Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

12.11.2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, [PERSON] , в якій просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.03.2021 року № 115, видане державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Дяків Марії Володимирівні на житловий будинок по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] ; скасувати запис про право власності на даний житловий будинок, внесений в реєстр речових прав на нерухоме майно за № 40998948 та визнати право власності на Ѕ частину житлового будинку по [ADDRESS] за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , котрий помер [INFO] . Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 15.11.2021 року заяву позивачки [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] було задоволено. Ухвалою Сколівського районного суду від 28.12.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами позовного провадження з визначенням дати підготовчого засідання.\~ Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 19.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позовна заява обгрунтована тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] [PERSON] , після смерті котрого відкрилась спадщина на майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя останній заповіту не склав. Оскільки позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька, то у встановлений законом строк подала в Сколівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. З матір`ю позивачки [PERSON] , [PERSON] розлучився 23.06.2009 року, а іншої сім`ї у нього не було. Батьки [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] . Інші спадкоємці першої черги, а саме сестра позивачки [PERSON] , спадщину не прийняла, оскільки не подавала заяву про прийняття такої у встановлений законом строк, а [PERSON] на день смерті батька була зареєстрована у будинку, в якому проживав померлий, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до норм статті 1268 ЦК України. 09.09.2021 року Сколівською державною нотаріальною конторою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок. Крім цього у відмові було зазнчено зазначено, що дідусь позивачки [PERSON] 20.07.1998 року склав заповіт, яким заповів все своє майно в рівних частках синам: [PERSON] та [PERSON] . Заповіт є чинним та ніким не скасований. [INFO] помер [PERSON] . Дружини та дітей у нього не було. [INFO] помер [PERSON] , після смерті котрого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS] , зокрема на Ѕ частину спадкового майна, згідно заповіту від 20.07.1998 року та на Ѕ частину за законом. Згідно довідки старости сіл Труханів, Побук від 28.05.2021 року №346 на день смерті [PERSON] з ним проживали та були зареєстровані в будинку по [ADDRESS] : син [PERSON] , невістка [PERSON] , онучки [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, [PERSON] фактично успадкував після смерті батька [PERSON] Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] згідно заповіту від 20.07.1998 року та Ѕ частину вказаного будинку за законом, як спадкоємець першої черги, але не оформив документально. Старостою сіл Труханів, Побук було надано відповідь на адвокатський запит № 35 від 14.09.2021 року про те, що власником будинку по [ADDRESS] на даний час є [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.03.2021 року за № 115, виданого державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Батлюк В.І., про що внесено відповідний запис за № 40998948. В подальшому позивачка довідалась, що [PERSON] оформила спадщину після смерті [PERSON] на підставі заповіту, зробленого до 1998 року. Позивач зазначає, що заповіт, складений [PERSON] 20 липня 1998 року та посвідчений секретарем виконкому Труханівської сільської ради Сколівського району Львівської області, був останнім та, внаслідок цього, скасовує всі раніше складені заповіти. Крім цього, [PERSON] на день смерті останнього з ним не проживала та не була зареєстрована в будинку по [ADDRESS] . 25.01.2022 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Савчук Н.В. на позовну заяву, в якому вказано про те, що жодних неправомірних дій, які б давали підставу для звернення позивача до суду із вказаною позовною заявою, відповідач не вчиняла, оскільки про наявність складеного заповіту [PERSON] у 1998 році їй не було відомо. У 1993 році [PERSON] було складено заповіт на користь внучки [PERSON] , який був нотаріально посвідченим. При зверненні відповідача до нотаріуса для заведення спадкової справи, остання подала свої документи та заповіт, після чого нотаріус перевіряв Єдиний державний реєстр заповітів та спадкових справ та ним не було виявлено іншого заповіту, який був пізніше складеним. Зважаючи на ту обставину, що відповідачу не було відомо про складений заповіт, в тому числі нотаріусом не було виявлено інших заповітів, останній правомірно видав [PERSON] свідоцтво на спадщину, на підставі якого нею було здійснено державну реєстрацію права власності на спірний будинок. Про існування такого заповіту відповідачу навіть не могло бути відомо, оскільки спадкодавець постійно проживав у м. Сколе і через фізичний стан самостійно не міг їздити в інший населений пункт. Представник відповідача вказує, що у випадку переконання суду щодо існування такого заповіту, що є належно складеним, посвідченим та на момент його складання, секретарем селищної ради було перевірено дійсне волевиявлення заповідача, то сторона відповідача не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Крім цього, щодо вимоги про стягнення судових витрат, то просить відмовити у задоволенні таких, оскільки жодних неправомірних, протиправних дій щодо набуття права власності на житловий будинок відповідачка не вчиняла, фактично у даному провадженні є формальним відповідачем. 25.02.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Пилипів О.В. про збільшення позовних вимог, в порядку ст. 49 ЦПК України. Заява мотивована тим, що в позовній заяві позивачка, як спадкоємиця першої черги після смерті батька [PERSON] , успадкувала Ѕ належного йому майна, зокрема житлового будинку по [ADDRESS] , який він успадкував після смерті свого батька [PERSON] . Іншу Ѕ частину житлового будинку успадкувала її сестра [PERSON] , яка згідно довідки Сколівської міської ради № 918 від 03.11.2021 року на день смерті була зареєстрована в будинку разом з батьком, відтак вважається такою що спадщину прийняла. За запитом суду щодо встановлення місця реєстрації сторін надійшла інформація, що остання знята з реєстрації в с. Труханів Сколівського району Львівської області з 18.09.2002 року. Станом на 17.12.2021 року відомості про її місце реєстрації відсутні. Таким чином, [PERSON] не прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , котрий помер [INFO] , так як не проживала з ним на день його смерті і не подавала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є [PERSON] . З врахуванням наведених вище приписів, представник позивачки просить суд розглядати позовні вимоги [PERSON] межах вказаної цивільної справи в наступній редакції: -визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.03.2021 року №115, посвідчене державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області та видане [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] ; -скасувати запис про право власності на даний житловий будинок, внесений в реєстр речових прав на нерухоме майно за №40998948; -визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , котрий помер [INFO] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, але її представник адвокат Зозуля А.В. попередньо подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та участі його довірительки, заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але попередньо від її представника - адвоката Н. Савчук надійшла заява, в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності сторони відповідача. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату та час проведення судового засідання, в таке не з`явилися. Третя особа Сколівська державна нотаріальна контора явку представника в судове засідання не забезпечила, але попередньо від завідувача Сколівської державної контори надійшла заява про розгляд справи без участі третьої особи. Щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату та час проведення судового засідання, в таке не з`явилася. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно норм частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] [PERSON] , що підтверджується повторною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.01.2021 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у відповідності до актового запису №\~9. Про родинні відносини позивачки з батьком свідчать копія повторного свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого 13.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції у Львівській області, відповідно до якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] , а також копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 23.09.1999 року Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області, відповідно до якого позивачці після укладення шлюбу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складав, що стверджується довідкою № 347, виданою 28.05.2021 року старостою сіл Труханів, Побук Сколівської міської ради Д. Попович. Згідно довідки № 918, виданої 03.11.2021 року головним спеціалістом Сколівської міської ради І. Гаїв, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживав в [ADDRESS] . Позивачка, відповідно до ст. 1269 ЦК України, у встановлений законом шестимісячний строк подала до нотаріуса заяву від 09.09.2021 року про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . На підставі цієї заяви державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори В.І. Батлюк 21.05.2021 року було заведено спадкову справу № 192/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 21.05.2021 року за № 64821207. Згідно листа завідувача Сколівською державною нотаріальною конторою В.І. Батлюк № 756/01-16 від 09.09.2021 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки у неї відсутні оригінали документів на право власності на вказане майно. Крім того, як вбачається з довідки № 35, виданої 14.09.2021 року старостою сіл Труханів та [PERSON] , власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом НМН 339855. Вказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 24.10.2021 року за №280927424. Як вбачається з копії заповіту від 28 вересня 1993 року, доданого представником відповідача [PERSON] адвокатом Савчук Н.В., [PERSON] , що проживав в с. Труханів Сколівського району Львівської області, на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що за законом матиме право, заповів своїй онучці [PERSON] . На підставі даного заповіту 16 березня 2021 року відповідачці [PERSON] було видано державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І. свідоцтво про право на спадщину за заповітом. З тексту вказаного свідоцтва вбачається, що спадкове майно, а саме спірний житловий будинок, належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Сколівської районної ради Львівської області 15 травня 1990 року, зареєстрованого в Стрийському міжміському бюро технічної інвентаризації Львівської області 10.06.1990 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №187. Однак, як встановлено в судовому засіданні, 20.07.1998 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Труханівської сільської ради Сколівського району Львівської області Боднар М.Д., відповідно до тексту якого на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, а саме належний йому на праві особистої власності жилий будинок, господарський будинок і все майно з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що згідно за законом матиме право заповів по рівній частині синам [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах справи наявний дублікат зазначеного заповіту [PERSON] від 20.07.1998 року. Даний заповіт є чинним, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованого 18.05.2021 року Львівською регіональною філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» за №64751771. Згідно довідки № 42, виданої 11.10.2021 року старостою сіл Труханів, Побук за відомостями Сколівської міської ради Львівської області, [PERSON] помер [INFO] , дружини та дітей у такого не було. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується повторною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.01.2021 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у відповідності до актового запису №\~6. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , зокрема на Ѕ частину згідно вказаного вище заповіту та на Ѕ частину за законом. Згідно довідки № 346, виданої 28.05.2021 року старостою сіл Труханів, Побук, на день смерті [PERSON] у будинку були зареєстровані та проживали: син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онучка [PERSON] , [INFO] та онучка [PERSON] , [INFO] . Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] згідно заповіту від 20.07.1998 року та Ѕ частину вказаного житлового будинку за законом, як спадкоємець першої черги, однак юридично не оформив свої спадкові права. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління та володіння майном. Стаття 560 цього Кодексу не зобов`язувала спадкоємця, який прийняв спадщину, отримувати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 537 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (діяв на час відкриття спадщини), частина майна, що залишилася незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. Відповідно до ст. 544 Цивільного кодексу України РСР 1963 року заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт. Заповідач може скасувати або змінити заповіт, подавши про це заяву нотаріусу, завідуючому державним нотаріальним архівом, а в населених пунктах, де не має нотаріусів, - посадовій особі виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії. Отже, з викладеного вбачається, що складений [PERSON] 20 липня 1998 року та засвідченим секретарем виконкому Труханівської сільської ради Сколівського району Львівської області, скасовує всі раніше складені заповіти, в тому числі і заповіт від 28 вересня 1993 року. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1223 ЦК України, право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу.\~ Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, позивачка, як спадкоємиця першої черги після смерті батька [PERSON] успадкувала цілий житловий будинок по [ADDRESS] , який він успадкував після смерті свого батька [PERSON] , але не може оформити своїх спадкових прав, оскільки відповідачка [PERSON] оформила право власності на дане майно в порядку спадкування за заповітом, який у розумінні статті 544 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року вважається недійсним. Відповідно до статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 27 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб. Таким чином, оскільки іншим способом, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на майно спадкодавців позивачка не має можливості, враховуючи позицію сторони відповідача, який не заперечує щодо задоволення позовних вимог, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача судових витрат. Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачкою при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 981 грн 20 коп. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів солідарно. Крім того, відповідно до ч.3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною другою\~статті 137 ЦПК України,\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В матеріалах справи наявний ордер на надання правничої (правової) допомоги позивачці адвокатом Пилипів О.В., виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 14.09.2021 року, однак документи, які б свідчили про розмір та оплату наданої правової допомоги, відсутні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки стороною позивача документально не підтверджено витрати на таку.

Outcome: approved