Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

01.10.2021, адвокат, [PERSON] , який діє від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Рахівської державної нотаріальної контори про зняття обтяження з нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2020 позивачі звернулися із заявою до реєстратора Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про реєстрацію житлового будинку [ADDRESS] у якому вони проживали та проживають по сьогоднішній день. 05.10.2020 позивачі у реєстратора Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області отримали Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з якого довідалися, що на житловий будинок [ADDRESS] накладено обтяження у виді заборони, реєстраційний номер обтяження № 4597022, зареєстроване 06.03.2007 Рахівською державною нотаріальною конторою Закарпатської області на підставі повідомлення Рахівської фабрики художніх виробів б/н від 25.09.1980,чим були дуже здивовані. З витягу вбачається, що підставою накладення обтяження на їхній житловий будинок послужило повідомлення б/н від 25.09.1980 Рахівської фабрики художніх виробів, згідно якого власником будинку являється громадянка [PERSON] , мешканка [ADDRESS] . У графі «Додаткові дані» названого документу значиться архівний номер обтяження 4248443, архівна дата 14.08.2003. Дата виникнення 25.09.1980 № реєстра 535637-2772). Відповідно до довідки №1315 від 10.06.2021, виданої виконкомом Великобичківської селищної ради, позивачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мешканці [ADDRESS] зареєстровані за вказаною адресою і станом на 25.09.1980, по теперішній час фактично проживали та проживають за адресою : [ADDRESS] в житловому будинку, власниками якого вони являються. Згідно довідки № 1316 від 10.06.2021, виданої виконкомом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області житловий будинок, який віднесений до заборони відчуження за інформацією з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна індексний номер документа 226742634 від 05.10.2020, фактично знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у якому проживає - громадянка [PERSON] , а згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.10.2020 року власником житлового будинку [ADDRESS] в 1/1 частині являється [PERSON] . Довідкою №3768 від 12.10.2020 стверджується факт будівлі та постійного проживання в будинку [ADDRESS] , позивачів [PERSON] та [PERSON] , а довідкою №2857 стверджується факт перейменування [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] ніколи не працювали у Рахівській фабриці художніх виробів, все своє трудове життя пропрацювали у Великобичківському лісохімкомбінаті, що був розташований на території смт. Великий Бичків, Рахівського району, про що свідчать ксерокопії їх трудових книжок, ніколи не брали позику саме ж підприємство ліквідоване. Враховуючи той факт, що заборона на житловий будинок [ADDRESS] , Рахівською державною нотаріальною конторою накладено помилково. Позивачі, як дебітори (боржники) Рахівській фабриці художніх виробів не являлися та не являються, виходячи з того, що позивачі є законними власниками спірного житлового будинку, проживали та проживають з ньому, відкрито користуються ним протягом тривалого часу, вважає, що вони мають право на визнання за ними права власності на спірний житловий будинок за законом та відповідно зняття з нього обтяження у виді заборони. На підставі наведеного, просив винести судове рішення, яким зняти обтяження у виді заборони, реєстраційний номер обтяження №4597022 від 06.03.2007, зареєстроване реєстратором: Рахівською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження-повідомлення б/н від 25.09.1980, Рахівська фабрика художніх виробів із житлового будинку [ADDRESS] . Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 01.10.2021 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 28.10.2021. Надано\~відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~ відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у справі, [PERSON] , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета\~ спору. Ухвалою суду від 28.10.2021, підготовче провадження по справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] та\~ [PERSON] у судове засідання не з`явилися. 27.10.2021 надіслали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі. Просили позов задовольнити. Представник відповідача, Рахівської державної нотаріальної контора, у судове засідання не з`явився. Завідувач Рахівської ДНК, [PERSON] 19.10.2021 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Третя особа\~без самостійних\~вимог на\~предмет спору,\~ [PERSON] у судове засідання не з`явилася. 27.10.2021 надіслала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Проти задоволення позову не заперечує. На підставі ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №226789782 від 05.10.2020 вбачається, що державним реєстратором Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, [PERSON] , 05.10.2020 винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 54409340 від 05.10.2020, яким зареєстровано за позивачем [PERSON] право спільної сумісної власності в цілій частині на житловий будинок [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації стала довідка №3616, видана 28.09.2020 виконкомом Великобичківської селищної ради та технічний паспорт, виготовлений 25.08.2020 ФОП Інженер з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] . Поряд з цим, судом встановлено, що державний реєстратор Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, [PERSON] не мала права реєструвати право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] , оскільки, право власності на житловий будинок, який знаходиться за вказаною адресою, уже було зареєстровано за [PERSON] , що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №226742634 від 05.10.2020. З вказаної Інформації вбачається, що за повідомленням б/н від 25.09.1980 Рахівської фабрики художніх виробів на житловий будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , Рахівською державною нотаріальною конторою 06.03.2007 накладено обтяження, реєстраційний номер обтяження 4597022, архівний номер: 4248443LVOV37, архівна дата: 14.08.2003, дата виникнення: 25.09.1980, № реєстра: 535637-2772, внутр. №1С01D42F29F4512А3D3F. Пред`являючи\~позов до\~суду,\~представник позивачів,\~адвокат Сойма\~І.Ю.\~посилається на\~те,\~що у\~зв`язку\~з накладенням обтяження у виді заборони на житловий будинок [ADDRESS] , який належить позивачам на праві приватної власності, порушується їх право приватної власності на саме житло, як на власність, так і на право його вільного та безперешкодного використання, володіння та розпорядження за цільовим призначенням. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Безпосередньо процедура зняття заборони відчуження нерухомого майна регламентована пунктом 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), а саме: нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: Нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. При розгляді цивільної справи, суд, керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: dismissed