Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось і протягом двох років сторони проживають окремо. 21.12.2021 надійшла відповідь на запит суду від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області та підтверджено місце реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 20.06.2022 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. Розгляд справи призначено на 05 липня 2022 року о 10 год. 10 хв. До суду подано заяву від відповідача про визнання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за відсутності відповідача. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з свідоцтва про шлюбу серія [NUMBER] від 18.06.2011, сторони перебувають у шлюбі з 18.06.2011. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 21.11.2012). Між сторонами відсутні суперечності щодо визначення місця проживання спільної дитини та відсутній спір щодо поділу спільного майна подружжя. Судом було встановлено, що протягом двох років подружжя н проживають спільно, н ведуть спільний побут, шлюбні відносини фактично припинені з 2019 року. За таких обставин подальше спільне проживання та збереження любу неможливі. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім`ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, а подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам подружжя та враховую позицію відповідача, яка проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заяв, що зміни прізвища до суду не надходило.

Outcome: approved