Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 28.08.2019 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком дитини, син проживає з матір`ю, яка усі обов`язки щодо його утримання та виховання несе самостійно. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Крім того, [PERSON] в даний час не має можливості працювати внаслідок того, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Добровільно матеріальну допомогу на її утримання відповідач не надає. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач має офіційне місце роботи, стабільний дохід, син [PERSON] є його єдиною дитиною, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 12.05.2022 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. Відповідач надав до суду відзив, в якому [PERSON] зазначив, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину визнає. Проте, щодо сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку заперечує в повному обсязі. Вказує, що позивач не є непрацездатною особою та особою з інвалідністю, крім того сама звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. За таких умов не має підстав для утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Також важливо те , що позивачка не тільки має можливість працювати, але і працює прибиральником, хоч і не кожного дня, без трудового договору та без реєстрації. Відповідач на даний час не працює, у зв`язку з тривалим лікуванням та проведенням хірургічної операції 13.06.2022 року, перебуває на реабілітації. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник надав заяву, в якій просить справу розглядати у відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, представник надав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, згідно наданого відзиву. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2019 року (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Дитина на даний час виховується матір`ю, батько дитини на її утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч. 1 ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, беручи до уваги матеріальний стан відповідача та інші суттєві обставини справи, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.75 СК України,\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З вказаних міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. В іншій частині позову [PERSON] слід відмовити за необґрунтованістю. Щодо заперечень відповідача слід зазначити, що відмова [PERSON] від сплати аліментів на дружину не ґрунтується на законі, спростовується письмовими матеріалами справи, згідно яких: відповідач працевлаштований (а.с.21- довідка), у нього відсутні інші утриманці. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 992,40 гривень. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial