Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 січня 2022 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , та просить розірвати укладений між ними шлюб, який був зареєстрований 05 вересня 1992 року у відділі запису актів громадянського стану виконкому Котовської міської ради народних депутатів Одеської області, за актовим записом № 249. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сімейні стосунки останнім часом у них не склалися, так як постійно виникали сварки, так як кожний має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Тому можливість подальшого спільного життя і збереження шлюбу стало неможливим. Ухвалою суду від 12 січня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08 лютого 2022 року ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області було надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення 1 (один) місяць та зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення, тобто до 08 березня 2022 року. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 липня 2022 року було поновлено провадження у даній цивільній справі. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, в заяві від 08.02.2022 вказала, що позовні вимоги не визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що шлюб, зареєстрований 05 вересня 1992 року у відділі запису актів громадянського стану виконкому Котовської міської ради народних депутатів Одеської області, за актовим записом № 249, за актовим записом № 249,\~між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що подружні стосунки припинені остаточно через непорозуміння з питань подружнього життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги. В теперішній час сторони не ведуть спільного господарства. Подальше сімейне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим та суперечило б інтересам сторін. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно зі\~ст. 112 СК України\~\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням\~статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідачка вказала, що не бажає відновлювати дошлюбне прізвище, тому суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved