. м, [PERSON] було сплачено [PERSON] , як представнику позивача, суму у розмірі 1362500 (один мільйон триста шістдесят дві тисячі п`ятсот) гривень, що еквівалентно 54500 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот) доларів США, про що 06.09.2019 року [PERSON] власноручно була складена відповідна розписка. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що остання підписала довіреність від 20.08.2019 року під впливом обману, а також те, що [PERSON] , укладаючи договір купівлі-продажу від 06.09.2019 року, діяла обманним шляхом в своїх інтересах, а не в інтересах позивача. Оскільки правові підстави для визнання довіреності від 20.08.2019 року недійсною відсутні, то відсутні правові підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 06.09.2019 року. Представники позивача та відповідачів в судовому засіданні наполягали на своїх правових позиціях, в подальшому в судове засідання не з`явилися, їх представники надали заяви про слухання справи за їх відсутністю. Третя особа: Приватний нотаріус ОМНО Галій Тетяна Степанівна в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, наполягала на законності дій щодо видачі довіреності, в подальшому просила суд слухати справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, допитавши свідків, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. [PERSON] , позивач по справі, приблизно з 1945 року постійно проживала в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , а з 14.09.1996 року вона стала власником цього домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 14.09.1996 р. нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної конторі Шевиріною А.А., зареєстрованим в реєстрі за №3-4036. Дочка позивача [PERSON] , відповідач по справі, з моменту народження, тобто з 1981 року теж проживала разом з батьками в цьому будинку, та з 01.03.1999 р. вона була зареєстрована за цією адресою, що підтверджується її паспортом, в якому стоїть штамп про місце проживання, а також довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї та прописки) від 29.08.2019 р. У 19.09.1996 р. [PERSON] за згодою членів родини продала 9/100 частин вказаного житлового будинку з надвірними спорудами [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою 19.09.1996 р. за реєстровим №3-4194. При цьому кошти від продажу частини будинку були повністю передані старшій дочці позивача [PERSON] для погашення нею боргу. На підтвердженні цих боргів [PERSON] надала своїй матері боргову розписку від 30.05.1995 р. в розмірі 2480,0 доларів США, видану нею кредитору разом з [PERSON] , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Також, показаннями відповідачки [PERSON] , яка була допитана під час судового розгляду як свідок, частково показаннями самої позивачки, борговою розпискою [PERSON] від 30.05.1995 р. Як свідчать матеріали справи [PERSON] з метою уникнення в подальшому будь-яких конфліктних ситуацій з співвласником цього житлового будинку - [PERSON] та для поліпшення своїх житлових умов бажала продати належну їй частину цього будинку, щоб придбати новий житловий будинок більшої житлової площі з великою земельною ділянкою, в якому позивачка за домовленістю з дочкою [PERSON] бажала проживати разом з нею та її сім`єю та займатися садівництвом і городництвом. З метою упорядкування правовстановлюючих документів на вказану нерухомість для її подальшого відчуження [PERSON] звернулася із запитом до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» для з`ясування розрахунку ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] між нею та іншим співвласником цього будинку - [PERSON] та отримала письмову відповідь КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 05.07.2019 року, згідно якої в архівній справі КП «БТІ» Одеської міської ради мається довідка про розрахунок ідеальних часток в домоволодінні, в якій частка [PERSON] складала 8/25 частини домоволодіння. 15 серпня 2019 року [PERSON] з метою реалізації своїх планів уклала з агентством нерухомості «Південь-Захід» довірливий договір, предметом якого було надання агентством позивачці комплексу посередницьких, інформаційних, консультативних, юридичних та експертних послуг, а також надання допомоги в організації укладення нею договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір [PERSON] підписала особисто. Вказані обставини підтверджуються копією відповідного договору, а також поясненнями свідка [PERSON] , який пояснив, що позивач [PERSON] звернулась до нього з пропозицією надати допомогу у продажі належної їй частини будинку. При цьому [PERSON] неодноразово відвідував вказаний будинок та в присутності [PERSON] показував будинок потенційним покупцям. Вказані обставини підтверджуються також показаннями відповідача [PERSON] , яка була допитана під час судового розгляду в якості свідка та дала аналогічні показання. З метою реалізації планів щодо подальшого продажу частини будинку 16.08.2019 р. позивач [PERSON] та її дочка [PERSON] разом прибули до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С., яка 16.08.2019 р. посвідчила видану позивачем довіреність, якою вона уповноважила [PERSON] розпоряджатися на умовах за її розсудом всім її майном і тим, що буде придбане у майбутньому, зі всіма повноваженням, потрібними для відчуження цього майна. При цьому приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С. перед посвідченням цієї довіреності попередньо ознайомила позивача [PERSON] із загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Нотаріус також впевнилася, що [PERSON] повністю усвідомлює природу цього правочину та значення своїх дій, перебуває при здоровому розумі та ясній пам`яті, діє добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, має необхідний обсяг цивільної дієздатності, та згідно вільного волевиявлення, яке повністю відповідає внутрішній волі [PERSON] . У зв`язку з технічною помилкою 20.08.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галій Г.С., посвідчено нову довіреність, якою вона уповноважила [PERSON] розпоряджатися на умовах за її розсудом всім майном [PERSON] і тим, що буде придбане у майбутньому, зі всіма повноваженням, потрібними для відчуження цього майна. Вказані обставини підтверджуються поясненнями третьої особи приватного нотаріуса Галій Т.С., яка дала в судовому засіданні показання як свідок про те, що що [PERSON] при оформлені довіреності повністю усвідомлювала природу цього правочину та значення своїх дій. Перебувала при здоровому розумі та ясній пам`яті, діяла добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, має необхідний обсяг цивільної дієздатності, та згідно вільного волевиявлення, котре повністю відповідає внутрішній волі. Вказані обставини також підтверджуються показаннями свідка [PERSON] та відповідача [PERSON] , яка була допитана в якості свідка. 19.08.2019 р. позивач [PERSON] , з метою упорядкування правовстамовлюючих документів на вказану нерухомість для її подальшого відчуження власно підписала спільну угоду з іншим співвласником цього будинку [PERSON] . Вказана заява була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ладіною Л.С. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] про те, що [PERSON] при укладені угоди з її чоловіком [PERSON] про розподіл земельної ділянки усвідомлювала, що це здійснено для подальшого продажу належної їй частини будинку і вона цього бажала. Реалізуючи свої плани 06 вересня 2019 року [PERSON] в особі представника [PERSON] уклала договір купівлі-продажу належної їй частини будинку за адресою: [ADDRESS] . При вчиненні вказаного правочину сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення. Сторони також домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу про предмет договору і ціну. Всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків. Відбулося повне виконання договору як збоку покупця, який здійснив оплату, так і з боку продавців, які прийняли оплату та передали у володіння і користування покупця частину будинку за вказаною адресою. При цьому [PERSON] особисто передала ключі від будинку новому власнику [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] , відповідача [PERSON] . Саме згодою позивача вона була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] її дочкою [PERSON] , яка діяла в її інтересах на підставі довіреності від 20.08.2019 р., так як того вимагали нові власники проданого будинку та це було передбачено угодою про продаж цього нерухомого майна. У зв`язку з тим, що придбаний [PERSON] будинок за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, ГО «Авангард-2», ділянка № [NUMBER] , [ADDRESS] не був введений в експлуатацію (він представляв незакінчену будівництвом будівлю, в якій не було електропостачання, водопостачання, санвузлу, кухні, опалення), тому зареєструватися за адресою його розташування було не можливо, ані [PERSON] , ані позивачу. 09.09.2019 [PERSON] за погодженням з [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, ГО «Авангард-2», ділянка № [NUMBER] , [NUMBER] , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,119 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Диким С.П. У зв`язку з тим, що [PERSON] при укладенні цього договору діяла виключно в інтересах своєї матері на підставі довіреності, виданої нею, яка відповідала нормам чинного законодавства, підстав для визнання цього договору недійсним теж не має. [PERSON] безпосередньо приймала участь в зборі, упаковці речей та меблів, які перевозились на нове місце проживання. Ці обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] та відповідачки [PERSON] . На вимогу нового власника домоволодіння [ADDRESS] - [PERSON] позивач особисто займалася погашенням боргів за спожитий газ та воду, власноруч заповнювала дані в особовому рахунку за спожитий газ та за воду за вересень 2019 р., сплачувала за спожитий газ та воду за цей період, що підтверджується особовим рахунком за спожитий газ та воду за вересень 2019 р. та банківською квитанцією про сплату за спожитий газ та воду за вересень 2019 р. Ці докази також підтверджують, що позивач на той час мала можливість самостійно заповнювати важливі документи, що спростовує її доводи про те, що вона у зв`язку з поганим зором нібито не мала можливості прочитати довіреність від 20.08.2019 року, яку вона видала своїй дочці для продажу її нерухомості. [PERSON] отримувала пенсію особисто у листоноші. При цьому будь-яких доказів про необхідність переоформлення пенсії та необхідність представництва її інтересів в органах Пенсійного фонду України позивачем не надано. Це підтверджується показаннями відповідача [PERSON] та змістом записки, яку оставила позивач для дочки перед тим як попасти у лікарню. Вказані докази спростовують твердження позивача про те, що довіреність вона надавала відповідачу для переоформлення пенсії, оскільки мала проблеми з зором. З моменту придбання [PERSON] цього будинку, в ньому за рахунок останньої велися ремонтні і оздоблювальні роботи, в тому числі в кімнаті, яка призначалася для її матері, що підтверджується відповідними фотографіями, рахунком-фактурою №126664 від 10.09.2019 р. на постачання сантехнічного обладнання, видатковими накладними, чеками на придбання обладнання. При цьому позивач приймала безпосередню участь у керуванні будівельними та ремонтними роботами, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] , який здійснював такі роботи. Умови проживання у позивача були задовільними. Так, згідно показань свідка [PERSON] , яка є сусідкою по земельній ділянці, позивач особисто оглядала ділянку та незавершений будівництвом будинок перед покупкою. Під час проживання в ньому була всім задоволена, займалась городніми роботами та не скаржилась на умови проживання або незадовільні особисті відношення з дочкою. Таким чином, твердження позивачки про те, що вона видала довіреність від 20.08.2019 р. відповідачу [PERSON] під впливом омани з її боку, є необґрунтованими, бездоказовими та суперечать іншим матеріалам справи. Будь-яких доказів того, що [PERSON] мала умисел на оману своєї матері [PERSON] з метою отримання довіреності на відчуження її майна позивачем до суду не надано. Позивач [PERSON] проживала в новому будинку разом зі своєю донькою [PERSON] та онуком [PERSON] до 23.03.2020 року, коли її дочка [PERSON] , виявивши її в цьому будинку в непритомному стані, одразу визвала карету швидкої допомоги, якою вона була госпіталізована до 9-ї міської лікарні м. Одеси, а потім вона була госпіталізована до Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я, де вона знаходилася з 25.03.2020 р. до 30.04.2020 р., що підтверджується медичною довідкою. Під час перебування позивача на цьому лікувальному закладі її дочка [PERSON] неодноразово відвідувала її, приносила їй необхідні речі та їжу, купляла для неї ліки, що підтверджується відповіддю КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради (№987 від 20.04.2021) на адвокатський запит. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] (мати [PERSON] ), [PERSON] (сусідка), [PERSON] (приватний нотаріус), [PERSON] (ріелтор), [PERSON] (робітник), [PERSON] (сусідка по [PERSON] ), [PERSON] (відповідач по справі). Так, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , (сусідка), яка зареєстрована та проживає також по [ADDRESS] , пояснила таке. [PERSON] , разом з чоловіком, [PERSON] , купили у [PERSON] 9/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що був розташований в [ADDRESS] , який в дійсний час перейменований у [ADDRESS] , а також окремо придбали земельну ділянку у [PERSON] за 9 тис. доларів США. До того ж, [PERSON] , з її донькою [PERSON] , обіцяли, що дадуть [PERSON] можливість доєднатися до газової труби та до водопроводу, а також передадуть на землю відповідні документи, але свої зобов`язання [PERSON] так й не виконала. Коли [PERSON] , разом з чоловіком, [PERSON] , запитували, про документи та виконання взятих на себе зобов`язань, то їм [PERSON] відповідала: «Ви маєте договір купівлі-продажу, то беріть і самі все робіть». У 2019 році [PERSON] вирішила продати будинок і всім розповідала, що вони з [PERSON] , її молодшою дочкою, знайшли гарний будинок, в якому в неї буде своя кімната та велика земельна ділянка. Коли [PERSON] вирішила продавати свій будинок, то всім розповідала, що тепер [PERSON] буде хазяйкою, бо вона оформила довіреність на її ім`я та виконання всіх процедур щодо продажу. По всім питанням [PERSON] відповіла, що тепер всі питання до її дочки, [PERSON] . Під час підписання договору у нотаріуса, [PERSON] справді дала документи про розподіл ділянок. Коли оформляли договір у нотаріуса, на вул. Осипова, то, незважаючи на генеральну довіреність, нотаріус попросила, щоб [PERSON] була присутньою, бо був потрібний її підпис. [PERSON] , разом з чоловіком, також були присутні під час оформлення договору купівлі-продажу, оскільки, через те, що в них дольові ділянки, вони повинні були дати згоду на продаж частини ділянки і на прописку нових мешканців будинку. [PERSON] , на вимогу нотаріуса привезли автомобілем до нотаріуса, де вона поставила власноручно свій підпис на паперах і її відвезли додому. Свідок [PERSON] (мати [PERSON] ), під час її допиту в судовому засіданні, пояснила. Коли [PERSON] з ріелтором прийшли дивитися будинок за адресою: [ADDRESS] , то їм його показував їх ріелтор [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] пояснила, що вони мають на меті придбати новий і більш комфортабельний будинок. Після огляду будинку [PERSON] з дочкою [PERSON] , вирішили його авансувати, але не могли дійти згоди щодо укладання нотаріально посвідченого договору, бо в них весь час щось не в`язалося. Нотаріус, незважаючи на генеральну довіреність, попросила, щоб [PERSON] була присутньою задля того, щоб поставити свій підпис. Процедура укладання договору купівлі-продажу була дуже довгою, бо спочатку відвезли сусіда - [PERSON] , потім привезли [PERSON] , потім її знову відвезли. Але розраховувалися [PERSON] з дочкою з [PERSON] , яка написала їм розписку, тому, що діє на підставі генеральної довіреності та має право отримати всю суму в доларах США. [PERSON] була свідома про те, що відбувається, що будинок вона продала і вони зі своєю дочкою, [PERSON] переїжджають жити в інше місце. Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Згідно зі статтею 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Статтею 244 ЦК України визначено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Згідно ч. 1 ст. 245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Відповідно до пунктів 1, 2 глави 4 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок) довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Нотаріуси посвідчують довіреності, складені від імені однієї або кількох осіб, на ім`я однієї особи або кількох осіб за усним зверненням довірителя. У довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику. Дії, які належить вчинити представнику, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Згідно пунктів 3, 4, 6 глави 9 розділу І Порядку перед підписанням документа нотаріус зобов`язаний забезпечити ознайомлення зі змістом документа сторін (учасників). При вчиненні нотаріальних дій, що потребують прикладення власноручного підпису осіб, нотаріус перевіряє справжність підпису цих осіб шляхом здійснення ними підпису у його присутності. Встановлення їх особи здійснюється за документами, визначеними Законом України «Про нотаріат». Якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, має вади зору або з інших причин не має змоги самостійно прочитати документ, нотаріус уголос прочитує їй текст документа. Отже, за усним зверненням саме довірителя [PERSON] нотаріус міг посвідчити довіреність від 20.08.2019 року. Обов`язок ознайомлення зі змістом документа (довіреності) лежить саме на нотаріусі. Тобто, посилання позивача на те, шо вона підписала довіреність від 20.08.2019 року нібито під впливом обману зі сторони дочки [PERSON] , бо остання не повідомила, яка саме довіреність посвідчується нотаріусом, є безпідставним та