Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулось в Острозький районний суд Рівненської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 23443,06 грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного між ним та [PERSON] договору від 14.10.2009, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1000 грн. на кредитну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначає, що позичальник зобов`язався повертати витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, а також погашати заборгованість за відсотками за його користування та оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Вказує, що позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, та те, що законодавством не передбачено обов`язку вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на суму 23443,06 грн., яка складається: 998,40 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 22294,66 грн. загальний залишок за відсотками на прострочену заборгованість, 150,00 грн. заборгованість по пені, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2481,20 грн. Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 22.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. Суд, розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подав. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 та ч.2 ст.509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов`язань. З матеріалів справи встановлено, що 14.10.2009 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до вказаної заяви відповідач своїм підписом підтвердив, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. У заявці на суму ліміту наявна вказівка про розмір кредитного ліміту щодо встановлення якого сторони досягнули згоди, а саме - 1000 грн. З довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", з якою ознайомлений відповідач, встановлено, що базова відсоткова ставка за умовами кредитування щодо вказаної картки становить 2,5%. Обов`язковий щомісячний платіж складав 7% від заборгованості. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. 14.10.2009 АТ КБ "ПриватБанк" відкрив картковий рахунок відповідачу та встановив кредитний ліміт в розмірі 1000 грн. З розрахунку заборгованості за кредитним договором боржника та виписки за договором б/н вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти, користувався ними та здійснював часткове погашення заборгованості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у АТ КБ "ПриватБанк". Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, відповідно до якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути тіло кредиту. При вирішенні спору судом враховується, що відповідач здійснював погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані ним платежі були не регулярними та в недостатньому розмірі, остання проплата заборгованості за кредитом зі сторони відповідача мала місце 30.09.2019, що підтверджується розрахунком заборгованості. Суд приймає до уваги, що відповідач частково виконував умови договору. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що [PERSON] отримав кредит зі сплатою 2,5% на місяць за користування кредитними коштами. Пунктом 5.3 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта. Також на обґрунтування позовних вимог, АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами банківських послуг та Тарифами банку складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Окрім того вказує, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. На підтвердження зазначених тверджень до матеріалів справи позивачем додано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 14.10.2009 та довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", які підписані сторонами. В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що станом на 31.03.2022 заборгованість по процентам за користування кредитом становила 22294,66 грн. і на даний час вона відповідачем не сплачена. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У заяві, на яку посилається позивач строк кредитного ліміту відповідає терміну дії картки. В свою чергу строк дії картки встановлений до 09/13. Доказів перевипуску та вручення банком позичальнику інших карток з продовженим терміном дії, зокрема аж до 2022 року - в справі немає. Отже позивач не підтвердив своє право нараховувати відсотки, зазначені в поданому ним розрахунку заборгованості клієнта після закінчення строку дії його карти (після вересня 2013 року), а в порядку ст.625 ЦК України відсотки також не нараховувались. Неправильність розрахунку позивача полягає не в арифметичних діях, а в принципах та підставах нарахування боргу, що безумовно впливає на його розмір, який не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки станом на 01.10.2013 заборгованість відповідача по процентам за користування кредитом становила 1211,05 грн. і на даний час вона відповідачем не сплачена, то вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором позивач просить, серед іншого, стягнути з відповідача 150 грн. пені. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" визначено що у разі виникнення прострочених зобов`язань, клієнт сплачує банку пеню, яка є сумою базової процентної ставки за договором, розділеної на 30 і нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць і нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму 50 грн. та більше. Оскільки [PERSON] зобов`язання перед банком порушив, то відповідно до довідки про умови кредитування та вимог ст.549 ЦК України з нього на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню пеня. При цьому судом враховано, що позивач,

Outcome: approved