Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~15 червня 2022 року Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова Якість» дільниця 24» про відшкодування майнової шкоди внаслідок залиття квартири було винесено рішення. Даним рішенням позовну заяву було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] частину коштів в якості заподіяної матеріальної шкоди співвласнику квартири в сумі 21905,10грн, витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1200грн.та витрати по сплаті судового збору в розмірі 227грн.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] частину коштів в якості заподіяної матеріальної шкоди співвласнику квартири в сумі 21905,10грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1500грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 227грн.; стягнуто з [PERSON] частину коштів в якості заподіяної матеріальної шкоди співвласнику квартири в сумі 21905,10грн, витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1500грн. витрати по сплаті судового збору в розмірі 227грн.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] частину коштів в якості заподіяної матеріальної шкоди співвласнику квартири в сумі 21905,10грн, витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1500грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 227грн.(двісті двадцять сім гривень). 22 червня 2022 року представник позивача [PERSON] адвокат Мисан В.М. звернувся до суду з клопотанням про стягнення витрат на професійну правову допомогу, мотивуючи його тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2022 року позовну заяву задоволено повністю. Також. В позовній заяві позивачами, на виконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, вказувався орієнтовний перелік витрат, які очікується понести при розгляді даної справи, зокрема, 3000 грн. витрати на правову допомогу. Зазначає, що 15.06.2022 року рішення було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, тобто, без проведення судового засідання по суті та переходу до судових дебатів. Професійну правничу допомогу позивачу під час підготовки до розгляду та безпосередньо в процесі розгляду справи надава адвокат Мисан В.М. в розмірі 2400 грн. В той же час, підготувати та подати докази понесення судових витрат у вигляді професійної правничої допомоги до закінчення судових дебатів позивач не мав можливості, оскільки, справа була розглянути в порядку письмового провадження, без судових дебатів, без судового засідання, на момент проведення судового засідання не представлялося за можливе визначити та надати остаточний розрахунок витрат на правову допомогу. Просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати, стягнувши на користь [PERSON] з [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2400 грн.00коп. Адвокат Мисан В.М. надав заяву, в якій зазначив, що просить розглянути заяву про винесення додаткового рішення без його участі. Також зазначив, що заяву про винесення додаткового рішення підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Суд, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з письмових матеріалів справи, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2022 року у справі № 711/1569/21 (провадження № 2/711/178/22) вирішено: «Стягнути з [PERSON] частину коштів в якості заподіяної матеріальної шкоди співвласнику квартири в сумі 21905,10грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1200грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 227грн.; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] коштів в якості заподіяної матеріальної шкоди співвласнику квартири в сумі 21905,10грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1500грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 227грн.; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] частину коштів в якості заподіяної матеріальної шкоди співвласнику квартири в сумі 21905,10грн. витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1500грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 227грн.; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] частину коштів в якості заподіяної матеріальної шкоди співвласнику квартири в сумі 21905,10грн. витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1500грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 227 грн.». 15 червня 2022 року судом було проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду. 23 червня 2022 року судом було виготовлено повний текст рішення суду. 22\~червня 2022\~рокупредставник позивача [PERSON] адвокат Мисан В.М. звернувся до суду з клопотанням про стягнення витрат на професійну правову допомогу. Таким чином, було дотримано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому питання про стягнення витрат позивача понесених на професійну правничу допомогу має бути вирішене судом. Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). За змістом ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За положеннями п. 4 ст.1, ч. ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року в справі №686/5064/20, від 4 червня 2021 року в справі №160/13273/19. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, де аналізувалися аналогічні положення ЦПК України, суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Також, висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, зроблено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду в складі суддів Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року в справі №922/445/19. Тобто, факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи. Так, у Рішенні по справі «Бєлоусов проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, необхідно розглядати як фактично понесені. З урахуванням наведеного вище,суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідного обґрунтованого клопотання відповідачем не заявлено. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18. Так, в судовому засіданні встановлено, що адвокатом Мисан В.М. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесениху суді надано: -Копію Договору № б/н про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Мисан В.М. та Перьковим А.О. Відповідно до п. 1 даного Договру, Адвокат приймає на себе зобовязанння надати правничу допомогу Клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах: консультування Клієнта з питань господарського, цивільного, адміністративного, господарського процесуального, цивільного процесуального та адміністративного процесуального законодавства; підготовка та подання до судів всіх рівнів та спеціалізації позовних заяв, відзивів, клопотань, в тому числі, у справі про неплатоспроможність Клієнта з правом підпису таких документів; представництво інтересів Клієнта у судах всіх рівнів та спеціалізації при розгляді цивільних, адміністративних, господарських, а також, установах, підприємствах, закладах; представництво інтересів Клієнта в судах апеляційної та касаційної інстанції; представництво інтересів Клієнта на зборах кредиторів та комітету кредиторів з правом приймати участь у голосуванні та підписанні протоколів зборів кредиторів та комітету кредиторів. Відповідно до п. 6.1 Договору, за надання правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорара відповідно до фактично наданих послуг на підставі актів приймання-передачі наданих послуг. При розрахунку загального розміру гонорару Адвоката Сторони узгодили проводити розрахунок виходячи із загальної кількості витраченого часу на виконання умов цього Договору. Вартість 1 години роботи Адвоката становить 800 грн. Відповідно до п. 6.2. Розрахунок між Сторонами за надані послуги повинен бути проведений не пізніше 2-х днів з дня підписання актів приймання-передачі наданих послуг. -Копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 17 червня 2022 року до Договору про надання правничої допомоги б/н від 30.05.2022 року. Відповідно до п. 1 Акту, На виконання умов Договору про надання правничої допомоги б/н від 20.05.2021 року, укладеному між Сторонами, своїми підписами Сторони підтверджують, що Адвокат належним чином виконував умови зазначеного Договору та надав Клієнту наступні послуги: ознайомлення з матеріалами справи № 711/1569/21 та вивчення експертного висновку від 09.04.2022 року (вартість послуг за 1 годину 800 грн., кількість витраченого часу 2 год., загалом до сплати 1600 грн.); участь у судовому засіданні 15.06.2022 року (вартість послуг за 1 годину 800 грн., кількість витраченого часу 1 год., загалом до сплати 800 грн.). А всього до сплати 2400 грн.00коп. -Копію квитанцію до прибуткового касового ордера від 17.06.2022 року про сплату [PERSON] адвокату Мисан В.М. 2400 грн.00коп., відповідно до Договору від 30.05.2022 року. акту наданих послуг від 14.06.2022 року. -Копію Ордеру Серії СА № 1030107 від 31.05.2022 року; -Копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК № 001005. Відповідачем [PERSON] не спростовано належними доказами неспівмірність та захищеність розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір правової допомоги є співмірним з розміром заявлених вимог та обсягом виконаних адвокатом робіт, а тому, до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2400,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved