Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд: - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона і [PERSON] , мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їй самостійно доводиться утримувати себе та дочку, так, як батько дитини - [PERSON] не намагається допомагати та утримувати їх дитину. Однак, враховуючи те, що для належного забезпечення дитини усім необхідним у неї не вистачає коштів через постійне зростання цін та збільшення потреб дитини, вона була вимушена звернутись до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 02 червня 2022 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження за повідомленням сторін та вона призначена до судового розгляду по сутті. В судове засідання сторони не з`явились. Позивачка надала заяву, відповідно до якої просить її позовні вимоги задовольнити, також просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами позивача згоден частково. Зазначив, що він є інвалідом за станом здоров`я, та не має можливості працювати. Єдиним джерелом його доходу є пенсія в розмірі 2000 гривень, яку він отримує у зв`язку з інвалідністю. У зв`язку з чим, може платити аліменти в сумі 500 грн. Також в заяві просив суд розглядати справу без його участі. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 819. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 27.05.2022 року та довідкою Шабівської сільської ради від 27.05.2022 року, та перебуває на її утримані. Відповідно медичного висновку № 18 (І) виданого «Центром первинної медико-санітарної допомоги Білгород-Дністровської районної ради» від 02 серпня 2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , являється інвалідом. Також відповідач надав до суду заяву з додатками, відповідно до якої просить суд задовольнити позов [PERSON] частково, а саме: призначити виплати аліментів в розмірі 500 гривень. Дане прохання аргументував тим, що він є інвалідом. В підтвердження цього, додав посвідчення серії [NUMBER] , виданий Білгород-Дністровським РУПСП, та довідку до акту огляду МСЕК № 064513, видану Одеською травматологічною спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією, де зазначається, що [PERSON] є інвалідом 3 групи. Як вказує позивач у своїх позовних вимогах, відповідач не надає допомогу на утримання малолітньої дитини, не піклується про неї, тобто ухиляється від своїх прямих обов`язків, вона вимушена утримувати дитину самостійно. Нормативне обґрунтування. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають всіх необхідних законодавчих та адміністративних заходів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Враховуючи усе вищевикладене, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, вікову категорію дитини [PERSON] , [INFO] , її потреби, часткову згоду відповідача щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 01 червня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з відповідача, суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1ст.133ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що відповідач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 3 групи, витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial