Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради, де третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що [INFO] помер його дід [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 19/100 частин домоволодіння [ADDRESS] (колишня адреса - [ADDRESS] ). Спадкоємцем, яка прийняла спадщину після [PERSON] була його донька, мати позивача, [PERSON] , яка на момент його смерті була зареєстрована та проживала разом з ним, і відповідно успадкувала 19/100 частин домоволодіння. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 38/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , яку успадкував позивач, як син померлої. 20.04.2021 постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS] , оскільки не вставлено прийняття спадщини [PERSON] після батька [PERSON] . За таких обставин, позивач змушений звернутися до суду та просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та визнати за позивачем право власності на 38/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємицею якого була [PERSON] . Ухвалою суду від 31 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, а також витребувано з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори завірені належним чином спадкові справи після [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 07 червня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, підтримавши позовні вимоги та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідач Дніпровська міська рада, будучи повідомленими про день та час розгляду справи, до суду свого представника не направили. Водночас, подали відзиви на позовну заяву та уточнену позовну заяву, в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначили, що позивачем не доведено факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] . Крім того, позивач не надав нотаріусу правовстановлюючі документи на спадковий будинок, а також відсутні відомості про існування рішення Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів від 19.09.1990 №557/39. Третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора надали заяву щодо розгляду справи за відсутності їх представника та вирішення спору згідно чинного законодавства. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до частин першої та третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом частин четвертої, п`ятої Прикінцевих та перехідних положень ЦКУкраїни (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Як роз`яснив у п.1 своєї постанови Пленум Верховного Суду України«Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зміст юридичної процедури встановлення факту прийняття спадщини однією особою від фізичної особи, яка померла, полягає у наданні права особі-спадкоємцю у передбаченому законом порядку реалізувати набуті нею спадкові права. Згідно із ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст. 530 ЦК України в редакції 1963 року). Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 561 ЦК УРСР та п.112 Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (549 ЦК УРСР ). Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (далі по тексту - Інструкція), яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (пункт 113 Інструкції). Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить на праві власності - [PERSON] у розмірі 19/100 частин, [PERSON] в розмірі 19/100 частин та [PERSON] в розмірі 62/100 частин, що підтверджується свідоцтвами про право особистої власності на домоволодіння, інформацією наданою КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР» №6443 від 31 травня 2021 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 12.10.2021. Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів №311 від 15.05.1989 «Про впорядкування нумерації будинків по [ADDRESS] присвоєно номер 264. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина на 19/100 частин домоволодіння [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ). Спадкоємцем, який прийняв спадщину після [PERSON] була його донька [PERSON] , яка на момент його смерті була зареєстрована та проживала разом з ним, що підтверджується наданою домовою книгою. Крім того, в матеріали справи надані письмові докази, як то повідомлення про шлюб [PERSON] та [PERSON] , рішення Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів від 19.09.1990 №557/39, у додатках до якого, а саме Акті від 24.08.1990, було встановлено, що домоволодіння будувалося [PERSON] та його донькою [PERSON] , наданими фотографіями, інформацією КП «ДМБТІ» ДМР» №643 від 31.05.2021, з якої вбачається, що [PERSON] замовляла документи для оформлення спадщини після [PERSON] , заявою [PERSON] в органи РАГСу для отримання повторного свідоцтва про народження, які підтверджують факт того, що [PERSON] та [PERSON] перебували у родинних стосунках, як донька та батько. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 38/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , які успадкував її син [PERSON] . Згідно вимог ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вищезазначені обставини встановлені та підтверджуються дослідженою спадковою справою відкритою після [PERSON] , копія якої наявна в матеріалах справи. Суд не може погодитися із посиланнями представника відповідача Дніпровської міської ради у відзиві на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки такі твердження спростовуються письмовими доказами наданими в матеріали справи, в тому числі реєстрацією права власності у встановленому законом порядку. Доводи представника відповідача про відсутність відомостей щодо існування рішення Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів від 19.09.1990 №557/39 є безпідставними, оскільки позивачем надано до суду рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів від 19.09.1990 №557/39 «Про оформлення документів на домоволодіння по [ADDRESS] », копія якого наявна в матеріалах справи, яким було узаконено за [PERSON] та [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] та затверджено акт часток у користуванні [PERSON] і [PERSON] - 38/100, а у користуванні [PERSON] 62/100 часток і саме на підставі зазначено рішення відбулася державна реєстрація права власності в КП «ДБТІ» ДМР». На підтвердження своїх доводів, представником відповідача належних доказів не надано. Також, не заслуговують на увагу доводи відповідача Дніпровської міської ради щодо відсутності доказів родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи вищезазначеними письмовими доказами. У зв`язку з необхідністю оформлення права власності на належну частку нерухомого майна, позивач звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, 20.04.2021 державним нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С., було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння [ADDRESS] , після [PERSON] , померлого [INFO] спадкоємицею якого була його донька [PERSON] , яка спадщину прийняла та не оформила своїх спадкових прав. Підсумовуючи наведене, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи клопотання позивача залишити судові витрати за її рахунок, суд вважає можливим не розподіляти судові витрати, а залишити їх за позивачем.

Outcome: approved