Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів звернулась [PERSON] та зазначила, що перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах, у яких в них народилася двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказуючи на те, що з червня 2021 року вони разом не проживають та, зазначаючи про те, що відповідач, будучи батьком [PERSON] , належним чином його не утримує, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття. При цьому зазначила, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, офіційно не працює, але отримує заробіток від неофіційних робіт на будівництві. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 29.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи не подавали. Правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.07.2007, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є позивачка та відповідач. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках. У відповідності до ст.181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з яким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлено, що на даний час син сторін у справі проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою 15.06.2022 Управління забезпечення надання адміністративних послуг. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.141\~СК\~України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 \~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5, 6\~ст.81 ЦПК України,\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Зважаючи на те, що відповідач жодних доказів належного утримання сина суду не надав, суд виходить з того, що відповідач неналежним чином займається утриманням свого сина [PERSON] . Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум, встановлюється законом про бюджет кожного року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Отже, мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років, яким є [PERSON] на даний час становить 1372 грн. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого прожиткового мінімуму на дітей, а також беручи до уваги, що коштів позивачки на утримання сина не достатньо для надання належного утримання дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання дитини в розмірі 1600 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При цьому, суд виходить і з того, що обов`язок з утримання дитини лежить на обох батьках. Отже, в судовому засіданні встановлено, що будучи батьком неповнолітнього [PERSON] , відповідач його належним чином не утримує, хоча зобов`язаний це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач доказів про те, що він належним чином займається утриманням дитини не надав. Оскільки загальний розмір утримання сина від відповідача є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд приходить до висновку, що відповідач не бере належної участі в утриманні дитини. Оскільки відповідач, будучи батьком [PERSON] , на даний час його належним чином не утримує, хоча зобов`язаний це робити, то з нього на користь позивачки необхідно стягнути аліменти. Вирішуючи питання\~про розмір\~аліментів,\~які необхідно\~стягувати на\~утримання дитини,\~суд виходить\~з того,\~що відповідачем\~не надано\~жодного доказу\~того,\~що він\~надає утримання\~дитині та з того, що відповідач не заперечив наявності у нього можливості утримувати дитину. Окрім того,\~судом береться\~до уваги\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини\~та сторін,\~а також\~відсутність у\~сторін інших\~утриманців. Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд також бере до уваги, що розмір аліментів, які пропонує стягувати позивачка, є завищеним, оскільки нею не надано доказів наявності роботи у відповідача, як і не надано доказів розміру його доходів. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 23.06.2022, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. При цьому судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, а також те, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial