Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

У січні\~2022\~року [PERSON] \~в особі\~представника \~адвоката Дерев`янко\~І.О.\~звернулася до\~суду з\~позовом,\~який в\~подальшому уточнила\~(а.с.25),\~до територіальної\~громади міста\~Запоріжжя в\~особі Запорізької\~міського ради,\~за результатами\~розгляду якого\~просить встановити\~їй додатковий\~строк для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~протягом двох\~місяців з\~дня набрання\~законної сили\~рішення суду. В обґрунтування позовної вимоги зазначено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , [INFO] . Позивачка є єдиною спадкоємицею батьків. Позивачка здійснювала догляд за батьками, спочатку постійний сторонній догляд був необхідний батьку, а після ускладнень зі здоров`ям матері, постійний сторонній догляд став необхідний і матері. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно, а саме: 2/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Інша 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , належить позивачці. Позивач протягом шести місяців з часу відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, з поважних причин пропустила такий строк, а саме: батьки позивачки перед смертю хворіли, були не здатні за собою доглядати, потребували постійного стороннього догляду, що здійснювала позивачка, разом із тим, обставина догляду за батьками психологічно та фізично впливала на її стан, пригнічуючи його, остання розуміла, що життя батьків завершується, що вона втрачає єдиних та рідних осіб, які її виховали у турботі та любові. Після смерті [PERSON] , та завершенням похоронних заходів, позивачка мала слабкий психологічний та фізичний стан, протягом довгого часу відновлювалась та приходила до тями після втрати. Позивач у строк до 27.09.2021 року повинна була звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за матір`ю, накопичувала кошти, оскільки були всі заощадження витрачені на лікування та поховальні заходи. Однак до граничного строку для звернення до нотаріуса позивачка захворіла на Коронавірусну хворобу (COVID-19), та перебувала на амбулаторному лікуванні. Позивачка після перенесеної Коронавірусної хвороби (COVID-19), відновлювалась протягом певного часу, оскільки хвороба також вплинула на звичайний уклад життя та обов`язки позивачки. На підставі викладеного, просить суд встановити їй\~додатковий строк\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~протягом двох\~місяців з\~дня набрання\~законної сили\~рішення суду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просили його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність. Представник відповідача в судовому засіданні при ухваленні рішення по справі покладалася на розсуд суду та просила суд ухвалити по справі рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах. \~ \~ \~ \~Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху, з наданням позивачу строку для усуненні недоліків позовної заяви. (а.с. 22) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року вказану цивільну справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. (а.с. 41) \~ \~ \~ \~Ухвалою \~Орджонікідзевського\~районного\~суду м.\~Запоріжжя\~від\~14\~квітня\~2022\~року\~позовну\~заяву [PERSON] в особі представника адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міського ради , третя особа Четверта запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; розпочато у справі підготовче провадження та справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання на 29.04.2022 року. (а.с. 46) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2022 року вказану цивільну справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. (а.с. 56-57) Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2022 року справу передано в провадження судді Скользнєвої Н.Г. (а.с. 64) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. (а.с. 65-66) Ухвалою суду від 27 червня 2022 року закрито підготовче провадження по зазначеній та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні. (а.с. 96) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши їх доказами, наявними в матеріалах справи, взявши до уваги пояснення позивача, представника відповідача, приходить до наступного. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~роз`яснено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог\~ст.. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи\~встановлено,\~що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] , про що свідчить Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 29 березня 2021 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). (а.с. 32) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно, а саме: 2/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , належить позивачці. (а.с. 35-36) Спадкова справа на після смерті [PERSON] не заводилась. (а.с.94) Позивачка протягом шести місяців з часу відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] , не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, з поважних причин пропустила такий строк, а саме: батьки позивачки перед смертю хворіли, були не здатні за собою доглядати, потребували постійного стороннього догляду, що здійснювала позивачка, разом із тим, обставина догляду за батьками психологічно та фізично впливала на її стан, пригнічуючи його, остання розуміла, що життя батьків завершується, що вона втрачає єдиних та рідних осіб, які її виховали у турботі та любові. Після смерті матері, та завершенням похоронних заходів, позивачка мала слабкий психологічний та фізичний стан, протягом довгого часу відновлювалась та приходила до тями після втрати. 12 січня 2022 року [PERSON] звернулася до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори з питанням щодо складання заяви про прийняття спадщини на підставі заповіту, проте нотаріусом було роз`яснено, що строк, визначений законом, звернення із заявою про прийняття спадщини сплив. (а.с. 39) Виходячи зі змісту ст. 1220 ЦК України, після смерті особи відкривається спадщина, тобто до спадкоємців переходять права і обов`язки особи, яка померла. Відповідно до ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стст.1220, 1222, 1270 ЦК). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа\~звертається до\~суду з\~вимогою про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення,\~які можуть\~вплинути на\~спадкові права\~й обов`язки\~інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ним. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved