Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

У вересні 2016 року ПАТ «Укртрансгаз» звернулося до суду з вищезазначеним позовом про визнання ордеру на жиле приміщення недійсним. Позивач зазначає, що 27 травня 2016 року Виконавчий комітет Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області прийняв рішення №91, яким вирішив видати ордер на службову квартиру [ADDRESS] загальною площею 68,2 кв. м, житловою площею 40,25 кв.м на ім`я [PERSON] і його сім`ю: дружину [PERSON] , сина [PERSON] , сина [PERSON] . Позивач стверджує, що дане рішення є неправомірним, безпідставним та таким, що порушує законні права та інтереси позивача, як законного користувача цією квартирою [ADDRESS] . На виконання вказаного рішення Решетилівською селищною радою [PERSON] з сім`єю було видано ордер на жиле приміщення №53 серія ш-4. Як вказує позивач, ордер може бути виданий лише на вільне жиле приміщення, про дана квартира не є вільною з огляду на таке. На території селища Решетилівка розташований Решетилівський проммайданчик позивача, компресорна станція якого здійснює компремування природного газу в експортному газопроводі Єлець Кременчук Кривий Ріг. Відповідно до Акту приймальної комісії від 29.12.1990 «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту» було введено в експлуатацію 105-ти квартирний житловий будинок в [ADDRESS] , який не був переданий до комунальної власності територіальної громади сел. Решетилівка. Замовником зазначеного будівництва було Диканське виробниче управління магістральних газопроводів. Рішенням виконавчого комітету Решетилівської районної ради народних депутатів від 07 травня 1991 року №98, квартиру [ADDRESS] було включено до числа службових. Вказане рішення не було скасовано або визнано недійсним. Відповідно до укладених договорів, Диканське ЛВУМГ самостійно здійснює оплату житлово комунальних послуг, а саме: водопостачання, водовідведення, електроенергію, вивезення сміття, послуги по обслуговуванню будинків. В зазначеній квартирі мешкали працівники позивача та знаходилися матеріальні цінності, які обліковуються на балансі позивача. Позивач зазначає, що виконавчим комітетом не створювалася комісія по прийманню відомчого житлового фонду, що є порушенням ст. 6 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», п. 5 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні\~або в\~оперативному управлінні\~підприємств,\~установ та\~організацій»,\~затвердженого Постановою\~КМУ від\~06.11.1995\~№891;\~не складався\~та відповідно\~не підписувався\~членами комісії\~акт приймання\~ передачі\~відомчого житлового\~фонду,\~що є\~порушенням п.10\~Положення.\~Крім того\~ордер на\~жиле приміщення\~№53\~серія Ш-4\~не містить\~найменування органу\~місцевого самоврядування,\~яким він\~був виданий,\~ні дати\~його видачі.\~Відповідно до\~відтиску печатки\~на ордері,\~можна зробити\~висновок,\~що його\~було видано\~не виконавчим\~комітетом,\~а Решетилівською\~селищною радою,\~що також\~є порушенням\~ст.\~122\~ЖК України.\~ \~ \~ \~ Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач просить визнати недійсним ордер на жиле приміщення №53 серія Ш-4, виданого [PERSON] з сім`єю 4 чоловіки на право зайняття житлового приміщення службової квартири за адресою: [ADDRESS] . \~Провадження у справі було відкрите ухвалою судді [PERSON] від 28.03.2016. Ухвалою від 20.01.2017 провадження у справі зупинене до вирішення інших справ поданих позивачем в порядку адміністративного судочинства. У зв`язку зі звільненням 27.03.2018 у відставку судді [PERSON] справа була розподілена судді [PERSON] . Після звільнення у відставку 27.09.2018 судді [PERSON] справу передано судді Лизенко І.В., яка була відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 № 175/о/15-19 строком на один рік. 28 березня 2019 року ухвалою судді Лизенко І.В. провадження у справі було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 546/632/16-а за адміністративним позовом ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» до Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради про скасування рішення №\~91 від 25 травня 2016 року. У зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Лизенко І.В. дана справа в порядку ст. 33 ЦПК України передана на розгляд судді Решетилівського районного суду Полтавської області Зіненка Ю.В. Ухвалою судді Зіненка Ю.В. від 04.08.2020 справу прийнято до свого провадження та прийнято до уваги, що провадження у справі на момент її прийняття зупинене, а обставини, які були підставою для зупинення станом на 04.08.2020 усунуті не були. Ухвалою суду від 10.03.2021 було поновлено провадження по даній справі. 20 квітня 2021 року до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову за підписом представника позивача Никеруя Т.М., що діє на підставі довіреності, в якій він зазначає, що відповідно до рішення акціонера №186 від 21.05.2018 змінено назву позивача Публічного Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на Акціонерне товариство «Укртрансгаз». Також крім обставин, викладених у первісному позові, зазначає, що обставини стосовно того, що вказана квартира має статус службової встановлені під час розгляду Решетилівським районним судом Полтавської області судової справи №546/1153/14-а та відображені у постанові Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.12.2014, а відтак не виникає сумнівів щодо достовірності даних обставин та добровільності їх визнання. Зазначає, що ордер може бути виданий лише на вільне жиле приміщення. Однак спірна квартира була зайнята позивачем. Крім того виконавчий комітет Решетилівської селищної ради 26.12.2014 прийняв рішення №187, яким вирішив: зняти статус «готелю» (службової) з квартири [ADDRESS] ; повідомити керівництво КС-5 про прийняте рішення і зобов`язати їх до 05.01.2015 вирішити питання про вивільнення квартири [ADDRESS] від наявних речей та матеріальних цінностей. 03.02.2015 АТ «Укртрансгаз» було подано адміністративний позов до Решетилівського районного суду про скасування вищезазначеного рішення №187 від 26.12.2014). Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2017 по справі №546/185/15-а задоволено позовні вимоги АТ «Укртрансгаз» та визнано незаконним рішенням Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області №187 від 26.12.2014. 29.04.2016 рішенням виконавчого комітету Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області №66 спірну квартиру [ADDRESS] було визнано службовою квартирою ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у Полтавській області і закріплено її для співробітників ДСНС Решетилівського району. Дане рішення виконавчого комітету було скасовано рішенням Решетилівського районного суду від 16.01.2018 у справі №546/631/16-а. 27.05.2016 Виконавчим комітетом Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області прийнято оскаржуване рішення №91, яким на підставі рішення №66 від 29.04.2018 (що скасоване рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.01.2018 у справі №546/631/16-а), розглянувши наказ начальника ГУ ЩДСНМ у Полтавській області, вирішено видати ордер на службову квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] і його сім`ю: дружину [PERSON] , сина [PERSON] та сина [PERSON] . Таким чином рішення виконавчого комітету Решетилівської селищної ради №91 від 27.05.2016 підлягає скасуванню. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач просить скасувати рішення №91 від 27.05.2016 Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області та визнати недійсним ордер на жиле приміщення №53 серія Ш-4, виданого [PERSON] з сім`єю 4 чоловіки на право зайняття житлового приміщення службової квартири за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с.а.с.184-192). Ухвалою суду від 21.07.2021 було прийняти до розгляду заяву представника позивача про зміну предмета позову у вказаній цивільній справі та відкладено підготовче судове засідання. Підготовче провадження по даній справі було закрито 27.08.2021 та призначено розгляд справи на 11 жовтня 2021 року, яке за клопотанням відповідача [PERSON] було відкладено на 16.11.2021 (т.2, а.с.24). В судове засідання 16.11.2021 відповідачі [PERSON] [PERSON] не з`явилися, до суду надіслали письмові зави про відкладенням розгляду справи в зв`язку з хворобою (т.2, а.с.а.с.32, 33). Ухвалою суду від 16.11.2021 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено Виконавчий комітет Решетилівської міської ради як орган опіки та піклування та відкладено розгляд справи (т.2, а.с.36). В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався з незалежних від суд причин, зокрема, на 08 червня 2022 року. 07 червня 2022 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача [PERSON] , в яких він з доводами позивача щодо належності спірної квартири до відомчого житлового фонду та порушенням прав позивача як користувача квартири не погодився та зазначив наступне. Позивач до позовної заяви долучив архівний витяг із рішення виконавчого комітету Решетилівської районної Ради народних депутатів від 07 травня 1991 року № 98 «Про видачу ордерів на заселення новозбудованого будинку по [ADDRESS] » з якого вбачається, що розглянувши матеріали житлової комісії щодо розподілу житлової площі в новозбудованому будинку по [ADDRESS] , виконком районної Ради народних депутатів вирішив видати ордери на заселення житлового будинку по [ADDRESS] громадянам згідно додатку, а саме квартира [ADDRESS] » 3-х кімнатна, житлова пл. 40,25. Таким чином, спірна квартира [ADDRESS] перебувала у віданні місцевих Рад народних депутатів та відповідно належала до житлового фонду місцевих рад, а не відомчого житлового фонду, як про це зазначає позивач, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Решетилівської районної Ради народних депутатів від 07 травня 1991 року №98, яке долучає сам позивач. Окрім того, згідно цього ж рішення дана квартира була службовою в/о/ Зоря, а ніяк не позивача, що виключає порушення будь-яких прав позивача. Жодних спільних рішень адміністрації і профспілкових комітетів позивача, які були б затверджені виконавчим комітетом районної ради народних депутатів та свідчили б належність спірної квартири саме до відомчого житлового фонду позивача не долучено до позовної заяви. Щодо судових рішень у справах 546/1153/14-а, 546/185/15-а, 546/631/16-а зазначив, що у цих справах сторонами були позивач по даній справі та виконавчий комітет Решетилівської селищної ради Полтавської області, однак ні Решетилівська селищна рада Полтавської області, ні [PERSON] , ні [PERSON] , ні [PERSON] , ні [PERSON] участі не брали, а тому склад учасників є різним і обставини, які були встановлені в даних справах підлягають доказуванню в межах даної справи та можуть бути у загальному порядку спростовані особами, які не брали участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. При цьому звертав увагу на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 про те, що преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Щодо застосування позовної давності відносно вимоги щодо скасування рішення № 91 від 27.05.2016 виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області зазначив, що враховуючи те, що позивач звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області у справі № 546/632/16-а щодо скасування рішення № 91 від 27.05.2016 виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області в порядку адміністративного судочинства, тобто без дотримання процесуального закону щодо юрисдикції спору, що стало перешкодою для розгляду справи, а тому позовна давність не переривалась, а відтак у разі визнання судом обґрунтованою заявленої лише 20 квітня 2021 року у даній справі №2546/924/16-ц вимоги щодо скасування рішення № 91 від 27.05.2016 виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області у цій частині позов не підлягає задоволенню через пропуск строку позовної давності. Щодо визнання недійсним ордеру на жиле приміщення № 53 серії Ш-4, виданого громадянину [PERSON] з сім`єю 4 чоловіки на право зайняття житлового приміщення - службової квартири за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 756/3551/18, зазначив, що ордер на жиле приміщення з огляду на його видачу на зайняте жиле приміщення може бути визнаним недійсним лише у випадку, якщо особа, яка фактично проживає у приміщенні, зайняла його на законних підставах. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач є користувачем спірної квартири. Ордер на вказану квартиру, окрім як відповідачу не видавався, що позивачем не спростовано та іншого ордеру до суду не надано Виконавчим комітетом Решетилівської районної ради народних депутатів спірна квартира не включалась до числа службових позивача, до суду не надано жодних доказів прийняття такого рішення. Той факт, що позивач добровільно сплачував комунальні платежі не підтверджує його прав на це житло. Суду також не надано доказів, що адміністрацією підприємства В/О «ЗОРЯ», яка не є позивачем, взагалі виносилось рішення про надання будь-якому працівнику службової квартири, на підставі якого виконком міг би видати такий ордер. Не є доведеним той факт, що спірна квартира є службовим житлом позивача ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «КИЇВТРАНСГАЗ»» Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ». Тому не заслуговують на увагу посилання позивача на спеціальний порядок виключення житла з числа службових. Отже, не зрозуміло яким саме чином оскаржуваний ордер порушує права позивача, оскільки дане житло ніколи не виділялось йому у якості службового. Судове рішення про визнання недійсним ордеру на жиле приміщення не є підставою для вселення позивача, а відповідна позовна вимога не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах (т.2, а.с.102-105). В судовому засіданні 29 липня 2022 року представник позивача [PERSON] , який брав участь в розгляді даної справи в режимі відеоконференції позовну заяву в редакції, викладеній в заява про зміну предмету позову, підтримав та просив його задовольнити. Представник третьої особи Гмиря Ю.С. при вирішенні справи покладалася на розсуд суду, однак просила врахувати, що у випадку задоволення позову будуть порушені права на житло дітей, які зареєстровані в спірній квартирі. В судове засідання 29 липня 2022 року відповідачі [PERSON] [PERSON] не з`явилися, до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв`язку з його хворобою, що підтверджується інформацією з електронної системи охорони здоров`я. Зважаючи на дану обставину та бажання особисто взяти участь в розгляді справи просив відкласти судове засідання на іншу дату (т.2, а.с.155, 156-157). Відповідачка [PERSON] про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Щодо бажання відповідача [PERSON] особисто взяти участь в розгляді справи, про що він зазначив в своєму клопотанні про відкладення судового засідання, слід зазначити, що за весь час розгляду справи відповідач був присутнім тільки в одному судовому засіданні 27.08.2021, в якому було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В інших судових засіданнях відповідач особисто участі не брав, відзиву на позовну заяву суду від нього та інших відповідачів до суду не надходило. При цьому суд зазначає, що за клопотанням відповідача [PERSON] було відкладено судові засідання, які були призначені, зокрема, на 28 квітня 2022 року та 07 червня 2022 року. Згідно положень\~ч.\~2\~ст.\~223\~ЦПК України,\~суд відкладає\~розгляд справи\~в судовому\~засіданні в\~межах встановленого\~цим Кодексом\~строку,\~зокрема,\~у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Тому з урахуванням вищевикладеного, з метою недопущення затягування судового процесу, враховуючи принцип розумності строків розгляду справи (позов надійшов до суду 14.09.2016), те, що учасники судового процесу, які не з`явилися у судове засідання повідомлені належним чином, суд не вбачає підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим клопотання відповідача [PERSON] про відкладення судового засідання задоволенню не підлягає. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, детально дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, та всі докази в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Акціонерне товариство «Укртрансгаз» підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до рішення акціонера №186 від 21 травня 2018 року змінено назву позивача Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на акціонерне товариство «Укртрансгаз» (т.1, а.с.199). Судом встановлено, що відповідно акту державної приймальної комісії від 29.12.1990 р. «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту» замовником побудови будинку по [ADDRESS] було Диканське лінійно виробниче управління магістральних газопроводів Київського виробничого об`єднання по транспортуванню і поставці газу (т.1, а.с.10-13). Відповідно до архівного витягу від 08.11.2013 №05-12/118 із рішення виконавчого комітету Решетилівської районної Ради народних депутатів від 07 травня 1991 року №98 «Про видачу ордерів на заселення новозбудованого будинку по [ADDRESS] », розглянувши матеріали житлової комісії щодо розподілу житлової площі в новозбудованому будинку по [ADDRESS] було вирішено видати ордери на заселення житлового фонду по [ADDRESS] громадянам згідно додатку, в тому числі квартири [ADDRESS] , житлова пл. 40,25 (т.1, а.с.14-15). Як вбачається з поданих позивачем копій рахунків, квитанцій, актів звірки розрахунків за період з 01.01.2016 по 01.12.2016 оплату комунальних послуг за вказану квартиру здійснював позивач (а.с.а.с.51-72). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради від 27 травня 2016 року №91,

Outcome: approved