Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що він працював вчителем англійської мови в Комунальній установі Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20 м. Суми, Сумської області з 01.09.2021 до 31.05.2022, відповідно до\~наказу від\~31.08.2021 про прийняття його на\~роботу.17 травня 2022 року він звернувся до директора даної школи з заявою, в якій просив директора надати йому оплачувану щорічну відпустку з 01.06.2022.31 травня 2022 року він отримав відповідь від 31.05.2022 на заяву. В даній відповіді директор школи відмовила надати йому щорічну\~оплачувану відпустку.31 травня 2022 року його було\~звільнено з\~роботи.06 червня 2022 року він отримав наказ про звільнення. У зв`язку з цим позивач просить суд поновити його на роботі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20, м. Суми, Сумської області надав суду відзив, у якому зазначив, що [PERSON] був прийнятий на посаду вчителя англійської мови Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20, м. Суми, Сумської області на підставі наказу № 132-К від 31.08.2021 з 01.09.2021 до 31.05.2022. 05.05.2022 він надав до закладу заяву (вх. № 22 від 05.05.2022) про надання щорічної відпустки з 01.06.2022 пропорційно до відпрацьованого часу.Пізніше 17.05.2022 надав ще одну заяву (вх. № 23 від 17.05.2022) про надання щорічної відпустки з 01.06.2022 з проханням поділити дану відпустку на 2 частини: 24 календарних дні у період воєнного часу та 26 календарних днів після закінчення дії воєнного часу. На його заяву від 05.05.2022 (вх.№ 22) було надано відповідь 18.05.2022 (вих. № 141) про те, що у зв`язку із неможливістю надати щорічну відпустку у навчальний період йому було запропоновано продовжити трудовий договір до 07.06.2022 та надати щорічну відпустку у період літніх канікул тривалістю 24 календарні дні з виплатою допомоги на оздоровлення з 08.06.2022 по 01.07.2022. У зв`язку із закінченням 2021-2022 навчального року 07.06.2022 керівником закладу освіти видно наказ від 17.05.2022 № 105-К «Про продовження строкового трудового договору» відповідно до якого з працівниками, які були прийняті до 31.05.2022 продовжено трудові угоди до 07.06.2022. Згідно п.3 цього наказу договір був продовжений і з [PERSON] . Останній ознайомився із наказом про продовження строкового договору та листом-відповіддю на заяву від 18.05.2022 № 141 та відмовився поставити підпис про ознайомлення. На дану відмову було складено акт № 1 від 25.05.2022 «Про відмову [PERSON] від проставлення підпису про ознайомлення з наказом та від проставлення підпису на відповіді на заяву». У зв`язку із відмовою продовжувати строковий трудовий договір був виданий наказ від 27.05.2022 № 110-К «Про внесення змін до наказу № 105-К від 17.05.2022 «Про продовження строкового договору» та був анульований п.3 № 105-К від 17.05.2022 щодо продовження договору з [PERSON] до 07.06.2022. На заяву [PERSON] від 17.05.2022 (вх.№ 23) було надано відповідь 31.05.2022 (вих. № 147) про те, що у зв`язку із відмовою [PERSON] продовжувати строковий трудовий договір до закінчення навчального 2021-2022 року до 07.06.2022 та у зв`язку з неможливістю надання щорічної відпустки педагогічним працівникам протягом навчального року, він буде звільнений 31.05.2022 згідно п.2 ст.36 КЗпП України з виплатою грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. У зв`язку з вищевикладеними обставинами він був звільнений на підставі наказу від 31.05.2022 №113-К згідно п.2 ст.36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору. На відповіді на заяву він поставив свій підпис про ознайомлення, а наказ про звільнення відмовився підписувати та відмовився отримати трудову книжку. Виходячи з цього, був складений акт № 2 від 31.05.2022 «Про відмову [PERSON] від проставлення підпису про ознайомлення з наказом». Йому 01.06.2022 було надіслано повідомлення про отримання трудової книжки (вих. № 151). [PERSON] 06.06.2022 з`явився до закладу, підписав наказ про звільнення, в якому виправив дату про ознайомлення з 31.05.2022 на 06.06.2022 та отримав трудову книжку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] був прийнятий на посаду вчителя англійської мови Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20, м. Суми, Сумської області на підставі наказу № 132-К від 31.08.2021 з 01.09.2021 до 31.05.2022. 17.05.2022 надав заяву (вх. № 23 від 17.05.2022) про надання щорічної відпустки з 01.06.2022 з проханням поділити дану відпустку на 2 частини: 24 календарних дні у період воєнного часу та 26 календарних днів після закінчення дії воєнного часу. На заяву від 05.05.2022 (вх.№ 22) було надано відповідь 18.05.2022 за № 141 про те, що у зв`язку із неможливістю надати щорічну відпустку у навчальний період йому було запропоновано продовжити трудовий договір до 07.06.2022 та надати щорічну відпустку у період літніх канікул тривалістю 24 календарні дні з виплатою допомоги на оздоровлення з 08.06.2022 по 01.07.2022. З Акту № 1 від 25.05.2022 «Про відмову [PERSON] від проставлення підпису про ознайомлення з наказом та від проставлення підпису на відповіді на заяву» вбачається, що [PERSON] ознайомився з наказом від 17.05.2022 № 105-К «Про продовження строкового трудового договору» та листом - відповіддю на заяву про відпустку від 18.05.2022 № 141 та відмовився поставити підпис, що ознайомився з ними. З наказу № 110-К від 27.05.2022 «Про внесення змін до наказу № 105-К від 17.05.2022 «Про продовження строкового договору» вбачається, що у зв`язку із відмовою [PERSON] продовжувати строковий трудовий договір наказано анулювати п.3 наказу № 105-К від 17.05.2022 «Про продовження строкового договору». На заяву [PERSON] від 17.05.2022 (вх.№ 23) було надано відповідь 31.05.2022 (вих. № 147) про те, що у зв`язку із відмовою [PERSON] продовжувати строковий трудовий договір до закінчення навчального 2021-2022 року до 07.06.2022 та у зв`язку з неможливістю надання щорічної відпустки педагогічним працівникам протягом навчального року, його буде звільнено 31.05.2022 згідно п.2 ст.36 КЗпП України з виплатою грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. На підставі наказу від 31.05.2022 № 113-К [PERSON] було звільнено згідно п.2 ст.36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору. З Акту від 31.05.2022 № 2 вбачається, що 31.05.2022 [PERSON] відмовився від ознайомлення з наказом № 113-К від 31.05.2022 «Про припинення трудового договору». 01.06.2022 [PERSON] було надіслано повідомлення про отримання трудової книжки (вих. № 151). [PERSON] 06.06.2022 підписав наказ про звільнення, в якому виправив дату про ознайомлення з 31.05.2022 на 06.06.2022 та отримав трудову книжку. Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункт 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення. На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч правилам статті 23 КЗпП України, то умова про строк є незаконною. Трудовий договір у такому разі вважається укладеним на невизначений строк, і він не може бути припинений у зв`язку із закінченням строку. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договору. У цей же час він виразив і волю па припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частиною першою статті 36 КЗпП України. Вказана позиція міститься в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №761/27037/17. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був прийнятий на роботу на підставі написаної ним заяви, в якій він просив прийняти його на строк з 01.09.2021 по 31.05.2022, та наказу від 31.08.2021 № 132-К, в якому також прописаний строк трудового договору з 01.09.2021 по 31.05.2022, з яким він також ознайомився під підпис, то на думку суду, вказаний строковий трудовий договір від 31.08.2021 був укладений з дотриманням правил ст. 23 КЗпП України, а тому припинення трудових відносин з [PERSON] на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України є законним. Зокрема, укладення 31.08.2021 строкового трудового договору було зумовлено власними інтересами та бажанням [PERSON] . Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed