Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У березні 2022 адвокат Зубенко Олександр Анатолійович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, [PERSON] є рідною бабусею малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З січня 2022 року дитина перебуває на її вихованні та утриманні. Її рідна донька - матір дитини [PERSON] та батько дитини - [PERSON] покинули дитину на призволяще. Обидва з батьків ведуть аморальний спосіб життя, не працюють, постійно та систематично вживають тяжкі наркотичні засоби, вони є хронічними наркоманами та алкоголіками. Дитина мешкає разом із [PERSON] та рідним дідусем, квартира повністю облаштована для комфортного проживання дитини. Дитина облікована в медичних установах, забезпечена одягом та належним харчуванням зусиллями бабусі та дідуся. В свою чергу, протягом всього часу проживання дитини із бабусею, жодний з батьків до дитини не навідувався, не цікавився її долею, наявним харчуванням, умовами проживання. Батьки дитини повністю відокремили своє життя від дитини. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. Просив рішення у справі ухвалити за наявними в матеріалах справи доказами, позовну заяву - задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Про час та місце судового засідання повідомлені вчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідачів не надходило. Третя особа у судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування. Не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 31.03.2022 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.04.2022. Ухвалою суду від 27.05.2022 було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 10.06.2022. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Бабусею та дідусем [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , № [NUMBER] від 04.02.1997 року. Зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.18-19). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не проявляють відносно неї батьківської турботи, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою її долею. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] фактично самоусунулися від виконання батьківських обов`язків. Так, згідно довідки директора КНП «»Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» від 02.05.2022 № 01-24/48 [PERSON] , [INFO] спостерігається у Центрі. [PERSON] здорова, в останнє до Центру дівчинка зверталася до центру 19.04.2022 з приводу профілактичного огляду у супроводі бабусі. Батьки дитини не здійснюють догляд за дівчинкою. Рекомендації щодо спостереження за дитиною здійснює бабуся в повному обсязі. (а.с. 47). Згідно заяв, наданих на ім`я начальника відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав. З дитиною не проживають, утримувати дитину не можуть (а.с. 48, 49). Згідно акту обстеження умов проживання від 12.05.2022 за адресою : [ADDRESS] , умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: є дитяче ліжко, одяг взуття по сезону, багато іграшок, дитячий велосипед, дитяче харчування, стяльчик. За цією адресою зареєстровані та проживають: [PERSON] , 1964 р.н. - позивач, [PERSON] , [INFO] - дитина, [PERSON] , 1940 р.н - прабабуся. За цією адресою зареєстровані але не проживають: [PERSON] , 1996 р.н. - донька позивача та [PERSON] , 1992 р.н. - зять позивача. За результатами бесіди: батьки ведуть аморальний спосіб життя, не працюють, вживають наркотичні засоби та алкогольні напої. Утриманням доньки не займаються (а.с. 62). Згідно Постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАБІ, № 392655 від 14.02.2022, близько 17 годин 18 хвилин гр. [PERSON] знаходячись по вул. Радіаторній, 46 у кафе « Росинка » зробила завідомо хибний виклик співробітників поліції, повідомивши про викрадення дитини (а.с. 16). Згідно Постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАБІ, № 392656 від 14.02.2022, близько 18 годин 20 хвилин гр. [PERSON] знаходилась у ВНП № 1, що по вул. Посадочна, 4А в м. Запоріжжі перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння (а.с. 17). Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Пунктом 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Згідно витягу із протоколу № 6 Комісія з питань захисту прав дитини районної адміністрації ЗМР по Заводському району вирішила одноголосно: відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР підготувати та надати до Заводського районного суду м. Запоріжжя висновок органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Заводському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1996 р.н. та [PERSON] , 1992 р.н. відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку № 559/01-22/18.01-332 від 13.05.2022 районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування вирішила: [PERSON] , 1996 р.н. та [PERSON] , 1992 р.н. доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, оскільки, як було встановлено не проявляють до дитини батьківської турботи, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою її долею. Отже, суд вважає, за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , 1996 р.н. та [PERSON] , 1992 р.н., відносно їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Судові витрати. Згідно частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved