Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому просила: - зобов`язати АТ «Одесагаз» провести коригування показників приладів обліку природного газу відповідно до фактичних показників лічильників встановлених за адресою [ADDRESS] - зобов`язати ТОВ «Одесагаз-постачання» здійснити перерахунок спожитого природного газу за особовим рахунком позивачки N 10411884 та N 10411885 з урахуванням реально використаного позивачкою обсягу природного газу. Позов обґрунтований тим, що між [PERSON] (надалі позивачка) та ТОВ «Одесагаз-постачання» й АТ «Одесагаз» (надалі разом - відповідачами) існують договірні відносини, які регламентовано типовими договорами стосовно забезпечення позивачки природним газом для побутових потреб. З огляду на те, що в вимогах про сплату заборгованості, що надсилалися від ТОВ «Одесагаз-постачання» не було зазначено за який об`єм спожитого газу нарахована заборгованість позивачка не мала можливості перевірити правильність нарахованого боргу, та вважала заявлену до сплати суму не обґрунтованою. Позивачка зверталася до ТОВ «Одесагаз-постачання» та до АТ Одесагаз з заявами в яких просила провести обстеження приладів обліку газу провести коригування обсягів спожитого газу. ТОВ «Одесагаз-постачання» поставшись на відсутність компетенції відмовився вчинення будь-яких дій щодо коригування обсягів спожитого газу. Своєю чергою АТ Одесагаз не вчинило реальних дій направлених на коригування обсягів спожитого газу відповідно до показників приладів обліку природного газу та проігнорувало вимогу надати позивачці письмову копію типового договору про розподіл природного газу Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання», не скористалося правом на особисту участь розгляді справи та правом на подання письмових процесуальних документів під час розгляду цього спору. Водночас зі змісту претензії ТОВ «Одесагаз-постачання» про сплату заборгованості від 20.07.2021 випливає, що між згаданою юридичною особою та [PERSON] існують договірні правовідносини, які регламентуються Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам. Вісімнадцятого листопада 2021 року представник АТ «Одесагаз» подав до суду відзив на позовну заяву в якій заперечував з приводу задоволення позову з огляду на те, що відповідачкою декілька разів порушувався обов`язок щодо своєчасного надання фактичних показників газу, який закріплено в 5.5 Типового договору про розподіл природного газу. Тому з огляду на таке порушення АТ «Одесагаз» проводило нарахування об`ємів спожитого газу на підставі прогнозованої величини з урахуванням споживання, які відбувалося раніше у відповідний період. Також АТ «Одесагаз» стверджувало, що Типовий договір постачання природного газу та кодекс ГРМ не містить умов за якими Оператор ГРМ має здійснювати коригування показників приладів обліку. Представник Відповідачки надав до суду відповідь на відзив в якому визнав щодо декілька разів, через карантинні обмеження, внаслідок того, що позивачка проживала за межами м. Одеси вона не змогла 1-го числа місяця знімати фактичні показання лічильників газу в одеських квартирах, та відповідно також не могла протягом п`яти календарних днів надати їх до АТ «Одесагаз». Також представник [PERSON] звернув увагу, що АТ «Одесагаз» неодноразово ігнорував показання лічильника газу, які були передані до АТ «Одесагаз» позивачкою. Ухвалою суду від 27 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 2 грудня 2021 року за клопотанням представника позивачки було витребувано з АТ «Одесагаз» та ТОВ «Одесагаз-постачання» належним чином завірену копію типового договору про розподіл природного газу, що завірено печаткою Оператора ГРМ, який має бути актуальним для укладення зі споживачами природного газу, що проживають за адресою: [ADDRESS] . Ця ухвала не була виконана відповідачами без повідомлення суд причини невиконання. З огляду на відсутність заперечень від учасників справи, враховуючи, що по справі були проведені необхідні підготовчі дії, передбачені ст. 189 ЦПК України ухвалою від 2 грудня 2021 року справу було призначено до судового розгляду по суті на 24 лютого 2022 року. Представник ТОВ «Одесагаз-постачання» в судове засідання з`явився про причини неявки суд не повідомив. Представник АТ «Одесагаз» надіслав до суду клопотання з проханням перенести розгляд справи у зв`язку з необхідністю підготуватися до судового засідання. Представник позивачки, який прибув до суду, надав заяву про розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в якій просив визнати неповажною причину неявки представника АТ «Одесагаз» в судове засідання, оскільки часу для підготовки до участі у цьому судовому засіданні було достатньо. Також в цій заяві було викладено клопотання, яке за змістом повторювало клопотання від 11.11.2021 в частині відтермінування рішення про розподіл судових витрат з огляду неможливості подати до суду відповідні докази судових витрат. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . За адресою [ADDRESS] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , як споживача природного газу. За адресою [ADDRESS] відкритий ще один особовий рахунок № [NUMBER] також, на ім`я [PERSON] , як споживача природного газу. Загалом відносини між ТОВ «Одесагаз-постачання», АТ Одесагаз та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», «Правилами постачання природного газу», Кодексом газорозподільних систем (надалі - Кодексом ГРМ), Типовим договором розподілу природного газу та Типовим договором про постачання природного газу побутовим споживача. Відповідно до пункту 2 розділу III «Правилами постачання природного газу», Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Вказаними Правилами постачання природного газу визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. В матеріалах справи наявні рахунки-повідомлення по сплаті комунальних послуг від 01 жовтня 2021 року на користь ТОВ Одесагаз-постачання, де за послуги газопостачання не містить інформація про обсяги спожитого газу, а в рядку попередні показники лічильника №1 проставлено нульові показники. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Даною нормою встановлено способи захисту прав, а саме: способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Споживач має право: 1) одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; 6) 8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку;. Так, відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються ст. 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який є договором публічної оферти, затверджений Постановами НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року та № 2500 від 30 вересня 2015 року. Згідно із пунктом 5.3 договору про розподіл природного газу, при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим Споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (м куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України. Виходячи з положень ст. ст. 6, 526, 626-631 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з положеннями пунктів 34 та 35 розділу III постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» постачальник зобов`язаний забезпечити безперервне постачання газу в порядку, передбаченому договором, а побутовий споживач є відповідальним за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання. Восьмого травня 2015 року набрав чинності Закон України «Про ринок природного газу», який визначає наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач (п. 39 ч. 1 ст. 1 Закону). У спірних правовідносинах ТОВ«Одесагаз-постачання» має статус постачальника природного газу, АТ Одесагаз - статус оператора газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ), а [PERSON] - статус побутового споживача. Взаємовідносини постачальника зі споживачем визначаються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року. Зокрема згідно п. 1 розділу І Правил постачання природного газу ці Правила регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з оператором газорозподільної системи. Відповідно до п. 1 розділу III Правил підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є в тому числі наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача. Відповідно до п. 23 розділу III Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Аналогічні положення містить Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, згідно п. 2.2 якого обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. Згідно з п. 4.4 Типового договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. За змістом наведених норм обов`язковим учасником відносин по постачанню споживачу природного газу є оператор ГРМ, який визначає об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем. Взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, в тому числі побутовими споживачами, визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року, та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року. Відповідно до п.п. 8 п. 3 глави 2 розділу І КГС до основних функцій Оператора ГРМ належить забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ. Відповідно до п. 2 глави 1 розділу IX КГС порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до п. 1 глави 4 розділу IX КГС визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Відповідно до 4 та 5 абзаців п. 5 глави 4 розділу IX КГС визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Згідно з п.п. 5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу - облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем. Отже, за змістом наведених норм постачання [PERSON] як побутовому споживачу природного газу здійснюється за обов`язковою участю оператора ГРМ, на якого законом покладено обов`язок вести облік об`єму (обсягу) споживання природного газу споживачем відповідно до умов договору розподілу природного газу. Судом встановлено, що у спірних правовідносинах статус оператора ГРМ є Акціонерне товариство «Одесагаз», до газорозподільної системи якого підключена позивачка. Саме АТ «Одесагаз», як оператор ГРМ, веде облік та визначає об`єм спожитого позивачем природного газу (п. 4.4 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, п.п. 5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу), в тому числі із застосуванням коефіцієнта приведення природного газу до стандартних умов, і доводить ці показники до постачальника ТОВ «Одесагаз-постачання», який своєю чергою лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу згідно з встановленими НКРЕКП тарифами для населення. Споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Згідно з пунктом 22 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила), оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання може провадитися: за квитанціями абонентської книжки постачальника; за платіжними документами, які виписуються постачальником. Порядок оплати за поставлений газ визначається в заяві-приєднанні. Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за договором на постачання природного газу через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб. Крім того, пунктом 23 розділу III Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Якщо об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу буде визначатись за плановими величинами середньомісячного споживання, їх значення не можуть використовуватися постачальником при здійсненні балансування газотранспортної системи України. При цьому постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу. За відхилення нарахованих сум за плановими величинами та фактичного споживання за даними Оператора ГРМ пеня не стягується. Відповідно до пункту 24 розділу III Правил періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Відповідно до положень пункту 5.5 розділу V Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, Споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ. У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно Кодексом ГРМ. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу. Якщо за підсумками наступного місяця Споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Таким чином, за умови розрахунку за природний газ згідно лічильника газу, споживач зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб надавати їх Оператору ГРМ. При цьому, виключно у випадку неотримання Оператором ГРМ показань лічильника газу обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника природного газу Споживача. Оператор ГРМ зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. Разом з тим, згідно з пунктом 4.11 розділу IV Типового договору природного газу побутовим споживачам якщо Споживач не погоджується з рахунком Постачальника (не згоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, Споживач сплачує рахунок у тій частині, що ним не оспорюється. При цьому Споживач у зручний для нього спосіб (за телефоном, визначеним на сайті Постачальника, через особистий кабінет або письмово) має звернутися до Постачальника за відповідними роз`ясненнями. У разі отримання такого звернення Постачальник зобов`язується невідкладно та у термін, достатній для його аналізу (не перевищуючи терміни, встановлені законодавством), надати відповідне роз`яснення чи здійснити перерахунок Споживачу. Даючи оцінку діям відповідачів, суд виходить з наступного. За положеннями Преамбули та статті 1 Конституції України в країні проголошений принцип соціальної та правової держави. Приписами статті 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно зі статтею 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Тому принцип верховенства права є одним із головних принципів і цивільного судочинства. В цивільному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини. Відповідно до статті 8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар. Аналогічна позиція викладена в рішення Європейського суду з прав людини у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції». Так, з матеріалів справи дійсно вбачається, що позивачка як споживач в порушення п. 5.5 типового договору про розподіл природного газу, декілько раз не знімала фактичні показники лічильника газу та своєчасно не передавала дані про обсяги спожитого газу Оператору ГРМ. Проте й оператор ГРМ (АТ «Одесагаз») також ігнорував надані показники лічильника, що були передані позивачкою 02.05.2021, 05.06.2021, 03.10.2021,02.11.2021. Така помилка також призвела до визначення споживання по об`єкту споживача за розрахунковий період, що визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Отже, судом встановлено, що умови п. 5.5 типового договору про розподіл природного газу виконувались з порушенням, як [PERSON] , так і АТ «Одесагаз» У відповіді на позов АТ Одесагаз вказує, що ні типовий договір, а ні кодекс ГРМ не містить умов за якими оператор ГРМ здійснює коригування показників приладів, оскільки його функцією є визначення у розрахунковому місяці об`єм розподілу газу - за показами лічильника або розрахунково за відсутності надання таких показів. Суд не може погодитися з таким твердженням АТ Одесагаз оскільки у договорі про розподіл природного газу законодавець передбачив коригуючий механізм на випадок виникнення помилок, в тому числі пов`язаних з щомісячним обліком спожитого газу. У 8 - му абзаці п. 5.5 типового договору про розподіл природного газу визначено обов`язок оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. Тому суд приходить до висновку що АТ Одесагаз не виконало свої зобов`язання відповідно до приписів, що наведено у попередньому абзаці. Відповідь АТ Одесагаз від 05.10.2021 на заяву відповідачки від 02.09.2021 яка вимагає від позивачки додаткових дій щодо узгодження телефоном дати та часу на зняття показників працівниками АТ "Одесагаз", є формальною відпискою оператора ГРМ на заяву позивачки, яка складена без наміру вчинити реальні дії з боку АТ Одесагаз. Оскільки обов`язок провести контрольне зняття показань лічильника газу договором покладено саме на АТ Одесагаз то саме він мав проявити ініціативу та узгодити процедуру обстеження лічильника газу зв`язавшись з [PERSON] або з її представником за телефонами, що були зазначені в заяві про перерахунок спожитого газу від 02.09.2021. Отже, будь-яких доказів на підтвердження того, що АТ Одесагаз вчинило дії на виконання обов`язку визначеного п. 5.5 типового договору про розподіл природного газу та здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, в період з грудня 2020 року по теперішній час, матеріали справи не містять. Тому така обставина є підставою для задоволення позову в частині зобов`язання АТ «Одесагаз» провести коригування показників приладів обліку природного газу відповідно до фактичних показників лічильників встановлених за адресою [ADDRESS] та кв. [ADDRESS] Також з огляду на додаток до відзиву на позов АТ Одесагаз Роздруківка з особового рахунку № [NUMBER] з системи Gasolina, випливає що 26.11.2020 за адресою позивача у квартирі [ADDRESS] проведено зняття контрольних показань газового лічильника і зафіксовано покази - 2620 куб.м., З моменту перевірки та до 01.11.2021 позивачці за особовим рахунком № [NUMBER] було нараховано 2060,44 куб.м., Таким чином загальна розрахункові показники лічильника газу станом на 01.11.2021, з урахуванням нарахувань як за плановими обсягами (через ненадання показників споживачем) так і за поданими позивачкою показниками мали б відображати інформацію на приладах обліку яка дорівнює 4680,98 куб.м. Але за даними з Роздруківки з особового рахунку № [NUMBER] з системи Gasolina в передостанньому рядку зазначено що в АТ Одесагаз була наявна інформація про те, що прибори обліку, які встановлено у квартирі позивачки № 19 вказують про показники, яких дорівнюються 3973 куб.м. Отже, різниця між розрахунковим та фактичним показником споживання газу відрізняється на 707, 98 куб.м. Аналогічна ситуація простежується при досліджені доказу Роздруківка з особового рахунку № [NUMBER] з системи Gasolina. Згідно згаданого доказу, випливає що 19.11.2020 за адресою позивачки у квартирі [ADDRESS] проведено зняття контрольних показань газового лічильника і зафіксовано покази - 3939 куб.м., З моменту перевірки та до 01.08.2021 позивачці за особовим рахунком № [NUMBER] було нараховано 1458,57 куб.м., Таким чином загальна розрахункові показники лічильника газу станом на 01.08.2021, з урахуванням нарахувань як за плановими обсягами (через ненадання показників споживачем) дорівнює 4680,98 куб.м. 5397,57 куб.м. Проте за даними з Роздруківки з особового рахунку № [NUMBER] з системи Gasolina в п`ятому рядку з низу зазначено що в АТ Одесагаз була наявна інформація про те, що прибори обліку, які встановлено у квартирі позивачки № 20, станом на 01.08.2021 вказують про показники, які дорівнюють 3939 куб.м. Отже, різниця між розрахунковим та фактичним показником споживання газу відрізняється на 1458,57 куб.м., Водночас у Роздруківках з особового рахунку № [NUMBER] та № [NUMBER] , не зазначено взагалі з яких середньомісячних величин виходило АТ Одесагаз враховуючи ці обсяги, і не зазначено який період для цих нарахувань взятий як відповідний. З огляду на вищенаведене, обсяги спожитого природного газу, що визначено споживачці [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] з 26.11.2020 по 01.11.2021 та за особовим рахунком № [NUMBER] з 19.11.2020 по 01.08.2021 не можна вважати такими, що є обґрунтовано нараховані - що тягне задоволення позову в цій частині позовних вимог щодо зобов`язання АТ «Одесагаз» провести коригування показників приладів обліку природного газу відповідно до фактичних показників лічильників встановлених за адресою [ADDRESS] та кв. 20 Щодо позовних вимог заявлених позивачкою до ТОВ Одесагаз-постачання то суд вважає ці позовні вимоги заявлено передчасно з огляду на таке. Як вже зазначалось, що саме АТ «Одесагаз» як оператор ГРМ веде облік та визначає об`єм спожитого позивачем природного газу (п. 4.4 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, п.п. 5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу), в тому числі із застосуванням коефіцієнту приведення природного газу до стандартних умов, і доводить ці показники до постачальника ТОВ «Одесагаз-постачання», який своєю чергою лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу згідно встановлених НКРЕКП тарифів для населення. Проведення розрахунків побутових споживачів з постачальником за спожитий природний газ згідно р. III Правил постачання, глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, здійснюються у наступному порядку: Оператор ГРМ - АТ «Одесагаз» визначає об`єм спожитого природного газу та передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача - ТОВ «Одесагаз-постачання» (абз. 3 п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу). ТОВ «Одесагаз-постачання», отримавши інформацію про об`єми (обсяги) спожитого побутовим споживачем природного газу за відповідний календарний місяць, проводить лише розрахунок його вартості. ТОВ «Одесагаз-постачання» не отримує дані про щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано від АТ «Одесагаз». Оскільки тільки після того, як на підставі рішення суду АТ Одесагаз здійснить контрольне зняття показань лічильників, складе відповідний акт, ця актуальна інформація буде отримана ТОВ «Одесагаз-постачання». І лише після цього у «Одесагаз-постачання» виникає обов`язок провести перерахунок за спожитий природний газ по особовому рахунку [PERSON] . Суд погоджується з думкою позивачки, що в повідомленнях та рахунках на оплату від ТОВ «Одесагаз-постачання» не міститься інформація про об`єм спожитого природного газу, за який треба сплатити позивачці. Суд зазначає, що це дійсно порушує право позивачки. Це право гарантується п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України Про захист прав споживачів щодо права споживача на інформацію про продукцію, яка повинна містити дані про основні властивості продукції, зокрема, про масу, об`єм тощо. Проте позовної вимоги щодо захисту цього порушеного права в рамках цього спору позивачем не заявлялось, а тому позивач не позбавлена можливості скористатись правом на відновлення цього права звернувшись до суду з іншим позовом. Суд враховує, що питання стосовно правильності визначення обсягів спожитого позивачем природного газу не є ліцензованою діяльністю ТОВ "Одесагаз-постачання", а є виключною компетенцією оператора ГРМ - АТ "Одесагаз. Отже, обґрунтованих доказів, що саме діями або бездіяльністю ТОВ "Одесагаз-постачання" порушені права [PERSON] , відновлення яких можливо у спосіб задоволення позовних вимог, матеріали справи не містять. Тому суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання ТОВ "Одесагаз-постачання здійснити перерахунок спожитого природного газу за особовим рахунком позивачки. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Що стосується інших доводів позивачки, то Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, позивачка просила стягнути на її користь суму судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу адвоката. У позовній заяві позивач вказує орієнтовну суму судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. Оскільки неможливо було передбачити перелік усіх процесуальних дій, які будуть потребувати судових витрат у майбутньому та тих, що пов`язані з розглядом справи представник позивачки продав відповідну заяву де зазначив, що докази понесених витрат на правову допомогу можуть бути надано до суду лише протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи, що позивачка не надала до суду всіх доказів щодо понесених нею витрат на правову допомогу та у клопотанні від 11.11.2021 представник позивачки зробив відповідну заяву та просив відтермінувати розв`язання питання про розподіл судових витрат, питання щодо розподілу цих витрат, які пов`язані з правничою допомогою адвоката розподілу у вказаному судовому рішенні суд не вирішує. Судові витрати в іншій частині, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial