Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Хмельницької обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 червня 2015 року слідчим СВ Кам`янець- Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Сарафанюком О.В. внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 120152401600000527 відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. 08 вересня 2015 р. [PERSON] повідомлено про підозру і таємному викраденні чужого майна (крадіжки), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. За результатами досудового слідства кримінальне провадження за № 120152401600000527 з затвердженим обвинувальним актом за ч. 1 ст. 185 КК України відносно позивача направлено до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду. Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20 грудня 2018 року, який ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22 грудня 2020 року та постановою Верховного Суду від 12.05.2021 р. залишено без змін, [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з його непричетністю до вчинення кримінального правопорушення. На даний час є наявне право на відшкодування шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 1176 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» так як передбачений ч. 2 ст. 1176 ЦК України та ст. 2 вказаного Закону випадок, з яким пов`язується право на відшкодування шкоди, настав. Позивач перебував під слідством та судом 5 років, 8 місяців та 4 дня, з 08.09.2015 р. по 12.06.2021 р. (з моменту пред`явлення підозри до моменту прийняття остаточного рішення Верховним Судом 12.05.2021 р.). Позивач був незаконно позбавлений права на нормальне життя, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя шляхом постійного спростування на причетність до кримінального правоопрушення між односельцями протягом 68 місяців та 4 днів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2021 р. встановлено 6000 грн. Таким чином гарантований мінімум на відшкодування моральної шкоди є рівним 408 800 грн. Просить стягнути на користь [PERSON] за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України моральну шкоду у розмірі 408 800 грн. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.06.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.01.2022 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. В суді представник Хмельницької обласної прокуратури, заперечує проти задоволення позову та просить відмовити повністю. Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, надала відзив на позов. Проти задоволення позову заперечує, мотивує тим, що Головне управління казначейства виконує функцію щодо безспірного списання коштів згідно судового рішення. У позові відсутні посилання на стан здоров`я позивача, тяжкість, чи зазнавав він вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, чи потрібен позивачу час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Позивачем безпідставно обраховано строк визначення моральної шкоди з 08.09.2015 р. по 12.06.2021 р. Відповідно рішення Конституційного Суду України від 27.10.1999 року № 9-рп-99 притягнення до кримінальної відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту пред`явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину. В даному випадку про підозру [PERSON] в межах кримінального провадження № 120152401600000527 внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 22 червня 2015 року було оголошено 08.09.2015 р. Відповідно до ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2018 року набрав законної сили 22 грудня 2020 року, тобто строк визначення моральної шкоди, що спричинена позивачу повинен обчислюватись з 08.09.2015 р. по 22.12.2020 р. Долучені позивачем докази не дають можливість встановити факт заподіяння йому моральних та фізичних страждань, наявності причинного зв`язку між шкодо та протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні, тому правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Судом встановлено, що 08.09.2015 р. [PERSON] повідомлено про підозру в межах кримінального провадження № 120152401600000527, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 22.06.2015 р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України. Запобіжний захід відносно [PERSON] не обирався. Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20 грудня 2018 року [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22 грудня 2020 року вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20 грудня 2018 року відносно [PERSON] залишений без змін. Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2021 року ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 22 грудня 2020 року щодо [PERSON] залишено без змін. Встановлено, що загальний строк перебування позивача під слідством та судом складає 5 років 3 місяці 15 днів, або 63 місяці 15 днів. Відповідно до частини першої статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частинами першою, другою статті 1176 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службовихосіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Згідно з пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконнихдій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. Згідно зі статтею 4 вказаного Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зав`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з частиною третьою статті 23 ЦКУкраїни моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частинами другою, третьою статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Наведене дає підстави для висновку, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні до мінімального розміру заробітної плати, суд при вирішенні питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що є чинним на час розгляду справи, при цьому визначений законом розмір відшкодування є тим мінімальним розміром, що гарантований державою, а суд, враховуючи обставини конкретної справи, вправі застосувати й більший розмір відшкодування. З урахуванням засад виваженості, розумності та справедливості суд може збільшити розмір відшкодування, обмеження максимального розміру моральної шкоди Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не передбачено. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок про те, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, щодоказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які маютьзначення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивач незаконно перебував під слідством та судом 5 років 3 місяці 15 днів або 63 місяці 15 днів, суд приходить до висновку про те, що позивач довів своє право на відшкодування завданої йому моральної шкоди у зв`язку із протиправними діями органів досудового розслідування й прокуратури - [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України. Положеннями статті 3 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду передбачено, що громадянинові відшкодовується (повертається), в тому числі й моральна шкода. Відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України (стаття 4 вказаного Закону). Згідно з частиною другою статті 25 Бюджетного кодексу України відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Згідно з пунктом 1, 3 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. Статтею 13 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду визначено, що розмір відшкодування повинен бути не меншим одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Відповідно до статті 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік з 01 січня 2022 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складає 6500 грн. (станом на момент вирішення справи). Обґрунтовуючи позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, позивач посилався на те, що йому завдано душевних страждань, оскільки весь час він перебував у пригніченому стані й нервовому потрясінні, було істотно порушено його нормальні життєві зв`язки. Враховуючи встановлені судом обставини справи, особливості впливу події незаконного притягнення до кримінальної відповідальності на позивача, ступінь тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, тривалість перебування позивача під судом і слідством (5 років 3 місяці 15 днів), відсутність запобіжного заходу, відомостей про інші обмежувальні заходи протягом незаконного перебування під слідством та судом, ймовірну глибину душевних страждань позивача, а також засади розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що мінімальний гарантований законом розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 412 750 грн. є достатнім для компенсації позивачу негативних наслідків морального характеру. З врахуванням викладеного, на думку суду, для відшкодування позивачу моральної шкоди слід застосувати слідуючий розрахунок: 6500 гривень х 63 місяці та 15 днів, що становить 412 750 гривень. Посилання відповідачів на те, що позивач не довів факту спричинення йому моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено право на відшкодування моральної шкоди у розмірах і порядку, встановленому в ньому, у випадку виправдувального вироку за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення та наявності втрат немайнового характеру. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, то судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести на рахунок держави. На підставі викладеного, відповідно до ст. 23, 1176 Цивільного кодексу України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»,

Outcome: partial