Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.12.2018 року він прийняв від відповідача у дар: житловий будинок [ADDRESS] . Того ж дня був укладений договір дарування, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, відбулось повне виконання договору, однак відповідач відмовляється посвідчити укладений договір дарування у нотаріальному порядку, мотивуючи це плохим самочуттям та нестачею часу. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач по справі, у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: нотаріально не посвідчений договір дарування від 05.12.2018 року, згідно якого [PERSON] безоплатно передав, [PERSON] , який в свою чергу прийняв у дар нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] ; технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] , самочинних споруд немає; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.01.2005 р., власник Ѕ частки житлового будинку по [ADDRESS] , [PERSON] ; свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.11.2004 р.; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.10.2003 р., власник Ѕ частки житлового будинку по [ADDRESS] , [PERSON] ; договір дарування від 30.09.2003 р. Дослідивши надані докази, судом встановлено, що 05.12.2018 р. позивач прийняв від відповідача у дар: житловий будинок [ADDRESS] . В той же день було укладено відповідний письмовий договір дарування, який не було посвідчено у нотаріальному порядку, однак сторони домовилися, що через деякий час після підписання договору вони посвідчать укладений договір дарування в нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачу у власність нерухоме майно та правовстановлюючі документи на нього, а позивач прийняв його у дар. Таким чином позивач фактично вступив у володіння даним нерухомим майном та користується ним з 05.12.2018 року. Через деякий\~час,\~позивач зв`язався\~з відповідачем,\~щоб домовитись\~про зустріч,\~однак останній\~відмовивсявід зустрічі, мотивуючи нестачею часу для оформлення всіх необхідних документів (правовстановлюючі документи за земельну ділянку) та посвідчення договору в нотаріальному порядку, у зв`язку з чим позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору дарування. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність, що регламентовано ч. 1 ст. 717 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч. 4 ст. 722 ЦК України, прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.\~Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. \~ \~ \~ \~Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачу нерухоме майно та документи на нього, а позивач прийняв майно, фактично вступив у володіння цим майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . З врахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved