Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилалася на те, що з відповідачам перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2016 року у якому у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що з відповідачем останній час спільно не проживає та кожен з них проживає самостійним відокремленим життям. За час окремого проживання відповідач не цікавиться дитиною, не відвідує її та не надає матеріальної допомоги на тримання дитини, яка знаходиться на повному її утриманні. Позивачка працює продавцем в магазині та її заробітна плата не дозволяє їй самостійно утримувати дитину, окрім того вимушена винаймати житло. Враховуючи викладене з посиланням на норми матеріального та процесуального права просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. на місяць та стягнути судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував свого обов`язку щодо утримання дитини, однак таких розмір аліментів для нього є надто високим, оскільки у нього заробітна плата невеликого розміру. Крім того пояснив, що з донькою бачиться та мірі можливості допомагає їй, однак позивачка відмовляється брати кошти. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі який між ними зареєстровано 01.11.2016 року (а.с.8). Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] /а.с.9/ яка проживає разом із матір`ю (зазначена обставина сторонами на запеерчувалась). У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, як на позивачу так і на відповідачу лежить обов`язок по утриманню дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік", прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Як встановлено судом відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований водієм у ТОВ «АГРІФУД ЕКСПРЕС» та отримує заробітну плату в розмірі 6 605,81 грн. (а.с.31,41). Крім того встановлено, що у відповідача на утриманні перебувають непрацездатні батьки які потребують догляду та лікування. Вирішуючи розмір аліментів суд також враховує, що згідно ч. 1, ч. 2 ст. 70 Закону України «про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів 50 відсотків заробітної плати. Таким чином суд вважає, що розмір аліментів у сумі 4000 грн. буде для відповідача непомірним фінансовим тягарем. Враховуючи матеріальний стан сторін, обов`язок як позивача та відповідача щодо утримання дитини, а також встановлені в ході судового розгляду обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача аліменти в розмірі 1 500 грн.. Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що включають в себе витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Таким чином з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору. Крім того частиною 1, 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Заявлені витрати позивача на оплату послуг адвоката в сумі 2 000 грн. Належним чином підтверджені (а.с.15-16). При цьому визначаючи розмір витрат на правничу допомогу суд виходить із розміру задоволених позовних вимог, а саме розміру аліментів у сумі 1 500 грн., що становить 37,5% від заявлених 4000 грн., а тому витрати на правничу допомогу слід стягнути в сумі 750 грн., що складає 37,5% від заявлених 2000 грн..

Outcome: partial