Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивача адвокат Медик О.І. подав до суду позовну заяву до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (відповідач), у якій просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про задоволення Акту про порушення № LV 000611 від 30.09.2021 відносно [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, зокрема, що 27.07.2021 працівниками АТ «Львівгаз» у домоволодінні позивача було проведено перевірку наявної системи газопостачання, про що складено відповідний акт, яким жодних порушень зі сторони споживача не зафіксовано. Разом з тим, вже у вересні 2021 року позивач зауважив сторонні звуки, що видавав його лічильник, у зв`язку з чим звернувся до оператора з надання послуг із газопостачання (АТ «Львівгаз») із відповідним проханням провести профілактичний огляд та, у разі необхідності, ремонт приладу обліку газу. 30.09.2021 спеціалісти АТ «Львівгаз», у присутності позивача, провели огляд газового лічильника Октава G 6, 1999 року випуску, зафіксували наявність сторонніх звуків ЗВТ та, за згодою споживача, провели зняття лічильника. При цьому, склали акт про порушення № LV 000611. Акт позивач підписав без зауважень, оскільки претензій до дій працівників АТ «Львівгаз» не мав, адже сам їх викликав. 07.10.21 позивача письмово було запрошено на засідання комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення, участь у якому він брав у режимі відеозв`язку 27.10.21 та висловив свою незгоду з висновком експертизи засобу обліку (лічильника) газу, подавши заяву про повторний розгляд акту про порушення. 23 грудня 2021 року він отримав лист АТ «Львівгаз» з рішенням комісії по розгляду актів про порушення від 23.11.2021 року про задоволення Акту про порушення № 000611 від 30.09.2021 р. та актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу. Також, до листа долучено рахунок на оплату донарахованого газу та повідомлення про припинення газопостачання. На переконання позивача, експертиза приладу обліку газу не містить доказів його втручання в роботу лічильника та проведена з порушенням чинного порядку, оскільки згідно акта експертизи № 891 ЗВТ, типу Октава 0-6 зав.№ 250593, 1999 року випуску, показник 71634 м.куб., перевірений комісією АТ «Львівгаз» в кількості трьох осіб. При проведенні експертизи наявність сторонніх предметів всередині не виявлено; маркування ЗВТ відповідає технічній документації. Цілісність лічильного механізму та корпусу: подряпини на кришці біля заводських пломб, кришка з правої сторони легко знімається, наявні подряпини під кришкою на копусі облікового механізму під барабанами та в місці фіксації корпусу облікового механізму. Крім цього зафіксовано, що порушені, підпиляні та перетиснені заводське та повірочне тавро лічильника. Однак, таких пошкоджень при знятті ЗВТ 30.09.2021, лічильник не містив. Належний йому лічильник газу містив незначні сліди експлуатації, оскільки не новий, 1999 року випуску, неодноразово знімався на повірку, однак жодних втручань чи навіть спроб незаконного втручання в роботу лічильника з його сторони не допускалося. Більше того, 27.07.2021 комісією АТ «Львівгаз» після перевірки наявної в його будинку системи газопостачання жодних зовнішніх ознак пошкодження приладів обліку газу виявлено не було (а.с.3-8). З урахуванням вказаних обставин, вважає рішення комісії АТ «Львівгаз» - незаконним, а тому просить його скасувати. Представницею позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) 15.02.2022 подано відзив на позовну заяву, а якому остання зазначає, що [PERSON] приєднався до умов договору розподілу природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498. Експертизою ЗВТ, результати якої відображено в акті №891 експертизи ЗВТ та/або пломби від 12.10.2022, виявлено втручання в роботу ЗВТ, а саме: порушення цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ: порушені, підпиляні, перетиснені; порушення цілісності лічильного механізму та корпусу: подряпини на кришці біля заводських пломб. Кришка з правої сторони легко знімається. Подряпини під кришкою на корпусі облікового механізму під барабанами та в місці фіксації корпусу облікового механізму. Таким чином, споживач допустив несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог(а.с.37-40). Окрім цього, 15.02.2022 представницею відповідача за первісним позовом подано зустрічну позовну заяву (а.с.52-56) про стягнення з [PERSON] вартості природного газу в розмірі 42\~250 (сорок дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 04 коп. За змістом зустрічного позову, між сторонами у справі укладено договір розподілу природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії , що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2498. [PERSON] порушив умови даного договору оскільки допустив несанкціонований відбір природного газу, що відповідно до п.4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ кваліфікується як відбір природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог законодавства, відтак споживач повинен нести відповідальність, встановлену Кодексом ГРМ. У судовому засіданні 26.05.2022 представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав повністю, щодо задоволення зустрічного позову заперечив. Представниця позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні 13.07.2022, зустрічний позов АТ «ОГС «Львівгаз» підтримала повністю, покликаючись на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві, у задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити. Заяви та клопотання учасників справи Представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та витребування доказів (а.с.23-24). Представницею відповідача за первісним позовом подано клопотання про призначення судових засіданнь в режимі відеоконференції(а.с.62-63, 75, 86-87, 100-101, 139-140). На виконання ухвали суду представницею відповідача усунуто недоліки зустрічної позовної заяви(а.с.70). Представником позивача 14.03.2022 та 06.04.2022 подано клопотання про розгляд підготовчого засідання у його відсутності. У прийнятті зустрічного позову просить відмовити(а.с.76, 91). 14.04.2022 представницею відповідача за первісним позовом заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника(а.с.92). 02.06.2022 представником позивача за первісним позовом подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10\~500 грн. Також просить судове засідання у справі 02.06.2022 проводити без його участі (а.с.128-135). Представником позивача за первісним позовом 13.07.2022 на електронну адресу суду подано заяву про проведення судового засідання без участі представника, позов підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, щодо зустрічного позову заперечує повністю (а.с.144). Представницею відповідача за первісним позовом 13.07.2022 на електронну адресу суду подано клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги до 3\~500 грн. (а.с.145-146). Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 04.01.2022 позовну заяву залишено без руху (а.с.2-3). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 20.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.28-29). Судове засідання, призначене на 21.02.2022, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці тривалістю 1 календарний день без збереження заробітної плати у зв`язку з сімейними обставинами(а.с.65). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 22.02.2022 постановлено продовжити розгляд справи, справу призначено до відкритого підготовчого засідання (а.с.66). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 22.02.2022 зустрічну позовну заяву залишено без руху (а.с.67-68). Судове засідання, призначене на 14.03.2022, не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді(а.с.78). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 22.03.2022 постановлено продовжити розгляд справи, справу призначено до відкритого підготовчого засідання (а.с.79). Ухвалами Радехівського районного суду Львівської області від 07.04.2022, від 03.05.2022 та від 06.07.2022 постановлено засідання проводити в режимі відеоконференції(а.с.88-89,103-104, 141-142). Ухвалою підготовчого засідання від 14.04.2022 зустрічний позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до [PERSON] про стягнення вартості природного газу прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом(а.с.93-94). Протокольною ухвалою від 12.05.2022, у підготовчому засіданні, за згодою представників сторін оголошено перерву до 18.05.2022 (а.с.107-110, 114-115). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 18.05.2022 постановлено закрити підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 26.05.2022 (а.с.117-118). Протокольною ухвалою від 26.05.2022, у судовому засіданні, за згодою представників сторін оголошено перерву до 02.06.2022 (а.с.121-126). Ухвалою судового засідання від 02.06.2022 розгляд справи відкладено на 13.07.2022 (а.с.136). Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що первісний позов підлягає до задоволення повністю, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 30.09.2021 представниками відповідача у домоволодінні, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у присутності споживача [PERSON] , було здійснено демонтаж засобу вимірювальної техніки (далі ЗВТ) марки Октава, типорозмір G-4, заводський №250593, рік випуску 1999, дата повірки 2015, номер пломби С22861263, показник ПЛГ 71634,00 м?, про що складено Акт про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку від 30.09.2021, протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу та акт про порушення Кодексу ГРМ, які були підписані споживачем (а.с.11, 45, 46). З копії Акту про порушення № LV 000611 від 30.09.2021 вбачається, що при повірці лічильника встановлено порушення Кодексу газорозподільної системи, а саме: Розділу ХІ глави 2 п. 3 п. п. 1, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі внаслідок чого витрата (споживання) природного газу за попередній період визначений некоректно. ПЛГ видає при роботі посторонні звуки(а.с.11). Згідно висновків Акта експертизи ЗВТ та /або пломби №891 від 12.10.2021, складеного комісією АТ «Львівгаз»: «Виявлено втручання в роботу ЗВТ». Цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ порушена, підпиляна, перетиснена. Виявлено подряпини на кришці біля заводських пломб. Кришка з правої сторони легко знімається. Подряпини під кришкою на корпусі облікового механізму під барабанами та в місці фіксації корпусу облікового механізму, що свідчить про втручання в роботу ЗВТ (а.с.12). 13 грудня 2021 року на адресу позивача надійшов Лист АТ «Львівгаз» №790-Сл-23282-1221 з додатками (рахунок на оплату №61195745 від 03.12.2021; копія Акту про порушення №000611 від 30 вересня 2021 року; акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та повідомлення про припинення газопостачання, а.с.23, том І), відповідно до змісту якого, 23 листопада 2021 року відбулося засідання центральної комісії по розгляду актів про порушення відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. За результатами засідання Комісією прийнято рішення про задоволення Акта про порушення №000611 від 30.09.2021. На виконання п. 12 глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем позивачу виставлено до оплати рахунок №61195745 від 03.12.2021 на суму 42\~250,04 грн (а.с. 9-10). Зокрема, з Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 23.11.2021 вбачається, що підставою для проведення розрахунку є акт про порушення №000611 від 30.09.2021. У зв`язку з чим у [PERSON] (№ особового рахунку [NUMBER] , [ADDRESS] ) виникла заборгованість за період з 31.03.2021 по 30.09.2021, яка становить 42\~250,04 грн (сорок дві тисячі двісті пятдесят 04 коп.), обсяг донарахованого природного газу 3\~153,88 куб.м (а.с.13). Протоколом №68/10-Н від 22.10.2021 засідання комісії АТ «Львівгаз» прийнято рішення про задоволення акта про порушення №000611 від 30.09.2021 по споживачу [PERSON] ( [ADDRESS] ) (а.с.113). З фінансового стану по рахунку № [NUMBER] ( [ADDRESS] ) вбачається, що станом на 10.2021 борг становить - 959,93 грн (а.с.47-48). З пояснень позивача за первісним позовом [PERSON] , які він надав особисто в судовому засіданні, перевірка і демонтаж його лічильника газу, який він експлуатує у своєму житловому будинку довгий час, проводилась за його заявою, яку він подав газовому оператору у вересні 2021 року через появу в роботі лічильника сторонніх звуків. Наголосив, що під час огляду засобу обліку працівниками АТ «Львівгаз» 30.09.21 будь-яких ознак пошкодження ЗВТ не було, тому він без вагань підписав акт про порушення і погодився на експертизу лічильника для встановлення причин шуму при його роботі. Зазначив, що не погоджується з висновком експертизи оператора газових мереж про його втручання в роботу лічильника, оскільки з його сторони втручання в роботу лічильника у будь-який спосіб не було, яким чином експертом встановлено наявність такої кількості зовнішніх пошкоджень лічильника, йому невідомо. Представниця відповідача (позивача за зустрічним позовом) пояснила, що відповідно до п.4 гл.6 розділу 10 Кодексу ГРМ за збереження і цілісність лічильників (засобів обліку газу) і пломб на них відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені. Відтак, встановлення будь-яких ознак впливу на газовий лічильник (пошкодження корпусу, патрубків, наявність предметів у ЗВТ) є ознаками впливу на роботу ЗВТ, при цьому інших ознак впливу може бути і не виявлено, тому відповідно до Акту експертизи споживачем було здійснено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з нарахуванням відповідачем заборгованості за послуги газопостачання позивачу та невизнанням останнім наявної заборгованості за спожитий газ та розміру цієї заборгованості. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування з оцінкою наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про ринок природного газу» (далі Закон №329-VIII), Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 (далі КГС), Положення про проведення експертизи лічильників газу, встановлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно частини 1 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Між сторонами у справі склалися договірні відносини відповідно до яких Відповідач за первісним позовом надає Позивачу послуги з постачання та розподілу природного газу, а Позивач сплачує на користь Відповідача вартість наданих послуг. Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, визначаються взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Зокрема, відповідно до Глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем визначено види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування. Змістовний аналіз цієї глави дозволяє сформулювати висновок про те, що ним врегульовано 3 основних групи порушень: порушення споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 глави 2 розділу XI); порушення, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу (пункт 2 глави 2 розділу XI); порушення (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як "не з вини споживача"), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу (пункт 3 глави 2 розділу XI). Відповідно до пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як "не з вини споживача"), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: 1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно; 2) фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; 3) виявлення помилок в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, чи в протоколі параметризації (діаметр газопроводу звужуючого пристрою, кількість імпульсів, параметрів ФХП тощо), внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; 4) перевищення діапазону обчислення вузла обліку тощо. Визначення позаштатного режиму міститься у пункті 6 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем, відповідно до якого позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання. Отже, законом визначено певні випадки (обставини) за яких наявні підстави вважати, що лічильник працює в позаштатному режимі та випадки пошкодження ЗВТ/лічильника газу механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання. В Акті експертизи ЗВТ та /або пломби №891 від 12.10.2021, складеного комісією АТ «Львівгаз» зазначено: «Виявлено втручання в роботу ЗВТ». Цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ порушена, підпиляна, перетиснена. Виявлено подряпини на кришці біля заводських пломб. Кришка з правої сторони легко знімається. Подряпини на корпусі облікового механізму під барабанами та в місці фіксації корпусу облікового механізму(а.с.12). Разом з тим, в Акті про порушення № LV 000611 від 30.09.2021 уповноваженими особами зазначено, що ПЛГ видає при роботі посторонні звуки, а згідно Акта експертизи ЗВТ та /або пломби №891 від 12.10.2021, складеного комісією АТ «Львівгаз»: наявність посторонніх предметів в середині ЗВТ не виявлено. При цьому, довідки про непридатність ЗВТ № 35/10576 від 12.10.2021 суду не надано. Таким чином, надані суду докази у підтвердження підставності проведених позивачем за зустрічним позовом нарахувань не узгоджуються між собою, оскільки містять протиріччя. Також, суд вважає безпідставними твердження представниці відповідача за первісним позовом про те, що Акт про порушення №00611 підписано споживачем без жодних зауважень, що свідчить про визнання допущеного порушення, оскільки в поясненні до Акта про порушення позивач вказав: « ПЛГ видає посторонні звуки». Окрім цього, судом встановлено, що у графі акта про порушення не зазначено опису зовнішніх пошкоджень лічильника чи/та заводського повірочного тавра. Таким чином, встановлені актом експертизи зовнішні ознаки пошкодження ЗВТ та заводського і повірочного тавра на ньому, суд оцінює критично, оскільки такі пошкодження не зафіксовані актом про порушення. Окрім цього, у акті про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку № 1300 від 30.09.2021, не зазначено результатів огляду ЗВТ (а.с.46). Також, суд зазначає, що Акт про порушення № LV 000611 від 30.09.2021 не містить підпису одного з працівників відповідача (а.с.11). Дослідженими судом доказами не підтверджено, що саме по собі пошкодження заводського та повірочного тавра на ЗВТ, подряпини на кришці біля заводських пломб, подряпини під кришкою на корпусі облікового механізму під барабанами та в місці фіксації корпусу облікового механізму вплинули на роботу або конструкцію чи складові конструкції ЗВТ, та саме внаслідок вказаних пошкоджень витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалася (обліковувалася частково чи з порушенням законодавства) та призвела до викривлення даних обліку природного газу. Належних та переконливих доказів, які б свідчили про наявність причинно-наслідкового зв`язку між сторонніми звуками в роботі лічильника (як це зазначено в акті про порушення) та зовнішніми пошкодженнями лічильника (описаними в акті експертизи), що могли б свідчити про втручання в роботу лічильника і викривлення даних його обліку, суду не надано, що свідчить про відсутність обов`язкового елементу складу такого правопорушення. Отже з вищевикладеного слідує, що акт про порушення, складений щодо позивача за первісним позовом, задоволений комісією з розгляду актів про порушення АТ «Львівгаз» без урахування наведених вище норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оскільки факт порушення зі сторони споживача не підтверджений належними, достовірними та достатніми доказами. Відповідно до вимог частин 1 та 3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК). Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами у справі є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частино 6 статті 81 ЦПК України доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз вказаних норм та встановлених фактичних обставин справи дає суду підстави для висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Задоволення позовних вимог за первісним позовом слугує підставою для відмови у задоволенні вимог за зустрічним позовом. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17. Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. 02.06.2022 представником позивача подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу, в якій останній просить стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи Львівгаз» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 10\~500 грн. У судовому засіданні представниця відповідача заперечила щодо задоволення поданої заяви, просить суд стягнути на користь [PERSON] витрати на оплату правничої допомоги у сумі 3\~500 грн. В обґрунтування своїх доводів покликається на те, зокрема, що заявлені до стягнення витрати є неспівмірними з позовними вимогами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі. Такі витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження\~понесених витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~та їх\~відшкодування\~ представником\~позивача,\~окрім самого\~договору,\~надано: Акт прийому-передачі, розрахунок та детальний опис послуг правового характеру від 01.06.2022 та квитанцію до Договору про надання правової допомоги № 12 від 01.06.2022 на суму 10\~500 (десять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. (а.с.130-131). Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що загальна вартість таких робіт, заявлена до стягнення у сумі 10 500 грн, має не обґрунтовано завищену суму, оскільки є неспівмірною зі складністю справи та фактично виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та обсягом наданих робіт (послуг). Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу - 10 500 грн та беручи до уваги задекларовані в пункті 6 частини 3 статті 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 5000 грн, які можна вважати необхідними і неминучими для позивача. На підставі статей 633, 634, 641, 642, 714 Цивільного кодексу України, статей 12, 15 Закону України «Про ринок природного газу» та

Outcome: approved