Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

В квітні 2022 року представник позивача АТ Юнекс Банк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.08.2018 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, підписанням якої підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. Отримав банківську платіжну картку та надав банку розписку про її отримання та про ознайомлення з правилами користування карткою. Відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 29000,00 грн., з можливістю його збільшення за умови належного обслуговування, зі строком користування до 09.08.2019 року з можливістю продовження на новий строк 12 місяців за умови належного обслуговування кредиту. Банк виконав свої зобов`язання та надав відповідачу в користування кредитні кошти на умовах, визначених в договорі, однак, відповідач у визначені в договорі строки кредитні кошти не повернув, та допустив порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Позивач вказує, що станом на 08.02.2022 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить суму в розмірі 45718,77 грн., з яких: 27717,91 грн. - заборгованість за кредитом; 18000,86 грн. - заборгованість по процентам. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом та просить суд стягнути в примусовому порядку із відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 45718,77 грн., а також судовий збір в сумі 2481,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2022 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В позові представник позивача просить суд розглянути справу без його участі. Просив позов задовольнити Відповідач з клопотаннями про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в порядку спрощеного позовного провадження, однак, із повідомленням викликом сторін, - до суду не звертався. Відзив на позов зі сторони відповідача не надходив, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.08.2018 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, підписанням якої підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до підписаних 09.08.2018 року анкети-заяви та виписки-повідомлення, відповідач підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому, відповідач отримав банківську платіжну картку та надав банку розписку про отримання картки та про ознайомлення з правилами користування карткою визначених у Публічній пропозиції АТ «Юнекс Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Зазначена публічна пропозиція АТ «Юнекс Банк» оприлюднена на офіційній Інтернет сторінці Банку за адресою: www.unexbank.com.ua. Таким чином, відповідно до анкети-заяви відповідач, акцептував та приєднався до Публічної пропозиції Позивача на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній інтернет сторінці банку. Відповідно до пункту 10.1. Договору про комплексне банківське обслуговування, даний договір набирає чинність та вважається укладеним з моменту акцептування клієнтом, тобто з моменту отримання банком від клієнта належним чином заповненої та підписаної анкети-заяви, та діє протягом невизначеного терміну до моменту його розірвання або припинення з причин, передбачених цим Договором. Відповідно до умов вказаного договору, позивач відкрив підповідачу особовий рахунок у гривні та надав відповідну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер до неї, при цьому встановивши кредитний ліміт в розмірі 29000 гривень, як вбачається з виписки-повідомлення. Банк виконав зобов`язання за укладеним між сторонами договором та надав відповідачу в користування кошти. З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, та здійснював погашення заборгованості. Однак, внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 08.02.2022 року становить суму в розмірі 45718,77 грн., з яких: 27717,91 грн. - заборгованість за кредитом; 18000,86 грн. - заборгованість по процентам, що підтверджується розрахунком заборгованості, який стороною відповідача в ході розгляду справи спростовано не було. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, матеріалами справи підтверджено те, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а тому в порушення умов договору кредиту, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Стороною позивача доведено, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить суму в розмірі 45718,77 грн., та на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач умови укладеного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому наявні підстави для примусового стягнення із відповідача на користь позивача заборгованість за договором, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved