Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

29.03.2022р. позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКБУД» (далі ТОВ «МАКБУД») про стягнення з відповідача неустойки (пені) в розмірі 88063,61 грн. Обгрунтовував позов тим, що 04.09.2019р. між ТОВ «МАКБУД» як забудовником та Приватним акціонерним товариством «Компанія з управління активами «Національний резерв» (далі ПрАТ «КУА «Національний резерв») як інвестором укладено договір про пайову участь № ПФТ-268 (далі основний договір), згідно з яким ТОВ «МАКБУД» зобов`язалося збудувати та ввести в експлуатацію об`єкт капітального будівництва будівництво групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями, підземними паркінгами та спортивно-адміністративного комплексу за адресою: [ADDRESS] . Запланований строк прийняття в експлуатацію 4 квартал 2022 року (почергова здача в експлуатацію). Пунктом 5.3 цього договору передбачено, що за невиконання чи несвоєчасне виконання забудовником зобов`язань щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва забудовник несе відповідальність у вигляді неустойки (штрафу) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від ціни об`єкта інвестування за кожен день прострочення виконання. 09.10.2019р. між ПрАТ «КУА «Національний резерв» як первісним кредитором, [PERSON] як новим кредитором та ТОВ «МАКБУД» як боржником укладено договір № ПФТ-291 про відступлення права вимоги по Договору про пайову участь № ПФТ-268 від 04.09.2019р. (далі договір про відступлення права вимоги), за яким ПрАТ «КУА «Національний резерв» передало, а [PERSON] прийняв та оплатив право вимоги, що належало ПрАТ «КУА «Національний резерв», стає кредитором замість первісного кредитора за основним договором і приймає обов`язки сторони за основним договором. Об`єктом інвестування за договором про відступлення права вимоги є квартира в об`єкті капітального будівництва з такими технічними характеристиками: під`їзд черга 2, секція А; будівельний номер об`єкта інвестування 72; поверх об`єкта інвестування 10; проектна загальна площа, кв.м. 46,08; проектна житлова площа, кв.м. 16,85; кількість житлових кімнат 1, а об`єктом капітального будівництва той самий об`єкт, що визначений в основному договорі, запланований строк прийняття в експлуатацію об`єкта в цілому 4 квартал 2022 року (почергова здача в експлуатацію), 2 черга будівництва 2 квартал 2020 року. [PERSON] повністю виконав свої обов`язки, передбачені договором про відступлення права вимоги, сплативши ПрАТ «КУА «Національний резерв» 587520 грн. Відповідно до п. п. 3.4.1, 3.4.2 договору про відступлення права вимоги [PERSON] набув усіх прав та обов`язків за основним договором і право вимагати від боржника належного виконання умов основного договору. Оскільки ТОВ «МАКБУД» до закінчення 2 кварталу 2020 року і станом на 23.02.2022р. не ввів у експлуатацію 2 чергу будівництва, де знаходиться квартира [ADDRESS] , яка повністю проінвестована повивачем, відповідач повинен сплатити відповідно до п. 5.3. основного договору неустойку, розмір якої за період з 29.03.2021р. по 23.02.2022 р. (у межах позовної давності та до введення воєнного стану в Україні) становить 88063,61 грн. 01.04.2022р. ухвалою судді відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 19.04.2022р. на 10 год. 15 хв. У зв`язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та відсутністю підтверджень про отримання ним судових повісток розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема на 19.05.2022р. на 11 год. та на 21.06.2022р. на 12 год. 12.05.2022р. позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] подав заяву про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 9000 гривень. 13.06.2022р. представник відповідача [PERSON] подав відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до того, що відповідно до умов основного договору запланований строк прийняття в експлуатацію об`єкта капітального будівництва 4 квартал 2022 року, який ще не настав, а запланованого строку прийняття в експлуатацію 2 черги будівництва цим договором не визначено. Такий строк (запланований, а не конкретний) визначений умовами договору про відступлення права вимоги 2 квартал 2020 року, але разом із тим, цей договір не містить умов щодо сплати ТОВ «МАКБУД» неустойки за невиконання чи несвоєчасне виконання зобов`язань щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва, як це передбачено