Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини ? [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня передання позову до суду і до досягнення сином віку 23 років або до закінчення. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 29 листопада 2011 року про, що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 107, видане Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпрпетровській області. Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] далі прізвище було змінено на [PERSON] , на підставі свідоцтва про зміну імені від 28 січня 2020 року, виданого Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися в Університеті митної справи та фінансів факультет інноваційних технологій. Син навчається на денній формі навчання та немає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач сплачує за навчання сина, [PERSON] , 30\~635,00 (тридцять тисяч шістсот тридцять п`ять гривень 00 копійок) грн. щороку, загальна тривалість навчання становить 4 роки, загальна сума 122\~540,00 (сто двадцять тисяч п`ятсот сорок гривень 00 копійок) грн., згідно з договором про надання платних освітніх послуг № 732 від 10.08.2021 року, та несе інші витрати пов`язані з утриманням дитини. Позивач наполягає, що батько дитини, яка продовжує навчання, офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, має змогу надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання,однак жодної допомоги на навчання сина не надає. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, надавши пояснення, що кошти на утримання дитини, що продовжує навчання здебільшого необхідні для виконання умов підписаного контракту, щороку вона сплачує кошти у розмірі більше 30000 грн. за навчання, кожного дня вона несла витрати на проїзд сина до навчального закладу, а наразі він навчається дистанційно, однак потребує і харчування, у неї виникають потреби з придбанням одягу, тощо. Наразі вона офіційно не працевлаштована, однак вживає всіх заходів перш за все для навчання сина, тому має певні доходи, яких не достатньо для забезпечення потреб сина, який наразі не має можливості працювати. Представник відповідача - адвокат Медведовська Л.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що її довіритель має іншу сім`ю, де виховується неповнолітня дитина, яка теж потребує його уваги. До досягнення сином [PERSON] повноліття він справо сплачував аліменти у розмірі ј частини, хоча вже мав іншу дитину, яка теж потребувала пропорційного утримання. На думку представника відповідача, повнолітній син, в зв`язку з запровадженням дистанційного навчання, має змогу працювати, має змогу забезпечувати свої потреби самостійно, а не за рахунок батька, прізвище якого він змінив та не бажає з ним спілкуватися. Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року відкрите провадження по справі, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с. 18) Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що по 29 листопада 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі про, що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 107, видане Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №503, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] , його батьками значаться сторони по справі (а.с.10). Згідно свідоцтва про зміну імені від 28 січня 2020 року виданого Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прізвище [PERSON] було змінене на [PERSON] . (а.с. 4) [INFO] [PERSON] досягнув повноліття. Згідно договору № 723 від 10.08.11 року укладеного між Університетом митної справи та фінансів державної форми власності в особі ректора [PERSON] , що діє на підставі Статуту та [PERSON] виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме здійснити навчання одержувача в Університеті митної справи та фінансів державної форми власності на денній формі строком навчання чотири роки за ступенем бакалавра за спеціальністю «Комп`ютерні науки». (а.с. 8-9) Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 122\~540,00 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами, з приводу у тримання сина, що продовжує навчання, врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Як зазначав суд вище, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Як зазначав суд вище, задля отримання аліментів на утримання сина, що продовжує навчання, необхідна сукупність чотирьох юридичних фактів, що підлягають доказування, відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, судне бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст.\~82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, у позові позивач посилається на те, що їх спільний син, в зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги, здебільшого витрати на навчання складаються з витрат на оплату контракту. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги подані сторонами докази щодо матеріального становища позивача та відповідача. Доказів того, що відповідач має статус безробітного суду не надано, останній є працездатним, однак на його утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина. Коментовану процесуальну норму у взаємозв`язку з матеріальною нормою, визначеною у ч.1 ст. 199 СК України, слід розуміти, як таку, що зобов`язує відповідача довести суду фінансову чи будь-яку неможливість в наданні допомоги повнолітньому сину. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів фінансової неможливості в надання допомоги своєму повнолітньому синові. При цьому суд враховує, що відповідач має іншу сім`ю, де виховується неповнолітня дитина (а.с. 37-38). Подані докази щодо фактичного місця проживання відповідача та його нової сім`ї не можуть бути розцінені судом, як належні та такі, що доводять відсутність іншого житла. В свою чергу, позивачем подано належні докази того, що їх повнолітній син потребує матеріальної допомоги на навчання, а тому виходячи з засад, визначених Сімейним Кодексом щодо спільного обов`язку батьків утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання, суд вважає за необхідне задовольнити позов, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня подачі позову до закінчення учбового закладу, а за умови продовження ним навчання, - до досягнення сином 23-х років. Виходячи з засад змагальності, визначених у ст. 12 ЦПК України, суд вважає, що визначеного розміру аліментів, з урахуванням спільного обов`язку батьків щодо своїх дітей, буде достатньо у даній спірній ситуації для забезпечення витрат, безпосередньо пов`язаних з навчанням сина. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення позивача до суду, а саме - з 04 листопада 2021 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення 23 років. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п.2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial