Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Позивачі у грудні 2020 року звернулись до суду із зазначеним позовом, у якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , померлого [INFO] (далі спадкодавець), у рівних частках по 1/3 за кожним право приватної спільної часткової власності на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 5121683900:01:001:0131 і 5121683900:01:001:0470 площею по 5,9723 га ріллі кожна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Петрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області: В обґрунтування позову посилаються на те що вони є дітьми спадкодавця і спадкоємцями за законом першої черги на його майно, прийняли його спадщину шляхом подання відповідних заяв нотаріусу, яка 30.11.2020 року відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вони позбавлені права на спадкування згідно заповіту спадкодавця, посвідченого 27 грудня 2016 року [PERSON] , секретарем виконкому Полішпаківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в реєстрі за № 121. Позивачі вважають вказаний заповіт нікчемним посилаючись на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 03.11.2020 року у справі № 498/606/17 було встановлено порушення вимог закону при посвідченні вказаного заповіту, оскільки підпис на заповіті від імені заповідача із зазначенням « [PERSON] » виконаний не заповідачем, а іншою особою, що свідчить про те, що заповідач не був ознайомлений із його змістом та не підписував його і за його дорученням заповіт у його присутності не підписувала інша особа. Відповідачка у своєму відзиві на позов від 14.01.2021 року просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що складений на її користь та посвідчений 27 грудня 2016 року [PERSON] , секретарем виконкому Полішпаківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в реєстрі за № 121, заповіт від імені [PERSON] , померлого [INFO] , є дійсним і немає жодного судового рішення щодо визнання його недійсним, оскільки постановою Одеського апеляційного суду від 03.11.2020 року у справі № 498/606/17 було скасоване рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27.02.2020 року про встановлення нікчемності вказаного заповіту та ухвалене нове рішення, яким позовну заяву залишено без задоволення. Зазначає також, що у позовній заяві не зазначено, відповідно до яких підстав, визначених ст.ст. 203, 215, 1257 ЦК України вказаний заповіт є нікчемним і не обгрунтовано доводи цього відповідними доказами. Ухвалою суду від 18.02.2021 року провадження у справі було зупинене до вирішення справи №498/606/17, що розглядалась Верховним Судом в касаційному порядку\~до набрання законної сили судовим рішенням у справі №498/606/17 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивачів - [PERSON] , третя особа на стороні відповідача - Полішпаківська сільська рада Великомихайлівського району Одеської області про встановлення нікчемності заповіту. Ухвалою суду від 16.11.2021 року провадження у справі було відновлено, так як постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року у справі №498/606/17 постанова Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року була залишена без змін. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали повністю. Відповідачка позов не визнала і пояснила, що зі спадкодавцем прожила разом біля 20 років, доглядала за ним та лікувала, здійснила його поховання, а позивачі ним не цікавилися, не відвідували його у лікарні та не ховали його. Заповіт посвідчувався за її відсутності і вона про нього дізналась після смерті заповідача. Стверджує, що підпис на заповіті належить заповідачу, а слова перед ним «З моїх слів записано вірно і мною в голос прочитано» написані не його рукою. Вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідка і дослідивши надані сторонами і витребуванні за їхнім клопотанням докази, судом встановлено наступне. Згідно повторного свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису за № 12 складеного 12 січня 2017 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] в смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області. До складу спадщини спадкодавця входили належні йому на праві приватної власності дві земельні ділянки площею по 5,9723 га ріллі кожна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Петрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області: з кадастровим номером 5121683900:01:001:0131, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА № 292639, виданого 14.03.2005 року Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області, право на яку за спадкодавцем зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.07.2016 року за номером запису 16101515 та реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1010798751216; з кадастровим номером 5121683900:01:001:0470, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 117939, виданого 03.09.2008 року Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області, право на яку за спадкодавцем зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.08.2016 року за номером запису 17489065 та реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1087569851216. Родинні відносини позивачів, як дітей, зі спадкодавцем [PERSON] підтверджені наступними документами: свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим на підставі запису за № 35 складеного 10 вересня 1982 року Петрівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, у якому спадкодавець вказаний її батьком; свідоцтвом про одруження, виданим на підставі запису за № 3 зробленого 18 вересня 1999 року виконкомом Першотравневої сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, за яким [PERSON] після одруження з [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим на підставі запису за № 42 складеного 25 грудня 1985 року Петрівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, у якому спадкодавець вказаний її батьком; свідоцтвом про шлюб, виданим на підставі запису за № 76 зробленого 21 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, за яким [PERSON] після реєстрації шлюбу зі [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим на підставі запису за № 14 складеного 23 червня 1989 року виконкомом Петрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, у якому спадкодавець вказаний його батьком. У спадковій справі № 09/2017 до майна [PERSON] , померлого [INFO] , заведеній 17 січня 2017 року Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, наявні наступні документи: заяви [PERSON] і [PERSON] від 17 січня 2017 року та [PERSON] від 07 липня 2017 року про прийняття спадщини померлого батька [PERSON] ; заява [PERSON] від 05 липня 2017 року при прийняття спадщини [PERSON] на підставі заповіту від 27 грудня 2016 року; довідка Полішпаківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 289 від 03.07.2017 року, за якою [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті [INFO] в будинку [ADDRESS] разом із співмешканкою [PERSON] ; заповіт, посвідчений 27 грудня 2016 року [PERSON] , секретарем виконкому Полішпаківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в реєстрі за № 121, від імені [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого по [ADDRESS] , який на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає співмешканці [PERSON] , [INFO] . Всім іншим родичам, в тому числі й дітям, відмовити у спадщині повністю. Діти зі мною не спілкувались з 1998 року. Аліменти дітям я виплачував до повноліття; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 04.07.2017 року, за якою зазначений вище заповіт [PERSON] був зареєстрований 12 червня 2017 року за номером 60777257 Одеською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи»; лист від 30.11.2020 року державного нотаріусу Трофімової С.О. вказаної нотаріальної контори, яким позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вказаним вище заповітом спадкодавця вони позбавлені права на спадкування. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що коли працювала секретарем Полішпаківської сільради, то до неї звернувся спадкодавець щодо посвідчення заповіту у нього вдома, бо він не хоче цього робити в її кабінеті. Вона з його слів за допомогою технічних засобів набрала текст заповіту від його імені і потім прийшла з ним до спадкодавця, який проживав в [ADDRESS] . Вона зі спадкодавцем були вдвох у кімнаті, а у будинку в іншій кімнаті був ще син відповідачки. Спадкодавець самостійно написав текст «З моїх слів …» та поставив підпис під заповітом. В розмові з нею пояснив, що зробив заповіт на користь відповідачки в подяку за те, що вона його прийняла до себе, а дітям він залишив інше майно. Постановою Одеського апеляційного суду від 03.11.2020 року у справі № 498/606/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 28.10.2021 року, було скасоване рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27 лютого 2020 року за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивачів - [PERSON] , третя особа на стороні відповідача - Полішпаківська сільська рада Великомихайлівського району Одеської області про встановлення нікчемності вказаного заповіту та ухвалене нове судове рішення, яким позовну заяву залишено без задоволення. При цьому, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо доведеності порушення вимог закону при посвідченні вказаного заповіту, оскільки рукописний текст у заповіті від імені заповідача «З моїх слів записано вірно і мною в голос прочитано», а також підпис на заповіті від імені заповідача із зазначенням « [PERSON] » виконаний не заповідачем, а іншою особою, що свідчить про те, що заповідач не був ознайомлений із його змістом та не підписував його і за його дорученням заповіт у його присутності не підписувала інша особа. Підставою для цього вказані фактичні обставини встановлені висновком № 18-1547 судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи, складеним 24.09.2018 року старшим судовим експертом Гріциною В.В. Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, рукописний текст: «З моїх слів записано вірно і мною в голос прочитано._____підпис. [PERSON] » від імені [PERSON] у заповіті, посвідченому 27 грудня 2016 року [PERSON] , секретарем виконкому Полішпаківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в реєстрі за № 121, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у заповіті, посвідченому 27 грудня 2016 року [PERSON] , секретарем виконкому Полішпаківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в реєстрі за № 121, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з характером спірних правовідносин, однак невірно застосував норми матеріального права, оскільки позивачі просили застосувати неефективний спосіб захисту, позовна вимога про встановлення нікчемності заповіту не підлягає задоволенню, що не позбавляє позивачів права на звернення до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Судом оцінюються критично та відхиляються покази свідка [PERSON] щодо обставин посвідчення заповіту спадкодавця на користь відповідачки, оскільки вони спростовуються вказаним вище висновком судово-почеркознавчої експертизи, яким встановлено, що підпис на цьому заповіті виконаний не спадкодавцем, а іншою особою. При цьому суд виходить з положень частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, за якими обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки обставини щодо підписання заповіту від імені спадкодавця іншою особою встановлені зазначеною вище постановою Одеського апеляційного суду від 03.11.2020 року у справі № 498/606/17, яка набрала законної сили і була ухвалена за участі цих же осіб, що є сторонами у даній справі, а тому ці обставини не доказуються при розгляді даної справи. Надаючи оцінку зазначеним вище обставинам та правовідносинам сторін, суд виходить з наступних положень Цивільного кодексу України: правочином є\~дія особи,\~спрямована на\~набуття,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Правочини\~можуть бути\~односторонніми та\~дво-\~чи багатосторонніми\~(договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (ч.ч. 1-3 ст. 202); недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215); недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216); заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233); заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. (ч. 2 ст. 1247 «Загальні вимоги до форми заповіту»); заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (ч. 1 ст. 1257) право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу (ч.ч. 1 і 2 ст. 1223); у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261); частки у\~спадщині кожного\~із спадкоємців\~за законом\~є рівними. Спадкоємці\~за усною\~угодою між\~собою,\~якщо це\~стосується рухомого\~майна,\~можуть змінити\~розмір частки\~у спадщині\~когось із\~них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них (ст. 1267); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1 і 5 ст. 1268); спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269);. для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270). Встановлені судом фактичні обставини справи та зазначені вище вимоги щодо форми та посвідчення заповіту свідчать про те, що заповіт спадкодавця на користь відповідачки був складений з порушенням вимог щодо його форми, оскільки був підписаний не особисто заповідачем-спадкодавцем, а іншою особою, що свідчить про те, що заповідач не був ознайомлений із його змістом та не підписував його і за його дорученням заповіт у його присутності не підписувала інша особа. Зазначені обставини і положення ч. 1 ст. 1257 ЦК надають підстави вважати нікчемним посвідчений 27 грудня 2016 року [PERSON] , секретарем виконкому Полішпаківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в реєстрі за № 121, заповіт від імені [PERSON] , який на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає співмешканці [PERSON] , [INFO] . Всім іншим родичам, в тому числі й дітям, відмовити у спадщині повністю. У зв`язку з недійсністю (нікчемністю) вказаного заповіту на користь відповідачки, що має своїм наслідком позбавлення її права спадкування майна спадкодавця за цим заповітом, право на спадкування за законом одержують позивачі, як діти спадкодавця та спадкоємці за законом першої черги, які в установлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини спадкодавця і тому ця спадщина у вигляді зазначених вище двох земельних ділянок належить позивачам у рівних частках з часу відкриття спадщини. Оскільки, нотаріусом позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину за законом, то належним способом захисту належних їм спадкових прав щодо майна спадкодавця є задоволення їхнього позову та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. У зв`язку із повним задоволенням позовних вимог, з відповідачки на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути понесені нею витрати на сплату судового збору в сумі 2469,90 грн.. Оскільки позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю другої групи на підставі п. 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір», то належний до сплати від вартості 1/3 спадщини у 123495,23 грн. судовий збір в сумі 1234,95 грн. необхідно стягнути з відповідачки на користь держави (до спеціального фонду Державного бюджету України).

Outcome: approved