Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

30.03.2021 ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~звернулось до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № 34.2/АА-059.07.2 від 30.05.2007 загальним розміром 96\~246,08 грн. В обґрунтування\~позову позивач\~зазначав, що 30.05.2007 між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 34.2/АА-059.07.2, за умовами якого [PERSON] отримав кредит розміром 40\~000,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних. 24.05.2019 між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення права вимоги № 15, відповідно до якого відступлено право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № № 34.2/АА-059.07.2 від 30.05.2007. Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 23.02.2021, становить 1\~051\~194,86 грн., з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту)\~- 1\~020\~747,08 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги\~- 30\~447,78 грн. Позивач просить застосувати наслідки порушення грошового зобов`язання з повернення кредитних коштів шляхом стягнення з відповідача 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за тілом кредиту, за період з 23.02.2018 по 23.02.2021 розміром 91 951,13 грн., пені, нарахованої за подвійною обліковою ставкою НБУ на суму заборгованості за тілом кредиту за період з 23.02.2020 по 29.02.2020 розміром 4\~294,95 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір розміром 2\~270,00 грн. та витрати на правову допомогу розміром 20\~000,00 грн. Судом проведено такі процуесуальні дії у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.12.2021 справа передана на розгляд Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя за підсудністю (а.с. 73-74). 04.07.2022 справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та за наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями передана в провадження судді Шалагінової А.В. (а.с. 80). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в спрощеному порядку, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 02.08.2022 на 10:30 год. із повідомленням учасників справи (а.с. 82). У встановлений ухвалою строк відповідач не подав відзиву на позов або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за його відсутності. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за останнім відомим місцем його проживання, а також в порядку ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання не відоме. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 07.07.2022, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, висловленою у клопотанні, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 30.05.2007 між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 34.2/АА-059.07.2, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит розміром 40\~000,00 доларів США. Процентна ставка за користування кредитом становить 12,5% річних, датою остаточного повернення кредиту є 30.05.2014 (а.с. 9-13). За умовами цього Договору [PERSON] як Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та процентів рівними щомісячними платежами згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів. 24.05.2019 між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення права вимоги № 15, відповідно до якого відступлено право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 34.2/АА-059.07.2 від 30.05.2007 (а.с. 20-22). Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, первісний кредитор в повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача. Однак, відповідач умови кредитного договору виконував неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 24.05.2019 за тілом кредиту в сумі 1\~020\~747,08 грн. та відсотками розміром 30\~447,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 18). Відповідно до ч. 1\~ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено\~статтею 526 ЦК України. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 510 ЦК України\~сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Пунктом 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно з частиною 1\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч. 1, ч. 2\~статті 612 ЦК України). Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник,\~який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, нарахування 3% річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Позивачем було розраховано 3% річних за прострочення виконання зобов`язання від суми боргу за тілом кредиту у розмірі 1\~020\~747,08 грн. за період з 23.02.2018 по 23.02.2021 у розмірі 91 951,13 грн. (а.с. 18). Крім того, позивачем було надано розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, нарахованої за подвійною обліковою ставкою НБУ на суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1\~020\~747,08 грн. за період з 23.02.2020 по 29.02.2020 в сумі 4\~294,95 грн. (а.с. 19). Відповідачем зазначений розрахунок на засадах змагальності не спростовано. Отже, враховуючи приведені вище положення чинного законодавства, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості загальним розміром 96\~246,08 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 20\~000,00 грн. суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1, 2\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Відповідно до частин 4-6\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем долучено до матеріалів справи Договір № 21-12/2019 про надання правової допомоги від 21.12.2019, заявку на надання юридичної допомоги № 104 від 04.01.2021 на загальну суму 20\~000,00 грн. Крім того позивач долучив підтвердження оплати за правову допомогу не 20\~000,00 грн., а 200\~000,00 грн. (а.с. 44). За змістом заявки на надання юридичної допомоги № 104 від 04.01.2021, вартість надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в позасудовому порядку (1 год.) становить 1 500,00 грн., надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в судовому порядку (1 год.) 1\~500,00 грн., надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти (3 год.) 9\~000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів (4 год.) 8\~000,00 грн. (а.с.45). На переконання суду, зважаючи на типовість справ про стягнення заборгованості, загальна консультація у даній справі фаховим юристом не могла становити більше 1 години, так само як і поглиблена консультація, яка співмірна до 3\~000,00 грн., а для складання позовної заяви у даній справі достатньо було 2 години що співмірно до 4\~000,00 грн. Враховуючи вищевикладене,суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн., оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу, на думку суду, відповідає критеріям, визначеним ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: partial