Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , [PERSON] про перерозподіл ідеальних часток. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з відповідачами у справі є співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який має дві квартири. Окреслені квартири не є окремими об`єктами нерухомого майна, а зареєстровані в реєстрі як єдиний об`єкт нерухомого майна. Між двома сім`ями склався сталий порядок користування цим майном - кожна із сімей користується виключно своєю квартирою. Так, сім`я [PERSON] користується квартирою №2 , а сім`я Нестерових квартирою №1 . [PERSON] та відповідач [PERSON] користуються квартирою №2 , а відповідач [PERSON] - квартирою №1 . Втім, таке користування не відповідає ідеальним часткам співвласників, оскільки загальна площа квартири №1 складає 105,2 м2, квартири №2 складає 104,6 м2, а згідно розподілу долей співвласників [PERSON] належить 13/20 (416/640) часток, а позивачці з онукою 7/20 часток ( [PERSON] належить 196/640 часток, а [PERSON] , належить 28/640 часток). В той же час, площа квартир та житлового будинку не змінювалась з самого початку набуття права власності, жодні прибудови чи допоміжні приміщення, які б збільшували би спільну власність, не створювались. А отже, за відсутності підстав, які б надавали право співвласнику збільшити розмір своєї частки у спільній частковій власності, розмір часток у спільній частковій власності на думку позивача є рівним. Втім, попри це, у реєстрі нерухомого майна за відповідачем було зареєстровано 13/20 часток на цей об`єкт нерухомого майна, а за позивачкою 7/20. Тобто, утворилась колізія, коли при складанні часток сім`ї [PERSON] вони мають 100% власності на квартиру №2 , але 7/20 від самого будинку, що арифметично неможливо. Через це позивач просить суд перерозподілити ідеальні частки на будинок [ADDRESS] , визнавши за: - [PERSON] , що є власником квартири №1 та займає в житловому будинку літ. А кімнати 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, загальною площею 105,2 м2, право власності на 1/2 частку житлового будинку. - [PERSON] , що є співвласником квартири №2 та займає у житловому будинку літ. А кімнати 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-11, 2-12, загальною площею 89,7 м2, право власності на 7/16 часток житлового будинку. - [PERSON] , що є співвласником квартири №2 та займає у житловому будинку літ. А кімнату 2-10, загальною площею 14,9м2, право власності на 1/16 часток житлового будинку. 26.09.2019 ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження у справі. Відповідач через представника подав до суду відзив в якому заперечив проти задоволення позову. Також відповідачем подано клопотання про залучення в якості третіх осіб: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке Міжміське Бюро Технічної інвентаризації» та Запорізьку міську раду, в задоволені якого, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2020 року, йому було відмовлено. 16.11.2020 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя було призначено судову будівельно-технічну експертизу розподілу житлового будинку та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 28.01.2021 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя було отримано лист від ТОВ Регіонального судово-експертного бюро м. Запоріжжя та клопотання експерта щодо уточнення питань та надання на дослідження документів, необхідних для проведення судової будівельно-технічної експертизи. 17.03.2021 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було отримано лист від ТОВ Регіонального судово-експертного бюро м. Запоріжжя, з якого вбачається, що ухвала Ленінського суду від 16.11.2020 р. залишена без виконання, 19.07.2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу розподілу житлового будинку та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. Підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до розгляду по суті. 13.01.2022 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов Висновок судової будівельно-технічної експертизи. 14.01.2022 року ухвалою Ленінського районного суду провадження у справі відновлено у зв`язку із надходженням Висновку експерта. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, причину не явки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися неодноразово у встановленому законом порядку Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву та просила розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності виданого Комбінатом комунальних підприємств ПЄО «Дніпроенерго» №757 від 31.08.1994р., квартира [ADDRESS] , станом на серпень 1994 рік належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В подальшому власником квартири №1 , відповідно до договору купівлі-продажу №1540, зареєстрованого Універсальною біржею «Хортиця» від 26.10.1994 року, стала [PERSON] . Судом встановлено, що 03 квітня 1995 року Комбінатом комунальних підприємств ПЄО «Дніпроенерго» видано свідоцтво про право власності на житло від 03.04.1995 року №985, відповідно до якого квартира [ADDRESS] , а також гараж літера «Д» та сарай літера «В» станом на квітень 1995 року належала на праві спільної сумісної власності наступним особам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В подальшому, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 2-ю Запорізькою держнотконторою від 17.08.2001 року №4-988, 1/2 частина квартири [ADDRESS] стала належити [PERSON] . Як вбачається, квартира №2 за вказаною адресою станом на 2001 рік належала на праві приватної спільної сумісної власності наступним особам: 1/2 частини [PERSON] та по 1/4 частині [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про право власності від 17.08.2001 року №4-988 було встановлені частки на квартиру №2 , за якими [PERSON] володіла 1/2 частиною квартири (1/4 будинку), а по 1/4 (1/8 частини будинку) [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок розрахунку проведеного експертом БТІ під час приватизації, частки співвласників стали дорівнювати 7/40 частин [PERSON] та по 7/80 (або 7/40 у сукупності) частин [PERSON] і [PERSON] . Однак, такі частки відносно співвласників квартири №2 не змінили правового статусу, а залишись у тих самих частках: 1/2 за [PERSON] , 1/4 за [PERSON] та 1/4 за [PERSON] . Отже, загальна кількість часток за квартирою №2 стала дорівнювати 14/40, або 7/20. 13.07.2007 року [PERSON] подарувала [PERSON] - 7/40 частин житлового будинку. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 7/80 часток спірного житлового будинку, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2014 року у справі №334/6661/14-ц вона була поділена між спадкоємцями: [PERSON] 7/320 частки, що є батьком померлого, [PERSON] 7/320 частки, що є матір`ю померлого, [PERSON] , що є донькою померлого 14/320 частки. Рішенням Ленінського районного суду від 07.07.2015 року у справі №334/4475/15-ц спадщину [PERSON] визнано за [PERSON] , що є матір`ю померлого, власності на 7/40 + 7/80 часток житлового будинку. 17.08.2016 року [PERSON] подарував [PERSON] 7/320 частки отриманої після смерті [PERSON] . У поданому позові позивач зазначив, що відхилення сталось внаслідок помилки в розрахунку ідеальних часток при прийнятті розпорядження Ленінською районною адміністрацією у 2005 році, в даний час формально [PERSON] належить частина майна [PERSON] та [PERSON] . З проведеного судом розрахунку, загальна арифметична сума співвласників відповідно до технічного паспорту житлового будинку не складає цілого (одиницю) - 13/20 (208/320) + 7/40 (56/320) + 7/40 (56/320) + 7/320 + 7/320 + 14/320 = 348/320. Загальна площа житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до технічної документації складає 209,8 м2, з яких загальна площа квартири №1 що знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] складає 105,2 м2м2, а квартири №2 що знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] та [PERSON] складає 104,6м2 Згідно висновку експерта №0022 від 10.01.2022р. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що під час проведення візуально-інструментального огляду об`єкта дослідження, приміщень житлового будинку [ADDRESS] , було встановлено, що фактично житловий будинок поділено на дві окремі ізольовані одна від одної частини (квартири). Згідно до фактично займаної площі, між співвласниками склався фактичний порядок користування приміщеннями вказаного житлового будинку. В користуванні співвласника [PERSON] знаходяться наступні приміщення в житловому будинку [Квартира [ADDRESS] (15,2 м2) - кімната; прим. 1-4 (16,7 м2) - кімната; прим. 1-5 (20,1 м ) - кімната; прим. 1-6 (6,4 м ) - коридор;прим. 1-7 (16,6 м ) - кухня;прим. 1-8 (1,2 м ) - коридор;прим. 1-9 (5,9 м2) - ванна. Загальна площа вищевказаних приміщень складає - 105,2 м2. В користуванні співвласника [PERSON] знаходяться наступні приміщення в житловому будинку [Квартира №2 ]: прим. 2-1 (5,4 м2) - коридор; прим. 2-2 (6,8 м2) - кухня; прим. 2-3 (1,0 м ) - туалет; прим. 2-4 (1,5 м2) - туалет; прим. 2-5 (4,3 м2) - ванна; прим. 2-6 (9,7 м ) - кухня; прим. 2-7 (1,4 м2) - коридор; прим. 2-8 (20,3 м2) - кімната; прим. 2-9 (16,3 м ) - кімната; 2-11 (17,0 м2) - кімната; 2-12 (6,0 м2) - кімната; Загальна площа вищевказаних приміщень складає Загальна площа вищевказаних приміщень складає Загальна площа вищевказаних приміщень складає 89,7 м2. В користуванні співвласника [PERSON] знаходяться наступні приміщення в житловому будинку [Квартира [ADDRESS] . Загальна площа вищевказаних приміщень складає - 14,9 м2. Загальна площа житлового будинку [ADDRESS] , у відповідності до технічної документації, складає - 209,8 м2. Площі відповідно до ідеальних часток співвласників, які вказані в технічному паспорті виготовленому ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (реєстровий №28238914; інвентаризаційна справа №58901) станом на 22.10.2012 на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , не відповідають розмірам площ фактичного володіння (користування) кожного із співвласників виходячи із фактично займаної сторонами площі приміщень в житловому будинку. Виходячи з фактично займаних площ приміщень співвласниками в житловому будинку [ADDRESS] , ідеальні частки співвласників становлять: [PERSON] - 50143/100000 часток; [PERSON] - 42755/100000 часток; [PERSON] - 7102/100000 часток. Судом також враховується те, що між сторонами склався усталений порядок користування спільним майном, який з моменту набуття права власності не змінювався, та приватизація проводилася окремо за квартирою 1 та квартирою 2 , а не за будинком вцілому. Так, відповідач [PERSON] , фактично проживає у квартирі №1 та займає в житловому будинку літ. А кімнати 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, загальна площа вищевказаних приміщень складає 105,2 м2, а тому, з урахуванням експертного висновку, її частка складає 50143/100000 житлового будинку. Позивач, [PERSON] , фактично проживає у квартирі №2 та займає у житловому будинку літ. А кімнати 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-11, 2-12, загальна площа вищевказаних приміщень складає 89,7 м2, а тому, з урахуванням експертного висновку, її частка складає 42755/100000 житлового будинку. Відповідач, [PERSON] , що є співвласником квартири №2 та займає у житловому будинку літ. А кімнату 2-10, загальною площею 14,9м2, а тому, з урахуванням експертного висновку її частка складає7102/100000 житлового будинку. Статтею 41 Конституції Українивстановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Непорушність права власності закріплено в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 328 зазначеного Кодексу передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10 лютого 2016 р. у справі № 6-2124цс15). Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до частини третьоїстатті 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. За змістом статі 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності, що передбачено статтею 361 ЦК України. Згідно зі статтями 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України. Крім того відповідно до абз. 2 ч. 1ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі зміни часток у праві спільної власності вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. Пунктом 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено, що однією з підстав державної реєстрації права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За змістом ч. ч. 1, 2ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 р. (далі за текстом - Інструкція), у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до п.3.4. Інструкції, при розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику окремо відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001р. №127. Відповідно до п.3.11 Інструкції, до розрахунку не включаються тільки самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна. Судом встановлено, що у висновку бюро технічної інвентаризації було допущено помилку та загальна арифметична сума співвласників відповідно до технічного паспорту житлового будинку не складає цілого (одиницю) - 13/20 (208/320) + 7/40 (56/320) + 7/40 (56/320) + 7/320 + 7/320 + 14/320 = 348/320. Згідно висновку експерта №0022 від 10.01.2022р. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що виходячи з фактично займаних площ приміщень співвласниками в житловому будинку [ADDRESS] , ідеальні частки співвласників становлять: [PERSON] - 50143/100000 часток; [PERSON] - 42755/100000 часток; [PERSON] - 7102/100000 часток. Таким чином, на теперішній час ідеальні частки співвласників цього домоволодіння не відповідають розміру часток, зареєстрованих за ними. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне перерозподілити частки співвласників у праві власності в житловому будинку [ADDRESS] та визнати їх частки відповідно до висновку експерта №0022 від 10.01.2022р. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, що частка [PERSON] становить - 50143/100000 часток; частка [PERSON] становить - 42755/100000 часток; частка [PERSON] становить - 7102/100000 часток. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки необхідно частки визначити відповідно до проведеної судової будівельно-технічної експертизи.

Outcome: partial