неспроможним. Згідно статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що під обманом слід розуміти умисне введення в оману сторону правочину щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто, при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно усвідомлює про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення. У постанові від 29.04.2014 року у справі № 3-11гс14 Верховний Суд України дійшов висновку, що обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Зі змісту зазначеної норми, правочин визнається вчиненим внаслідок обману у разі навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, роз`яснюється, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК не застосовуються щодо односторонніх правочинів. В силу положень ст. 202, 244 ЦК України, видача довіреності є одностороннім правочином, а тому положення ст. 230 ЦК України щодо правовідносин, на підставі одностороннього правочину, не застосовуються. Тобто, довіреність від 20.08.2019 року, яка посвідчена 20 серпня 2019 року, Галій Т.С., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 2053, [PERSON] не встановлює юридичних підстав щодо визнання недійсною у зв`язку з обманом. З огляду на викладене, правові підстави, для визнання недійсною довіреності, досвідченої 20.08.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С., за реєстровим № 2053, якою [PERSON] довірила [PERSON] відчужувати від імені [PERSON] належне їй нерухоме майно, відсутні. Згідно з пунктом 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, тобто: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу І Порядку перевірка повноважень представників осіб за довіреністю або за законом здійснюється за довіреністю або документом, що підтверджує повноваження законного представника. Нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 Закону, а також перевіряє його дієздатність та обсяг наданих йому повноважень. Дійсність нотаріально посвідченої довіреності перевіряється нотаріусом за Єдиним реєстром довіреностей. За результатами перевірки дійсності довіреності (її дубліката) виготовляється витяг з Єдиного реєстру довіреностей, який додається до примірника правочину, що залишається у справах нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За договором купівлі-продажу від 06.09.2019 року продавець передала у власність покупця (продала), а покупець прийняв (купив): 17/25 (сімнадцять двадцять п`ятих) часток у праві власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , площею 156,3 кв. м, житловою площею 97,4 кв. м, надалі - «майно», продавець свідчить, що право власності на земельну ділянку, на якій розташоване майно на даний час не оформлено, земельна ділянка в оренді не перебуває. За придбання 17/25 (сімнадцять двадцять п`ятих) часток у праві власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , площею 156,3 кв. м, житловою площею 97,4 кв. м, [PERSON] було сплачено [PERSON] , як представнику позивача, суму у розмірі 1362500 (один мільйон триста шістдесят дві тисячі п`ятсот) гривень, що еквівалентно 54500 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот) доларів США, про що 06.09.2019 року [PERSON] власноручно була складена відповідна розписка. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що остання підписала довіреність від 20.08.2019 року під впливом обману, а також те, що [PERSON] , укладаючи договір купівлі-продажу від 06.09.2019 року, діяла обманним шляхом в своїх інтересах, а не в інтересах позивача. Оскільки правові підстави для визнання довіреності від 20.08.2019 року недійсною відсутні, то відсутні правові підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 06.09.2019 року. За викладених обставин у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 червня 2020 року застосовані заходи забезпечення позову, накладено арешт та заборону відчуження на 17/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2020 року скасовані заходи забезпечення позову, застосовані згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 30 червня 2020 року у цій цивільній справі, в частині арешту 17/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , знявши з домоволодіння арешт. В частині заборони відчуження 17/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 30 червня 2020 року про забезпечення позову залишено без змін. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 9 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження су справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed