Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Свою заяву мотивує тим, що з 14.08.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ним і відповідачкою не склалося по причині того, що між ними немає порозуміння, оскільки виявилось, що вони люди різних поглядів на життя, різних вподобань. Внаслідок чого тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, ведуть окреме господарство, мають окремий бюджет. Тому позивач вважає, що відновлення шлюбних відносин є неможливим. Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 13 червня 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, правом відзиву не скористалася, належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи викладене, та зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1927. Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.7). Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки тривалий час. Позивач зазначає, що сім`я з відповідачкою не склалася та фактично припинила своє існування. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved