Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив 10 листопада 2021 року, в якій просив: визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , громадянкою України; внести зміни до актового запису № 879 в Книзі реєстрації народжень про народження [PERSON] , [INFO] , зробленого Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 03 жовтня 2020 року, а саме: виключити з графи «Прізвище» запис « [PERSON] » та включити в графу «Прізвище» запис « [PERSON] », виключити з графи «по батькові» запис « [PERSON] » та включити в графу «по батькові» запис « [INFO] ». В обґрунтування позову зазначив, що з 2019 року по травень 2020 року [PERSON] проживав разом з [PERSON] . Вони проживали разом однією сім`єю, як чоловік та дружина, під одним дахом в [ADDRESS] (вони орендували даний будинок), з дітьми відповідача від інших чоловіків - [PERSON] , [PERSON] . З дітьми відповідача у позивача були дужі гарні та теплі стосунки. Всією сім`єю вони відвідували парки, кафе, влаштовували природний відпочинок. Удвох з [PERSON] відпочивали за кордоном. З відповідачем вели спільне господарство, піклувались про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У липні 2019 року вони навіть подали заяву до КП «Щасливе місто» з приводу бронювання дня та часу весілля, виготовили обручки, але весілля так і не відбулось. Позивач та відповідач вирішили, що хочуть народити спільну дитину, довго її планували, вигадували ім`я дитині. 10 січня 2020 року вони дізнались, що відповідач вагітна, що стало для них радісною та гарною новиною. Але, далі Відповідача як підмінили, вона сумнівалась хоче дитину чи ні, постійно влаштовувала скандали. В якийсь момент позивач та відповідач вирішили, що для того, щоб зберегти спокій відповідача під час вагітності, позивачу краще пожити окремо. При цьому, позивач продовжував підтримувати відповідача і морально, і матеріально. [INFO] відповідач народила дитину - дочку [PERSON] , дитина зареєстрована у відповідності ст. 135 СК України. Про те, що відповідач народила дитину позивач дізнався від спільних знайомих. Відповідач народила доньку, як і мріяв позивач та назвала її так як вони планували - [PERSON]. Але по-батькові чомусь дала « [PERSON] », це ім`я її колишнього чоловіка від якого вона вже має доньку. Позивач намагався підтримати відповідача, але остання все одно не мала бажання з ним спілкуватись. У квітні 2021 року [PERSON] з дитиною прийшла до матері позивача та розповіла, що це саме дочка позивача. Позивач хоче, щоб його дочка була зареєстрована на його ім`я, він бажає утримувати дочку та спілкуватись з нею. Врегулювати з відповідачем вказане питання мирним шляхом не виявилось можливим. У зв`язку з викладеним позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. Позивач та його представник - [PERSON] в судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. В судовому засіданні 08 червня 2022 року позивач пояснив, що у лютому 2018 року він почав зустрічатись з відповідачем [PERSON] . У період з березня 2019 року по лютий 2020 року вони почали проживати однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , будинок вони орендували. Разом з ним проживали також і діти відповідача - [PERSON] віком приблизно 3 роки та [PERSON] віком 9 років. Також, допомагати по господарству приходили няня та прибиральниця. З відповідачем вони хотіли створити сім`ю та народити спільну дитину. У січні 2020 року вони з відповідачем дізнались про вагітність. Але, під час вагітності [PERSON] вони перестали проживати разом, відповідач переїхала у свою квартиру. Про те, що [PERSON] народила дитину він дізнався [INFO] . Зі слів няні - [PERSON] з дитиною все гаразд. З метою проведення призначеної ухвалою суду судово-генетичної експертизи за викликом експерта він двічі з`являвся до Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради для відібрання біологічних зразків, однак відповідач [PERSON] з дитиною на виклики експерта для відібрання біологічних зразків так і не з`явились, у зв`язку з чим експертизу провести не вдалось саме з вини [PERSON] , оскільки як йому повідомили в експертній установі, відібрання біологічних зразків проводиться тільки при одночасній їх присутності у відділенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Допитана в судовому засіданні 08 червня 2022 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона працює домогосподаркою, займається прибиранням будинків. Позивач [PERSON] є її знайомим. Вона займалась прибиранням квартири [PERSON] , що розташована по [ADDRESS] . В той час [PERSON] проживала з двома дітьми - [PERSON] та [PERSON] . В той час, коли вона працювала в квартирі [PERSON] , вона познайомилась з позивачем [PERSON] , який почав зустрічатись з [PERSON] . [PERSON] допомагав [PERSON] по господарству, привозив продукти. Згодом, [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом як одна родина, орендували будинок для проживання, який вона приводила до ладу та прибирала. Навесні 2019 року позивач та відповідач разом з дітьми переїхали проживати в орендований будинок. Вона працювала у позивача та відповідача два рази на тиждень. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] планували створити сім`ю. У [PERSON] вона працювала до травня 2020 року, там вона чула, що [PERSON] говорила про вагітність. На теперішній час у [PERSON] вона вже не працює, у [PERSON] часто був поганий настрій та відносини між ними зіпсувались. Згодом від [PERSON] вона дізналась, що [PERSON] народила дівчинку. Також, про народження у [PERSON] дівчинки, яку назвали [PERSON] , вона дізналась і від няні - [PERSON] . У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією актового запису про народження № 879 від 03 жовтня 2020 року, складеного Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 42). На момент народження [PERSON] , тобто станом на 03 вересня 2020 року, відповідач [PERSON] у шлюбі не перебувала. Згідно з ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається : за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У вищевказаному актовому записі про народження № 879 батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , зазначений [PERSON] . При цьому, відомості про батька дитини були внесені до актового запису про народження зі слів матері на підставі її заяви від 03 жовтня 2020 року, тобто запис про батька вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Звертаючись у серпні 2021 року до суду з даним позовом до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, [PERSON] наполягав на тому, що саме він є батьком [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України закріплено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З показань допитаної під час розгляду справи в якості свідка [PERSON] судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у період з весни 2019 року по травень 2020 року проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою. При цьому, вказаний свідок також повідомила, що працюючи у будинку, де проживали позивач та відповідач, вона чула як позивач та відповідач планували створити сім`ю, а також чула, що [PERSON] говорила про те, що вагітна. З листа Комунального підприємства «Щасливе місто» № 2110/1 від 21 жовтня 2021 року також вбачається, що 02 липня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звертались до посадових осіб КП «Щасливе місто» для отримання інформації з приводу можливої реєстрації шлюбу в межах пілотного проекту «Шлюб за добу», що зафіксовано у журналі заявок на державну реєстрацію шлюбу. Під час проведення консультації заявником [PERSON] була частково заповнена заявка та отримано реквізити для оплати послуг КП «Щасливе місто», [PERSON] іншу частину заявки не заповнювала, особисті дані не вносила, а отже заявка не вважається поданою та зареєстрованою. Після отримання заявниками реквізитів для оплати послуг з організації та державної реєстрації шлюбу заявники вийшли з приміщення КП «Щасливе місто» з метою здійснення оплати послуг, але більше разом не повертались (а.с. 48-49). Факт спільного проживання позивача та відповідача однією сім`єю додатково підтверджується також наявними в матеріалах справи фотознімками (а.с. 8-15). З протоколу УЗД від 10 січня 2020 року (І триместр вагітності) вбачається, що станом на дату проведення ультразвукового дослідження [PERSON] , [INFO] , перебувала на 7 тижні вагітності (а.с. 18). Викладене свідчить, що дитина [PERSON] - [PERSON] , яка народилась [INFO] , була зачата під час спільного проживання [PERSON] з позивачем [PERSON] . За клопотанням представника позивача [PERSON] - [PERSON] ухвалою суду від 17 грудня 2021 року (а.с. 65) у даній справі було призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи наявне кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ?; якщо кровне споріднення між [PERSON] та [PERSON] наявне, то чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ? Зобов`язано [PERSON] забезпечити явку малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради. Однак, листом Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради № 435 від 20 квітня 2022 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , було повернуто без виконання у зв`язку з неявкою обох сторін 14 лютого 2022 року та неявкою громадянки [PERSON] з дитиною 14 березня 2022 року та 11 квітня 2022 року на експертизу (а.с. 76). В судовому засіданні 08 червня 2022 року позивач [PERSON] пояснив, що з метою проведення призначеної ухвалою суду судово-генетичної експертизи за викликом експерта він двічі з`являвся до Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради для відібрання біологічних зразків, однак відповідач [PERSON] з дитиною на виклики експерта для відібрання біологічних зразків у призначені експертом дати так і не з`явились, у зв`язку з чим експертизу провести не вдалось, оскільки, як йому повідомили в експертній установі, відібрання біологічних зразків проводиться тільки при одночасній їх присутності у відділенні. Отже, суд вважає встановленим, що призначена ухвалою суду від 17 грудня 2021 року судово-генетична експертиза не була проведена саме у зв`язку з неявкою [PERSON] з дитиною - [PERSON] , [INFO] , на експертизу до Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради. У пункті 9 Постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). У статті 109 ЦПК України також закріплено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи, що експертиза не була проведена саме у зв`язку з неявкою на експертизу відповідача [PERSON] з дитиною - [PERSON] , [INFO] , з урахуванням положень статті 109 ЦПК України, суд оцінює таку поведінку відповідача як ухилення від проведення експертизи, та з урахуванням усіх встановлених під час розгляду справи обставин в їх сукупності, беручи до уваги пояснення позивача та показання допитаного під час розгляду справи свідка, вважає за можливе визнати факт того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] . За таких обставин, враховуючи все вищенаведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі матеріали та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] , а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У пункті 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24 грудня 2010 року № 3307/5), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.п. 2.13.1 п. 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.16.4 п. 2.16 розділу ІІ зазначених вище Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином, суд вважає за необхідне внести зміни до актового запису № 879 від 03 жовтня 2020 року, вчиненого Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши у графі батько - « [PERSON] , [INFO] , громадянин України». Згідно з ч. 1 статті 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька. За таких обставин, у актовому записі № 879 від 03 жовтня 2020 року, вчиненому Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про народження [PERSON] , [INFO] , слід змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині також підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] щодо внесення змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , в частині виключення з графи «прізвище» запису « [PERSON] » та включення у графу «прізвище» запису « [PERSON] » суд виходить з наступного. У частині 1 статті 145 СК України закріплено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом, що визначено у частині 3 статті 145 СК України. Аналогічні положення закріплені і у пункті 2.10 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з яким заяви батьків про виправлення (зміну) прізвища або власного імені дитини в актовому записі про її народження у зв`язку з тим, що при державній реєстрації народження дитині присвоєно прізвище або власне ім`я без урахування побажань обох або одного з батьків, приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану не пізніше одного року з дня народження, а заяви про виправлення власного імені дитини у зв`язку з тим, що вона фактично має власне ім`я, відмінне від зазначеного в актовому записі про її народження, - до досягнення нею 14-річного віку. Спір між батьками щодо виправлення (зміни) прізвища або власного імені дитини у цьому випадку вирішується органом опіки та піклування або судом. У частині 5 статті 148 СК України також зазначено, що у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. В матеріалах справи відсутні докази того, що між батьками досягнута згода щодо визначення прізвища дитини. Оскільки позивач та відповідач як батьки [PERSON] , [INFO] , мають різні прізвища та до актового запису № 879 від 03 жовтня 2020 року про народження дитини прізвище [PERSON] , [INFO] , було внесено за прізвищем матері - [PERSON] за її заявою, з урахуванням того, що [PERSON] як мати дитини не надавала згоди на зміну прізвища дитини з прізвища матері - « [PERSON] » на прізвище батька - « [PERSON] », суд не вбачає передбачених законом підстав для внесення до актового запису № 879 від 03 жовтня 2020 року про народження [PERSON] , [INFO] , змін щодо прізвища дитини, а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню. Підсумовуючи все вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до вимог до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1 816,00 грн. На підставі ст.ст. 125, 128, 134, 135, 145, 147, 148 СК України,

Outcome: partial