Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 26 червня 2003 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла все своє майно [PERSON] . До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 3,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Макіївської сільської ради. Про наявність заповіту позивач дізналася у липні 2020 року, після того як знайшла його оригінал у будинку [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спадщину ніхто не прийняв. Позивач зверталася до Носівської районної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак отримала листа про те, що\~ встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила, тому їй необхідно звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач просила суд визначити їй додатковий строк терміном три місяці з дня набранням рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17 січня 2022 року. Ухвалою суду від 17 січня 2022 року відкладено підготовче судове засідання до 28 березня 2022 року. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України уведено воєнний стан. Відповідно до розпорядження №2/0/9-22 від 08 березня 2022 року голови Верховного Суду В. Князєва про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ Носівського районного суду Чернігівської області,\~\~\~ яку\~\~\~\~\~ відновлено\~\~\~\~ розпорядженням голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22. Підготовче судове засідання по справі було призначено на 15 липня 2022 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій зазначила, що вона підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а. с. 33). Представник відповідача Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області не з`явилася, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Макіївської сільської ради за наявними в ній матеріалами, указав, що відповідач визнає позовні вимоги (а. с. 37). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. [INFO] в м. Чернігові померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с.\~ 6). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Макіївської сільської ради, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 140614 (а. с. 9). 26 червня 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області Пасічник В.В., зареєстрований в реєстрі за № 24, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а. с. 8) Заповіт є чинним, його не змінено й не скасовано, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 27-28). Згідно з\~ довідкою, виданою виконкомом Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, від 16 липня 2020 року № 490 [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7). Відповідно до\~ ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину. Відповідно до\~ ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що спадкова справа після померлої\~ [INFO] [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 21, 24). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Як слідує з правової позиції Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Макіївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області визнала позов, при цьому відповідачем жодним чином не оспорювалися доводи позивача, викладені у позовній заяві (а. с. 28). Суд ураховує, що Макіївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області є належним відповідачем по справі, оскільки має право на спадкове майно (у розумінні ст. 1277 ЦК України відумерлість спадщини ) та за відсутності інших спадкоємців, визнала позов. Позивач указує про незнання нею до 2020 року про існування заповіту, складеного на її ім`я [PERSON] . Ці обставини у своїй сукупності підтверджують вимоги позову, суд уважає, що визнання їх відповідачем не суперечить закону, а, отже, не порушує жодним чином права інших осіб. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Ураховуючи, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини, спадщина після смерті [PERSON] на час розгляду справи ніким не прийнята, позивач є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці відсутні, а відповідач визнав позов, суд робить висновок про необхідність задоволення позовних вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 4). Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved