Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Військова частина [NUMBER] (надалі за текстом - «заявник») звернулась до суду з заявою про оголошення особи померлою. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступні обставини. 16.03.2020 року наказом №61 командира 1129 зенітного ракетного полку солдата [PERSON] було призначено на посаду майстра відділення технічного обслуговування 1 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону, який прибув з Чорнухінського РВК Полтавської області. 21.07.2021 року солдат [PERSON] на підставі наказу командира в/ч [NUMBER] №153 від 21.07.2021 року вибув до складу сил засобів угрупування військ ОК «Південь». 24.02.2022 року близько 04 год 20 хв. по о/с 1 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону в місці їх розташування н.п. Преображенка Херсонської області був нанесений артилерійський обстріл зі сторони АР Крим. Не доїжджаючи до заправної станції «АБСН-Плюс», що знаходиться 1 км. східніше н.п. Саги, командир 1 ЗРБ 1 ЗРДН к-н [PERSON] , рухаючись першим в колоні, відчув, як його машину прострілюють стрілецькою зброєю з лівої сторони. Спереду стояли цивільні автомобілі в хаотичному порядку, від`їхавши за укриття за один із них, ліворуч від дороги в густо насадженій посадці командир 1 ЗРБ 1 ЗРДН к-н [PERSON] побачив ворожу техніку з маркуванням «Z» та в/с з шевронами зс рф та білими пов`язками на рукавах. 24.02.2022 року близько 15 год 30 хв. в районі н.п. Олешки Херсонської області під час руху колони 1 ЗРБ 1 ЗРДН, противник маючи значні переваги в особовому складі та в зброї наніс вогневого ураження із броньованої автомобільної техніки. В результаті обстрілу 3 військовослужбовці 1 ЗРБ 1 ЗРДН частини [NUMBER] загинули, серед них солдат [PERSON] , оператор 1 ЗРБ 1 ЗРДН. Загибель військовослужбовця [PERSON] мала місце в районі активних бойових дій, які на даний момент є тимчасово окупованими територіями, в зв`язку з чим встановлення та отримання медичного свідоцтва про смерть є неможливим. Необхідність оголосити військовослужбовця [PERSON] померлим викликана необхідністю реєстрації факту його смерті, виключення його зі списків військової частини [NUMBER], здійснення повідомлення близьким родичам про смерть під час захисту Батьківщини та можливість отримання одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. За таких обставин заявник просив оголосити померлим солдата [PERSON] , [INFO] . 09.06.2022 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.38). 18.07.2022 року в судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити. Додатково на запитання суду пояснив, що солдат загинув під час ведення бойових дій, його тіло згоріло, останки поховані волонтерами невідомо де, свідками загибелі солдата були командир та інші особи. Вважає, що це був нещасний випадок техногенного характеру в надзвичайній ситуації. Родичи загиблого солдата на зв`язок не виходять, але коли вони з`являться, то матимуть право на отримання передбачених законом виплат на суму близько 250 000,00 грн. Дані родичів йому не відомі, є тільки номер телефону, який за викликом не відповів. Військовий комісаріат посилав листа про загибель солдата у віськомат за місцем реєстрації загиблого, який в свою чергу повинен був повідомити про це родичів, але чи повідомив, йому не відомо, оскільки зворотного зв`язку між ними не передбачено. Вважає, що дане рішення не буде звужувати права родичів загиблого. Чи звертались родичі загиблого до суду з заявою про встановлення юридичного факту смерті солдата в порядку ст.315 ЦПК України йому не відомо. Представник заінтересованої особи - Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 05.07.2022 року через канцелярію суду представником було подано заяву про розгляд справи без його участі згідно чинного законодавства (а.с.41). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Як убачається з витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №153 від 21.07.2021 року, старшого солдата [PERSON] зараховано до складу сил та засобів угрупування військ ОК «Південь», оператором 1 зенітної ракетної обслуги 1 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини [NUMBER], водієм зенітного взводу 3 зенітної ракетної бригади 1 зенітного ракетного дивізіону (а.с.5). Відповідно до наказу №31 від 16.03.2020 року командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) солдата [PERSON] , зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та на котлове забезпечення, вважати таким, що з 16.03.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2 730 грн. на місяць, шпк «Солдат» (а.с.6). На підставі акту службового розслідування від 06.05.2022 року, відповідно до наказу №77 від 06.05.2022 року командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) про результати службового розслідування, службове розслідування вважати завершеним; командирам підрозділів військової частини [NUMBER] провести посилення заходів по збереженню життя і здоров`я підлеглого їм особового складу; скласти акт про настання смерті солдата [PERSON] (а.с.7-9, 10-17). З акту про настання смерті від 07.05.2022 року, складеним начальником штабу 3 зенітного ракетного дивізіону військової частини [NUMBER] майором [PERSON] убачається, що 24.02.2022 року підрозділ рухався колоною в напрямку міста Херсон. Проїжджаючи поблизу населеного пункту Олешки потрапили в засідку ворожих сил, внаслідок чого почався стрілковий бій. Улізько Владислав, вилізши з люка бойової машини для заняття оборони та відбиття нападу отримав кульові поранення несумісні з життям. Після щільного обстрілу бойової машини на якій він знаходився загорілися ракети, та сама бойова машина, згорівши разом з загиблим [PERSON] (а.с.11). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 ст.46 Цивільного кодексу України, на яку посилається заявник, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. У судовому засіданні представник заявника пояснив, що фактично у даній справі йдеться про смерть солдата внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з техногенною ситуацією, з чим суд не погоджується. Так, ч.2 ст.46 ЦК України передбачає, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Втім, з моменту вірогідної смерті [PERSON] сплило менше шести місяців. Також суд звертає увагу на те, що заявником не подано суду доказів транспортування тіла загиблого та його поховання у встановленому порядку. За викладених у заяві обставин, може йтися про те, що особа пропала безвісті у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом. А тому, суд має застосовувати не 1 частину, а 2 частину ст.46 ЦК України. Крім того, ч.1 та ч.2 ст.307 ЦПК України передбачають наступне. Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Одночасно суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено. Втім, виходячи із змісту заяви, наданих заявником доказів та пояснень представника заявника у судовому засіданні, суд позбавлений можливості виконати вищенаведені дії. Заявник не повідомив суду ані відомостей про родичів особи, ані осіб, які можуть дати свідчення про неї, ані відомостей про відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього. Також, для виконання вимог ч.2 ст.307 ЦПК України заявником не повідомлено суду про відповідні органи опіки та піклування, а також про наявність або відсутність майна особи, для встановлення над ним можливої опіки на виконання вимог закону. Крім того, суд констатує, що подання заявником заяви про оголошення особи померлою без участі її родичів, як заінтересованих осіб, може привести до звуження їхніх прав, які мали би обрати і іншій спосіб захисту, зокрема - звернення до суду з заявою про встановлення смерті особи як факту, що має юридичне значення в порядку ст.315 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed