Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 10 серпня 2019 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що нею було подано позов до Сахновщинського районного суду Харківської області про розірвання шлюбу з відповідачем. [PERSON] вказує, що дочка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхньої спільної малолітньої дочки, а також щодо утримання її, позивача, як непрацездатної дружини, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, хоча він працює у військовій частині, отримує стабільний дохід, ніяких матеріальних зобов`язань за виконавчими документами щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач також просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її утримання як непрацездатної дружини, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею віку трьох років, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 07.07.2022 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. На адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Бабій Л.В. про підтримання нею та позивачем позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій вказав, що визнає позов частково, а саме він не заперечує проти задоволення позову у частині стягнення аліментів на малолітню дочку. При цьому, позовну вимогу про стягнення з нього аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, він не визнає. Відповідач зазначає, що він перебуває на службі у Військовій частині [NUMBER], житлом не забезпечений, тому змушений орендувати квартиру у м. Луцьк. 08 квітня 2022 року ним укладено шлюб з [PERSON] . Його дружина [PERSON] вагітна. За таких обставин він несе великі витрати на оренду житла, утримання дружини тощо. У зв`язку із цим, він не має можливості додатково утримувати ще й колишню дружину [PERSON] , позивача по справі. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони по справі 10 серпня 2019 року зареєстрували шлюб у Луцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1114, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 10/. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини /а.с. 11/. Судом встановлено, що малолітня дочка сторін у справі проживає разом з позивачем [PERSON] та перебуває на її повному утриманні, що не заперечувалося відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі у Військовій частині [NUMBER], отримує стабільний щомісячний дохід /а.с. 3, 4, 74/. Матеріальних зобов`язань за виконавчими документами щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб відповідач не має, що не заперечувалося останнім, але добровільно відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної з позивачем малолітньої дочки не надає. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати малолітню дочку, хоча зобов`язаний утримувати останню до її повноліття, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, беручи до уваги, що відповідачем не було надано суду заперечень проти заявленого позивачем розміру аліментів на дитину та відповідач визнав позов в цій частині у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на її утримання, як непрацездатної дружини до досягнення дитиною трьох років, аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд дійшов такого висновку. Згідно з ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивач у справі перебуває у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею віку трьох років, і жодних доходів, крім соціальних виплат на дитину, не отримує. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання позивача як матері своєї дитини, хоча може надавати таку допомогу, бо є працездатним, отримує заробітну плату та згідно з ч. 2 ст. 84 СК України повинен таку матеріальну допомогу надавати позивачу. При цьому, з наданих відповідачем документів вбачається, що 08 квітня 2022 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , нині його дружина вагітна /а.с. 71, 72/. На теперішній час відповідач разом з дружиною орендують житло у м. Луцьк Волинської області, що підтверджується копією договору оренди квартири (житлового приміщення) від 21 червня 2022 року /а.с. 75-76/. Враховуючи те, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання позивача як матері своєї дитини до досягнення останньою трирічного віку, хоча може надавати таку допомогу, бо є працездатним, отримує заробітну плату, тобто має стабільний дохід, та згідно з ч. 2 ст. 84 СК України повинен таку матеріальну допомогу надавати позивачу, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, беручи до уваги, що нині на утриманні відповідача знаходиться вагітна дружина, він орендує житло, на що необхідні додаткові кошти, враховуючи те, що позивачем не було надано суду достатніх доказів на підтвердження заявленого розміру аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне призначити щомісячне стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на її утримання як непрацездатної дружини, що зайнята доглядом за дитиною до трьох років, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача в місяць, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір за дві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку у загальному розмірі 1 816,00 грн (по 908,00 грн за кожну позовну вимогу) підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial