Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 13\~935 гривень 68 копійок. Позов обґрунтовано тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №63495а0о від 30.09.2020 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Кіа», державний номер [NUMBER] . 10.11.2020 року по пр-ту Добровольського, 39Б в м. Одесі з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] , скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «АРКС» автомобіль марки «Кіа», державний номер [NUMBER] . Відповідно до Постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2020 року відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування васлідок настання страхового випадку та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт №ARX2669198 ВІД 27.11.2020 року. Згідно страхового акту №ARX2669198 ВІД 27.11.2020 року, розмір страхового відшкодування склав 32\~944,57 гривень. На підставі страхового акту №ARX2669198 ВІД 27.11.2020 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 32\~944,57 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 726558 від 30.11.2020 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом №АР266618 в ТДВ «СК «Гардіан», то остання відповідно до ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 19\~008,89 гривень. Після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «АРКС» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 13\~935, 68 гривень. 20.06.2021 року відповідачу [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди з метою урегулювання спору у досудовому порядку. Однак, на дату подання позовної заяви відповіді щодо результату розгляду вимоги ПрАТ СК «АРКС» отримано не було. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2021 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 24 березня 2022 року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті та призначено судове засідання на 25 липня 2022 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №63495а0о від 30.09.2020 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Кіа», державний номер [NUMBER] (арк.сп.17-22). Судом встановлено про те, що 10.11.2020 року о 19:10 годині, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по пр-ту Добровольського, 39Б в м. Одесі, не був уважний, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Kia Cerato», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 08.12.2020 року, відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (арк.сп.16). 10.11.2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» з заявою про настання страхового випадку по договору страхування (арк.сп.8). На підставі страхового акту №ARX2669198 ВІД 27.11.2020 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 32\~944,57 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 726558 від 30.11.2020 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом №АР266618 в ТДВ «СК «Гардіан», то остання відповідно до ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 19\~008,89 гривень. Після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «АРКС» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 13\~935, 68 гривень. 20.06.2021 року ПрАТ «СК «АРКС» направило на адресу відповідача [PERSON] вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди з метою урегулювання спору у досудовому порядку, однак, відповіді щодо результату розгляду вимоги ПрАТ СК «ПЗУ Україна» отримано не було (арк.сп.40). Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно до п.1 ч.1 ЦПК ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003 р. ст.993 ЦК України). Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004 Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). При таких обставинах, позовні вимоги ПрАТ«Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто суму судового збору, яка складає 2\~270 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved