Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що під час перебування з відповідачем у шлюбу, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області було розірвано, у них народилася дочка [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 6.11.2019 року ухваленим у цивільній справі за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1 500 гривень щомісячно і до її повноліття. Обґрунтовуючи, наявність підстав для збільшення розміру аліментів, позивачка вказує, що обставини, які були враховані на день ухвалення 19.12.2018 р. рішення суду істотно змінились, донька підростає і збільшуються її щоденні потреби, а з часу ухвалення рішення суду істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього зросли і витрати на її утримання, що вплинуло на її матеріальний стан у сторону його погіршення. Зауважує, що в даний час вона ніде не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також значно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Як обставину, що надає право на пред`явлення вимоги щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини, також вказує, що дочка постійно хворіє та має захворювання (складний гіпернетронічний астигматизм) і вона має великі витрати на її лікування. Зазначає, що дитина є ученицею образотворчого мистецтва та за уроки вона оплачує щомісячно по 300 гривень та відвідує хореографічний гурток, за який вона сплачує 200 гривень щомісячно. Оскільки вона перебуває у декретній відпустці та не може працювати, її матеріальний стан значно погіршився. Вказуючи, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дочки, при цьому не заперечує факту справного та своєчасного виконання ним рішення Тячівського районного суду від 6.11.2019 року щодо стягнення з нього аліментів. Зазначає, що відповідач являється матеріально забезпеченою особою та фізично здоровим. Офіційно він ніде не працює, а працює за кордоном, де заробляє по 2000 Євро і більше. Має у користуванні легковий автомобіль АУДІ останніх років випуску, однак свій заробіток приховує. Ввважає, що розмір аліментів, присуджених до стягнення з відповідача у відповідності до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 6.11.2019 року, підлягає збільшенню до рівня 4000 грн. щомісячно на утримання дитини. На підставі викладеного, просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Тячівського районного суду, Закарпатської області від 6 листопада 2019 року у справі № 307/2834/19 та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень, щомісячно до її повноліття. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 9.05.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та про причини неявки не повідомила. Забезпечила участь в судовому засіданні свого представника. Представник позивачки, в судовому засіданні, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві, вимоги позову підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Зауважила, що дитина має поганий зір на обидва ока та потребує серйозного лікування. Окрім цього на час розгляду справи про стягнення аліментів, мати дитини працювала, а на даний час вона доглядає за новонародженою дитиною, в зв`язку з чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною та змоги працювати, не має. Відтак її матеріальне становище значно погіршилося. Відповідач в судовому засіданні вимоги позовної заяви щодо збільшення розміру стягнення аліментів, заперечив. При цьому зауважив, що присуджені до стягнення з нього аліменти він платить справно та заборгованості не має. Однак сплачувати більшу суму він змоги не має, оскільки його середньомісячний дохід, який має мінливий характер, в середньому становить 11000 гривень. Окрім цього він має на утриманні двох інших дітей народжених у шлюбі з іншою жінкою, яких також повинен матеріально забезпечувати. Суму витрат на навчання та лікування дитини, у розмірі 5066 гривень на яку в позові посилається позивачка, визнав та пояснив, що її половину готовий компенсувати. Стосовно наявного в нього транспортного засобу, то такий йому не належить , оскільки придбаний дружині, її батьками. У задоволенні позову, просив відмовити. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, що надані позивачем до позовної заяви, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2013 року, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.12.2015 року між ними було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьками якої згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.06.2014 року виконкомом Руськополівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, значаться батьком відповідач [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.12). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 6.11.2019 року (справа № 307/2834/19, провадження №2/307/1526/19), що вступило в законну силу 16.01.2020 року, ухвалено збільшити розмір аліментів стягнутих рішенням Тячівського районного суду від 12.08.2015 року, і стягувати з [PERSON] , [INFO] мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] мешканки [ADDRESS] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 гривень, щомісячно до її повноліття, з моменту набрання рішенням законної сили. (а.с. 10) З свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] виданого 13.02.1992 р., свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 10.02.2018 р., свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого 4.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області від 4.03.2016 року та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 19.01.2021, вбачається що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , є одна й та ж особа (а.с.3-6). Спільна дочка сторін проживає разом з позивачкою в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виданою старостою Руськополівської сільської ради №172/03 від 10.03.2022 року та актом обстеження матеріально-побутових умов складеного та підписаного депутатом Тячівської міської ради від 15.04.2022 (а.с. 9, 14). Відповідно до довідки виданої директором Комунального закладу «Дитяча школа мистецтв» Тячівської міської ради Закарпатської області від 18.02.2022 року, [PERSON] , є ученицею першого 1 класу (образотворче мистецтво) Тячівської дитячої школи мистецтв з 1 вересня 2021 року. Батьківська плата за навчання становить 300 гривень за один місяць (2700 гривень на навчальний рік) (а.с. 8). З виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) від 10.02.2022, вбачається, що [PERSON] має діагноз, складний гіпернетронічний астигматизм) (а.с.11). Згідно долучених позивачкою товарних чеків та квитанцій підтверджено придбання дитині ліків та лінз. Загальна сума витрат на придбання яких складає, 5066 гривень та ця сума відповідачем не оспорюється (а.с. 15). Також в судовому засіданні встановлено, та сторонами не оспорюється той факт, що відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів присуджених до стягнення з нього у розмірі 1500 гривень щомісячно на користь позивачки на утримання їх спільної дитини та окрім цих аліментів надав позивачці окремо грошові кошти у розмірі 100 Євро. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 182\~СК України\~передбачає обставини,\~які враховуються\~судом при\~визначенні розміру\~аліментів.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, спільна дитина сторін перебуває на утриманні позивачки та потребує матеріального забезпечення, відповідач на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має. За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2022 року, становить 2744 гривень. На момент ухвалення рішення суду від 6.11.2019 року про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання спільної дитини сторін згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 липня 2019 року - 1936 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Суд вважає, що з часу ухвалення судом вказаного рішення сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування в силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України, а тому доводи позивачки частково обґрунтовані, та наявні підстави для частково задоволення позову. При визначенні розміру аліментів на утримання спільної дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка веде догляд за малолітньою дочкою та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює та має на утриманні двох малолітніх дітей, вік малолітньої [PERSON] та її стан здоров`я, майновий стан відповідача, який є особою молодого та працездатного віку, відстуність у нього постійного місця роботи та стабільного джерела доходу, наявність у нього на утриманні інших утриманців, а також вимоги щодо розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Разом із цим, судом береться до уваги та обставина, що з моменту ухвалення рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 6.11.2019 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дітей, зросли витрати на їх утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. Суд також враховує, обставини на які позивачка посилається у позові, як на підставу для збільшення розміру аліментів, а саме необхідність оплати нею послуг за навчання дитини та її лікування, які відповідачем в судовому засіданні визнані та який проявив готовність їх погашення у якості додаткових витрат на дитину. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Зважаючи на рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей та з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 6.11.2019 року в справі № 307/2834/19 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписами\~ст.\~ст.\~13,\~76,\~81\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказів того, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно на утримання дитини та наявність у нього у влансоті рухомого та нерухомого майна та доходу, позивач суду не надала, а відтак, суд вважає, що у решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 992 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: partial