Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

[PERSON] 02 червня 2022 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірвано рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16.08.2017. На даний час позивачка повнолітня та навчається на другому курсі денної форми навчання у Київському політехнічному інституті ім. Ігоря Сікорського, у зв`язку з чим не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги батьків на період навчання. Матір позивачки ніде не працює, а тому не має можливості надавати їй матеріальну допомогу в період навчання в такому розмірі, в якому вона потребує для забезпечення хоча б мінімальних потреб на харчування, одяг, засоби гігієни, оплату місця проживання, купівлю навчальних посібників, засобів інтернетзв`язку, канцелярського приладдя тощо. Розмір соціальної стипендії позивачки є незначним, не забезпечує всіх потреб під час навчання і становить лише 1180 грн. Батько ж позивачки працевлаштований та проходить службу в лавах Збройних Сил Укрїни, має регулярний значний дохід, а тому спроможний надавати їй матеріальну допомогу на період навчання. Просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/6 частини заробітку платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до закінчення навчання або до досягнення віку двадцяти трьох років, залежно від того, яка з цих обставин настане раніше. Ухвалою суду від 09 червня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач повідомив, що на даний час не має можливості з`явитись у судове засідання у зв`язку із захистом суверенітету України від збройної агресії російської федерації на сході України, та не заперечив проти задоволення судом позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.05.2006, що відповідач у справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою №81 від 09.02.2022 [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" терміном навчання до 30 червня 2024 року. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 16.08.2018, довідки управління соціального захисту населення Ратнівської районної державної адміністрації Волинської області №06/2-18 від 11.10.2018, довідки військової частини [NUMBER] №500А від 30.01.2017, відповідач [PERSON] брав участь в антитерористичній операції, має статус учасника бойових дій та має пільги відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Згідно із ст. 8 Закону України від "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Положеннями ч.ч. 1, 3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] навчається на денній формі навчання, а тому об`єктивно позбавлена можливості працевлаштування. Враховуючи щоденнну потребу людини в харчуванні, одязі, взутті, засобах гігієни, тому такі обставини доказуванню не підлягають. Крім цього, позивачка, як студента, з метою навчання потребує найнеобхідніших канцелярського приладдя та навчальної літератури. Беручи до уваги значну відділаність від місця проживання та навчання, [PERSON] несе витрати із проживання у м. Київ, де вона навчається. Оскільки навчаючись на денній формі, вона на даний час не спроможна себе забезпечити, тому саме на батьків покладається такий обов`язок. Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку сторін, яка навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, інших утриманнів не має, на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України. Враховуючи зазначене, з урахуванням позиції відповідача, який не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дочки, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) на період навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку, починаючи стягнення з 02 червня 2022 року. За правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved