Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ТОВ «Українські фінансові операції», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович та приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якому просить визнати виконавчий напис №7006 від 28.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем на користь стягувача ТОВ «Українські фінансові операції», за кредитним договором № 1428749 від 18.08.2019 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Українські фінансові операції», на суму 24812грн., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги\~ \~обґрунтовує тим,\~що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, що тягне за собою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 31.03.2021 року було відкрито провадження по справі. Призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі строк для надання письмових пояснень щодо позову або відзиву. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, але представник надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся неодноразово відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович та приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович до суду не з`явилися, заяв та клопотань від них не надходило . На підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що 28.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис №7006, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] [INFO] , яка є боржником за кредитним договором № 1428749 від 18.08.2019 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Українські фінансові операції», на суму 24812грн. За змістом виконавчого напису, стягнення заборгованості проводиться за період з 16.09.2019 року по 19.01.2021 року загальна сума заборгованості 24312 грн., яка складається з 18728 грн. строкової заборгованості, 3600 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 1983,60 грн. заборгованості по не сплаченим відсоткам за користування кредитом. Також, з боржника підлягають стягненню 500 грн. за вчинення даного виконавчого напису нотаріуса. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , у тому числі в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 28.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, оскільки факт отримання позивачем зазначеного повідомлення із вимогою про наявність заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, судом не встановлено. \~ \~ \~ \~ Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису\~№7006\~від 28.01.2021\~року \~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Баршацьким Ігорем\~Вікторовичем \~на користь\~стягувача ТОВ\~«Українські фінансові\~операції»,\~за кредитним\~договором №\~1428749\~ від\~18.08.2019\~року,\~укладеним між\~ [PERSON] \~ та\~ ТОВ\~«Українські фінансові\~операції»,\~ \~на суму\~ 24812грн.,\~ приватному нотаріусу\~Київського міського нотаріального округу Баршацькому І.В.\~не було надано належних доказів безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, зокрема підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 1389,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору, кожна сторона подає до суду попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Також у позовній заяві представником позивача вказано, що докази витрат на правову допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та до позову додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат.

Outcome: approved