Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

03 лютого 2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач, АТ КБ «Приватбанк») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі-відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останньої заборгованість у розмірі 11059,48 грн. та судові витрати в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09 лютого 2013 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 6139,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначив, що погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Однак в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором відповідач не виконала умови договору, в зв`язку з чим станом на 26.10.2020 утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 21929,63 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5282,94 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 5776,54 грн., заборгованості за пенею у розмірі 10870,15 грн. Звертаючись з позовом до суду позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 11059,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 5282,94 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5776,54 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2021 року справу передано на розгляд Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2022 року позовну заяву передано в провадження судді Колочко О.В. Ухвалою від 09 червня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду з викликом сторін. Ухвалою суду від 01 липня 2022 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. При зверненні до суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 09 лютого 2013 року відповідач [PERSON] згідно умов кредитного договору, а саме - Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, одержала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в сумі 6139,47 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.12-42). Як було встановлено в суді та вбачається із укладеної між позивачем та відповідачем Генеральної угоди про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідач [PERSON] , зобов`язалась\~\~сплачувати кошти в рахунок погашення заборгованості у період з 01 по 25 число кожного місяця у сумі 222,74 грн. Пунктом 2.5 генеральної угоди передбачено, що позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно з генеральною угодою, Умовами та правилами. Відповідно до пункту 2.8 генеральної угоди, у разі порушення позичальником зобов`язань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення. У пункті\~2.10\~генеральної угоди\~сторони погодили,\~що позичальник\~доручає банку\~без додаткових\~погоджень перерахувати\~кредитні кошти\~в день\~надання кредиту\~у сумі\~864\~грн.\~на будь-який\~відкритий рахунок\~в банку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором (а.с.4-6) станом на 26.10.2020 відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість в розмірі 21929,63 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 5282,94 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 5776,54 грн., заборгованості за пенею 10870,15 грн. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким\~чином,\~на підставі\~наведеного,\~виходячи із\~принципів об`єктивності,\~реальності і\~справедливості суд\~вважає за\~необхідне стягнути\~з Відповідача\~на користь\~Позивача заборгованість\~за кредитом\~в сумі\~11059,48\~гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 5282,94 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5776,54 грн. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved