Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

18 травня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказала, що [INFO] , померла [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала в м. Нягань Ханти-Мансійського округу - Югра Російська Федерація, на день своєї смерті спадкодавець залишила заповіт в якому земельні частки (паї) згідно державного акту ЯА №1000930 та державного акту ЯА №100931 заповідала позивачу. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої, проте вчасно не звернулась до нотаріальної контори так як не знала про вчинення заповіту на її користь та заповіт у неї був відсутній. Коли вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вважає, що вказаний строк пропущено нею з поважної причини, просить його поновити та визначити додатковий шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] , в судове асідання не з`явилася, в позовній заяві вказала, що просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник неповнолітнього відповідача [PERSON] [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила заяву з прохання розглянути справу у її відсутність та відсутність її сина. У встановленні строки до суду відзиву на позовну заяву не подала. З огляду на положення ч. 3\~ст.\~211\~ЦПК України - суд вважає можливим провести засідання за відсутності сторін, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з положеннями\~ст.\~206\~ЦПК України - відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заява відповідача про визнання позову не підлягає задоволенню, оскільки суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову суперечить закону, тому суд постановив відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжити судовий розгляд. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~щоу задоволенні позову слід відмовити повністю, з огляду на таке. Встановлено, що [INFO] в м. Нягань Ханти-Мансійського округу - Югра Російська Федерація померла [PERSON] (а.с. 8,9). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастрові номера 0523786400020000241 та 0523786400020000242, площею, 2,0588 га кожна, які розташовані та території Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області (а.с. 5, 6). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується паспортом [PERSON] (а.с. 3); заповітом [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] від 30.06.2017, зареєстрованим в реєстрі за № 56 (а.с. 7). Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У пункті 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вказаний висновок викладений зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18). Суд зауважує, що позивач звернувся з позовною заявою до неналежного відповідача з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України - сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Статею 51 ЦПК України - урегульовано питання залучення до участі у справі співвідповідача, заміна неналежного відповідача. Так, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. Статтею 1277 ЦК України - визначені випадки, коли спадщина переходить до держави, зокрема, якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини, або якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Виходячи із системного аналізу ст. 1277 ЦК України та ст.ст. 1, 10, 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається із змісту та предмету позовної заяви, а також матеріалів справи, позивачем пред`явлено позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до [PERSON] , який не є спадкоємцем за законом, або за заповітом, щодо земельних ділянок, а тому відповідачем має бути орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, в даному випадку Соболівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області. Позивач не подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача, не довів, що не знав та не міг знати про підставу заміни неналежного відповідача. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Зважаючи на викладене та в зв`язку з поданням позивачем позовної заяви до [PERSON] , який є неналежним відповідачем у даній справі, а суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, тому наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

Outcome: dismissed