Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітацентр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 25.01.2021 між ТОВ «Вітацентр» та [PERSON] укладено Договір надання платних медичних послуг в умовах перебування на стаціонарному лікуванні № 200, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання надати, а відповідач отримати та субсидіарно оплатити медичні послуги, відповідно до умов цього Договору. Пунктом 2.3 вищезазначеного Договору визначено, що відповідач, як одержувач медичних послуг, зобов`язується оплатити послуги у порядку та у строки, встановлені Договором, а також підписати Акт виконаних робіт. У період з 25.01.2021 по 03.02.2021 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у ТОВ «Вітацентр», йому надано медичні послуги на загальну суму 46\~102,00 грн. Всього ним сплачено 36\~800,00 грн. Станом на день виписки з клініки відповідачем залишилась несплаченою сума 9\~302,00 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором в розмірі 9\~302,00 грн та судовий збір в розмірі 2\~270,00 грн. Ухвалою суду від 15.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та судове засідання по суті призначено на 30.03.2022. Від представника позивача Бессонової С.М., надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини та прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2021 між ТОВ «Вітацентр» та [PERSON] укладено Договір надання платних медичних послуг в умовах перебування на стаціонарному лікуванні № 200, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання надати, а відповідач отримати та субсидіарно оплатити медичні послуги, відповідно до умов цього Договору (а.с.\~16). Пунктом 2.3 вказаного вище Договору визначено, що відповідач, як одержувач медичних послуг, зобов`язується оплатити послуги у порядку та у строки, встановлені цим Договором, а також підписати Акт виконаних робіт (наданих медичних послуг). Відповідно до п. 4.2 Договору Акт виконаних робіт (наданих медичних послуг), підписаний пацієнтом та клінікою, є належним підтвердженням отриманих медичних послуг. Актом виконаних робіт (надання послуг) № 379 від 03.02.2021 визначено, що загальна сума всіх наданих послуг становить 46\~102,00 грн (а.с. 9). Відповідно до специфікації № 000028577 від 03.02.2021 відповідачем сплачено 33\~000,00 грн, а саме: 30\~000,00 грн згідно з чеком 0000009900 від 25.01.2021 та 3\~000,00 грн згідно з чеком 0000014238 від 03.02.2021 (а.с. 8). Крім того, 05.02.2021 відповідачем сплачено ще 3\~800,00 грн, про що зазначено позивачем у позовній заяві (а.с. 2). Відтак, залишок заборгованості складає 9\~302,00 грн (а.с. 5). Додатковою угодою № 1 до Договору № 200 від 25.01.2021 про надання платних медичних послуг в умовах перебування на стаціонарному лікуванні визначено, що сторони домовились здійснити оплату залишку заборгованості за наступним графіком: 05.03.2021 4\~651,00 грн та 05.04.2021 4\~651,00 грн (а.с. 7). Оскільки умови Додаткової угоди станом на 05.04.2021 виконані не були, ТОВ «Вітацентр» надіслав на адресу [PERSON] претензію на суму 9\~302,00 грн за Вих.\~№ 01-338 від 04.06.2021 (а.с. 10), однак жодних дій на її виконання вчинено не було, вона залишена без відповіді та реагування. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно ст. ст. 15, 16 ч. 1 ЦК України, кожна особа має право на захист: свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, адже ТОВ «Вітацентр» доведено та [PERSON] підтверджено, що останній має заборгованість за договором про надання медичних послуг в розмірі 9\~302,00 грн. Разом з цим, ч. 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 1\~135,00 грн від 2\~270,00 грн, сплаченого позивачем при поданні позову до суду згідно з платіжним дорученням № 25321 від 22.12.2021 підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору в сумі 1\~135,00\~грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved