Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що 06 серпня 2005 року між нею, та [PERSON] , було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №275. Зазначає, що від даного шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Зазначає, що діти постійно проживають разом з нею за місцем реєстрації по [ADDRESS] , та перебувають на її повному забезпеченні. Зазначає, що відповідач періодично цікавиться життям дітей, однак добровільно допомоги на утримання не надає. Позивач просить стягувати з відповідача, [PERSON] , на її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати понесені в ході розгляду справи на правничу допомогу. В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача, адвоката Гринів Я.В., надійшла заява, у якій вона просить судовий розгляд проводити без її участі та участі позивача. Зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день і час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно копіїй свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей (а.с. 12-15). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та слід стягувати з відповідача, [PERSON] , [INFO] , на користь позивача, [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, на кожну дитину. Стягнення аліментів слід розпочати з дня подання позову до суду, тобто з 20.05.2022 року, і слід проводити до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. Також відповідно до ст.137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень. В решті позову слід відмовити за необгунтованістю вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial