Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» 03.02.2022 року через засоби поштового зв`язку звернулося до суду з позовом у якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 69 323,58 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 14 235,35 грн., 3% річних у розмірі 5 687,90 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартирі [ADDRESS] здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». Відповідачі являються користувачами послуг та мешканцями квартири [ADDRESS] , а тому являються споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у вказаній квартирі. 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 року (№ 111 (4511)). Позивач зазначає, що до теперішнього часу договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з відповідачами не укладено. Відповідачі своєчасно з жовтня 2014 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та з серпня 2017 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 01.01.2022 року у розмірі 69 323,58 грн., що складається із заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 40 688,50 грн. та заборгованості за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 28 635,08 грн. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 14 235,35 грн. та 3% річних у розмірі 5 687,90 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, витребувано від КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» копії правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] у період з жовтня 2014 року по даний час та витребувано від Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації відомості про кількість зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] , відомості щодо таких осіб та інформацію про те за ким і на підставі чого зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за період часу з жовтня 2014 року (а.с. 49-52). 10 червня 2022 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строків позовної давності та відзив на позову заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у поданому відзиві зазначає, що позивачем заявлено позовні вимоги також до відповідача [PERSON] , яка [INFO] померла. Позивач звернувся до суду 28.01.2022 року, вважаючи, що його права порушені з жовтня 2014 року, проте за захистом свого права останній міг звернутися до суду протягом строку позовної давності. Надати квитанції про сплату нарахувань за вказаний період змоги немає, оскільки строк зберігання квитанцій становить три роки. Надані позивачем довідки про нарахування вартості послуг не можуть бути прийняті судом як доказ надання послуг та отримання таких послуг відповідачем. Не обгрунтовано яким чином було здійснено розрахунок обсягу отриманих послуг та відсутній відповідний розрахунок. 13 червня 2022 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на виконання вимог ухвали надійшов лист від 06.06.2022 року № 062/14-4435 (И-2022) з повідомленням про відсутність запитуваної інформації. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідача [PERSON] . Відповідно до відомостей наданих Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА № 79793275 від 17.02.2022 року та № 79794584 від 17.02.2022 року, відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 45, 47). Згідно інформаційної довідки ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» № 79793487 від 17.02.2022 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою по м. Києву не значиться (а.с. 46). Як убачається із доданої до відзиву на позов копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] , померла [INFO] . Отже, споживачами послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення, які надавалися позивачем у спірний період являються відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За повідомленням позивача, відповідачі свої зобов`язання зі сплати послуг з надання централізованого опалення та гарячого водопостачання не виконували, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 01.01.2022 року у розмірі 69 323,58 грн., що складається із заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 40 688,50 грн. та заборгованості за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 28 635,08 грн. на підтвердження чого позивачем надано помісячний розрахунок суми заборгованості. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 14 235,35 грн. та 3% річних у розмірі 5 687,90 грн. Також за повідомленням позивача до теперішнього часу договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з відповідачами не укладено. У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року по справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року по справі № 401/710/15-ц зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Докази про звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання позивачем житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] вказує на те, що надати квитанції про сплату нарахувань за спірний період змоги немає, оскільки строк зберігання квитанцій становить три роки, а надані позивачем довідки про нарахування вартості послуг не можуть бути прийняті судом як доказ надання послуг та отримання таких послуг відповідачем. При цьому відповідачем [PERSON] у спростування позовних вимог не надано жодних доказів щодо ненадання позивачем послуг або надання послуг неналежної якості, чи обставин того, що відповідачі у встановленому законом порядку відмовлялись від отримання спірних послуг, що давало б підстави для їх звільнення від оплати послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення. Також відповідачами не надано складеного ними розрахунку у межах заявлених позовних вимог, що є предметом спору, який би вони вважали вірним. Разом з тим, суд приймає до уваги подану відповідачем [PERSON] заяву про застосування строку позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Позов поданий до суду через засоби поштового зв`язку 03.02.2021 року. Позовні вимоги заявлені за період часу з жовтня 2014 року по січень 2022 року за послуги з централізованого опалення та з серпня 2017 року по січень 2022 року за послуги з постачання гарячої води. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року установлено карантин. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Дію карантину, встановленого вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 657 від 23.06.2021 року, № 677 від 29.06.2021 року, № 787 від 28.07.2021 року, № 855 від 11.08.2021 року, № 889 від 18.08.2021 року, № 954 від 13.09.2021 року, № 1003 від 20.09.2021 року, № 981 від 22.09.2021 року, № 1066 від 11.10.2021 року, № 1096 від 20.10.2021 року, № 1102 від 25.10.2021 року, № 1240 від 24.11.2021 року, № 1237 від 29.11.2021 року, № 1246 від 02.12.2021 року, № 1336 від 15.12.2021 року, № 1407 від 29.12.2021 року, № 1432 від 30.12.2021 року, № 1435 від 30.12.2021 року, № 1 від 12.01.2022 року, № 140 від 09.02.2022 року, № 229 від 23.02.2022 року, № 249 від 11.03.2022 року, № 311 від 18.03.2022 року, № 318 від 19.03.2022 року, № 369 від 26.03.2022 року, № 372 від 26.03.2022 року та № 488 від 29.04.2022 року. Отже, з урахуванням дії карантину з 12.03.2020 року, що до дати подачі позову - 03.02.2022 року становить 1 рік 10 місяців 22 дні, позовна давність від дати 03.02.2019 року (три роки, що передувало подачі позову) продовжується на вказаний строк, тому позовну давність слід рахувати з 12.03.2018 року. Враховуючи, що строк позовної давності необхідно рахувати починаючи з 12.03.2018 року, розмір заборгованості відповідачів за послуги з гарячого водопостачання, відповідно до наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості становить 26 954,45 грн. (4 905,76 грн. (березень - грудень 2018 року) + 7 215,62 грн. (січень - грудень 2019 року) + 7 533,81 грн. (січень - грудень 2020 року) + 7 299,26 грн. (січень - грудень 2021 року)). Розмір заборгованості за послуги з централізованого опалення відповідно до наданого розрахунку, з урахуванням строку позовної давності, становить 26 627,97 грн. (4 314,98 грн. (березень - грудень 2018 року) + 6 421,84 грн. (січень - грудень 2019 року) + 7 952,76 грн. (січень - грудень 2020 року) + 7 938,39 грн. (січень - грудень 2021 року). Беручи до уваги вищевикладене, загальний розмір заборгованості відповідачів [PERSON] та [PERSON] за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення становить 53 582,42 грн. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на відповідача відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Посилання відповідача [PERSON] у відзиві на те, що позивачем безпідставно нарахована до стягнення пеня, матеріалами справи не підтверджується, оскільки стягнення неустойки за вимогами позову не заявлено, а положеннями ч 2 ст. 625 ЦК України визначено відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання, що не є рівнозначним поняттю неустойки, згідно норми ст. ст. 549-551 ЦК України. Враховуючи порушення відповідачами [PERSON] та [PERSON] виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 11 002,50 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 4 396,18 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 26 627,97 грн., за послуги з постачання гарячої води у розмірі 26 954,45 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 11 002,50 грн. та 3 % річних у розмірі 4 396,18 грн. В частині вимог щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] позов задоволенню не підлягає, [PERSON] померла [INFO] . При цьому суд також враховує, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість за період часу після смерті відповідача [PERSON] , у зв`язку із чим споживачами житлово-комунальних послуг були відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат між сторонами, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1 240,50 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: partial