п. 5.3 основного договору, стороною якого [PERSON] не є. Конкретні строки прийняття в експлуатацію жодним із цих договорів не визначені. З березня 2020 року в Україні запроваджено карантин, що суттєво ускладнило введення об`єкта в експлуатацію, оскільки органи держархбудконтролю повноцінно не працювали. Пункт 5.3 основного договору суперечить вимогам Закону, зокрема ст. 549 ЦК України, оскільки неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, є пенею, а не штрафом. Розрахунок неустойки виконаний позивачем виходячи з суми сплачених ним коштів, а не вартості об`єкта інвестування, як це передбачено п. 5.3. основного договору, а тому є неправильним. З цих підстав відповідач просив відмовити в задоволенні позову, а також стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до наданих у подальшому клопотань представник відповідача просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2600 грн. за травень 2022р. та 9576 грн. за червень 2022р. У судовому засіданні 21.06.2022р. заслухано вступне слово представників сторін, які надали пояснення, аналогічні тим, що викладені в їхніх заявах по суті справи, та оголошено перерву до 19.07.2022р. до 11 год. У судовому засіданні 19.07.2022р. представники сторін підтримали раніше надані ними письмові та усні пояснення, представник позивача просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн., представник відповідача відмовити в задоволенні позову з мотивів, викладених у відзиві, стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 2600 грн. за травень 2022р. та 9576 грн. за червень 2022р. Також представниками кожної зі сторін заявлено про необгрунтованість та неспівмірність витрат на правничу допомогу, понесених іншою сторною, та вони підтримали надані ними письмові клопотання про зменшення розміру цих витрат. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 04.09.2019р. між ТОВ «МАКБУД» як забудовником та Приватним акціонерним товариством «Компанія з управління активами «Національний резерв» (далі ПрАТ «КУА «Національний резерв») як інвестором укладено договір про пайову участь № ПФТ-268 (далі основний договір), згідно з яким ТОВ «МАКБУД» зобов`язалося збудувати та ввести в експлуатацію об`єкт капітального будівництва. Пунктом 1.1.1 основного договору визначено, що об`єктом капітального будівництва є будівництво групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями, підземними паркінгами та спортивно-адміністративного комплексу за адресою: [ADDRESS] . Запланований строк прийняття в експлуатацію 4 квартал 2022 року (почергова здача в експлуатацію). У п. 1.1.4 зазначено, що запланований строк прийняття в експлуатацію може бути зміненим. Не є порушенням умов договору зміна календарного плану будівництва на термін до 90 робочих днів. Пунктом 5.3 цього договору передбачено, що за невиконання чи несвоєчасне виконання забудовником зобов`язань щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва забудовник несе відповідальність у вигляді неустойки (штрафу) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від ціни об`єкта інвестування за кожен день прострочення виконання. Відповідно до Протоколу погодження об`єкта інвестування, що є додатком № 1 до основного договору, об`єктом інвестування за основним договором є квартира в об`єкті капітального будівництва з такими технічними характеристиками: під`їзд черга 2, секція А; будівельний номер об`єкта інвестування 72; поверх об`єкта інвестування 10; проектна загальна площа, кв.м. 46,08; проектна житлова площа, кв.м. 16,85; кількість житлових кімнат 1, ціна об`єкта інвестування 414720 грн. 09.10.2019р. між ПрАТ «КУА «Національний резерв» як первісним кредитором, [PERSON] як новим кредитором та ТОВ «МАКБУД» як боржником укладено договір № ПФТ-291 про відступлення права вимоги по Договору про пайову участь № ПФТ-268 від 04.09.2019р. (далі договір про відступлення права вимоги). В розділі «Визначення термінів» договору про відступлення права вимоги зазначено, що об`єктом інвестування за договором про відступлення права вимоги є квартира в об`єкті капітального будівництва з такими технічними характеристиками: під`їзд черга 2, секція А; будівельний номер об`єкта інвестування 72; поверх об`єкта інвестування 10; проектна загальна площа, кв.м. 46,08; проектна житлова площа, кв.м. 16,85; кількість житлових кімнат 1; об`єктом капітального будівництва будівництво групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями, підземними паркінгами та спортивно-адміністративного комплексу за адресою: [ADDRESS] ; запланований строк прийняття в експлуатацію: об`єкта в цілому 4 квартал 2022 року (почергова здача в експлуатацію), 2 черга будівництва 2 квартал 2020 року. Відповідно до п. 1.1 договору про відступлення права вимоги ПрАТ «КУА «Національний резерв» передає, а [PERSON] приймає та оплачує право вимоги, що належить ПрАТ «КУА «Національний резерв», стає кредитором замість первісного кредитора за основним договором і, відповідно, приймає обов`язки сторони за основним договором. [PERSON] повністю виконав свої обов`язки, передбачені п. 2.1, 2.2 договору про відступлення права вимоги, сплативши ПрАТ «КУА «Національний резерв» 587520 грн., що підтверджується актом виконання зобов`язань від 27.03.2020р., який є додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги, та платіжними дорученнями від 19.10.2019р., 10.01.2020р., 23.03.2020р. Відповідно до п. п. 3.4.1, 3.4.2 договору про відступлення права вимоги [PERSON] набув усіх прав та обов`язків за основним договором і право вимагати від боржника належного виконання умов основного договору. Пунктом 3.5.1 договору про відступлення права вимоги передбачено обов`язок боржника (ТОВ «МАКБУД») виконати свій обов`язок за основним договором на користь нового кредитора ( [PERSON] ). Відповідно до п. 4.1 договору про відступлення права вимоги у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Відповідно до довідки № 14 від 08.06.2022р., виданої ТОВ «МАКБУД», станом на 23.062.2022р. загальна сума заборгованості інвесторів перед ТОВ «МАКБУД» за укладеними договорами на будівництво 2 черги будівництва групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями, підземними паркінгами та спортивно-адміністративного комплексу за адресою: [ADDRESS] становить 2599086 грн., загальна кількість боржників 14 осіб. З метою отримання інформації про обсяги прийнятої в експлуатацію житлової нерухомості (об`єктів житлового будівництва) за 2019, 2020, 2021р.р та основні чинники, що вплинули на динаміку обсягів прийнятої житлової нерухомості в 2020 та 2021р.р., представник відповідача 08.06.2022р. звернувся із адвокатськими запитами до Міністерства розвитку громад та Територій України, та конфедерації будівельників України, а 17.06.2022р. до Державної служби статистики. У відповідь на запит 17.06.2022р. Державна служба статистики надала таблицю загальної площі житлових будівель, прийнятих у експлуатацію в 2019, 2020, 2021р.р., та повідомила, що така інформація міститься на офіційному вебсайті Держстату та у мобільному додатку «Статистика в смартфоні», дослідивши інформацію з яких, представник відповідача виявив, що у 2020р. у порівнянні з 2019р. відбулося суттєве зменшення обсягу прийнятої в експлуатацію житлової нерухомості. 04.10.2010р. Інспекція Держархбудконтролю у Тернопільській області видала дозвіл на виконання будівельних робіт № 34-18/10 технічному коледжу Тернопільського державного технічного університету (замовнику), ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» (підряднику) на виконання будівельних робіт з будівництва 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Строк дії дозволу 4 квартал 2012р. Відповідач стверджує, що саме на підставі цього дозволу здійснюється будівництво групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями, підземними паркінгами та спортивно-адміністративного комплексу за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.01.2021р. за адресою: [ADDRESS] у комунальній власності перебуває земельна ділянка 6,5396 га для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, кадастровий номер 61101100000:04:002:0024. Як убачається з відповіді Державної інспекції архітектури та містобудування України від 08.07.2022р. № 4924/05/13-22, у Реєстрі будівельної діяльності за параметром пошуку «кадастровий номер ділянки: 61101100000:04:002:0024» відомостей щодо видачі/реєстрації документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту не виявлено. Із довідки про стан будівництва № 20 від 13.07.2022р., виданої ТОВ «МАКБУД», вбачається, що секція А 2 черги будівництва групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями, підземними паркінгами та спортивно-адміністративного комплексу за адресою: [ADDRESS] збудована на 90%. На даний час виконуються будівельні роботи з метою їх якнайшвидшого завершення та планується розпочати процедуру прийняття в експлуатацію в короткостроковій перспективі. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до\~ч.\~ч.\~1\~ 3\~ст.\~549\~ЦК України\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Так, судом установлено, що 04.09.2019р. між ТОВ «МАКБУД» як забудовником та ПрАТ «КУА «Національний резерв» як інвестором укладено договір про пайову участь № ПФТ-268 (основний договір), згідно з яким ТОВ «МАКБУД» зобов`язалося збудувати та ввести в експлуатацію об`єкт капітального будівництва будівництво групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями, підземними паркінгами та спортивно-адміністративного комплексу за адресою: [ADDRESS] . Запланований строк прийняття в експлуатацію 4 квартал 2022 року (почергова здача в експлуатацію). Пунктом 5.3 цього договору передбачено, що за невиконання чи несвоєчасне виконання забудовником зобов`язань щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва забудовник несе відповідальність у вигляді неустойки (штрафу) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від ціни об`єкта інвестування за кожен день прострочення виконання. 09.10.2019р. між ПрАТ «КУА «Національний резерв» як первісним кредитором, [PERSON] як новим кредитором та ТОВ «МАКБУД» як боржником укладено договір № ПФТ-291 про відступлення права вимоги по Договору про пайову участь № ПФТ-268 від 04.09.2019р. (договір про відступлення права вимоги), за яким ПрАТ «КУА «Національний резерв» передало, а [PERSON] прийняв та оплатив право вимоги, що належало ПрАТ «КУА «Національний резерв», став кредитором замість первісного кредитора за основним договором і набув усіх прав та обов`язків сторони за основним договором. Об`єктом інвестування за договором про відступлення права вимоги є квартира в об`єкті капітального будівництва з такими технічними характеристиками: під`їзд черга 2, секція А; будівельний номер об`єкта інвестування 72; поверх об`єкта інвестування 10; проектна загальна площа, кв.м. 46,08; проектна житлова площа, кв.м. 16,85; кількість житлових кімнат 1; об`єктом капітального будівництва будівництво групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями, підземними паркінгами та спортивно-адміністративного комплексу за адресою: [ADDRESS] ; запланований строк прийняття в експлуатацію: об`єкта в цілому 4 квартал 2022 року (почергова здача в експлуатацію), 2 черга будівництва 2 квартал 2020 року. Відповідно до п. 4.1 договору про відступлення права вимоги у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Положень про сплату ТОВ «МАКБУД» неустойки за невиконання чи несвоєчасне виконання забудовником зобов`язань щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва договір про відступлення права вимоги не містить. Така відповідальність ТОВ «МАКБУД» передбачена лише п. 5.3 основного договору. Позивач [PERSON] не є стороною цього договору. Договір про відступлення права вимоги, стороною якого є позивач, хоч і надав [PERSON] увесь обсяг прав та обов`язків, які за основним договором належали ПрАТ «КУА «Національний резерв», але по-іншому врегульовує відповідальність сторін, зокрема, у випадку порушення своїх зобов`язань за договором про відступлення права вимоги сторони несуть відповідальність, визначену саме цим договором (про відступлення права вимоги), а не основним договором. Крім того, в основному договорі визначений лише запланований строк прийняття в експлуатацію цілого об`єкта капітального будівництва будівництва групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями, підземними паркінгами та спортивно-адміністративного комплексу за адресою: [ADDRESS] , а не окремих його черг. Цей строк визначений як 4 квартал 2022 року і він ще не настав. Відповідальності ТОВ «МАКБУД» за невиконання чи несвоєчасне виконання забудовником зобов`язань щодо будівництва та введення в експлуатацію окремих черг об`єкта капітального будівництва, в тому числі 2 черги, ні основним договором, ні договором про відступлення права вимоги не передбачено. За таких обставин суд вважає, що підстави стягнення з відповідача в користь позивача неустойки, передбаченої п. 5.3 основного договору, відсутні. А тому в задоволенні позову слід відмовити. Оскільки в позові відмовлено саме з цієї підстави, інші заперечення , зокрема про те, що договорами визначені заплановані, а не конкретні строки прийняття в експлуатацію, про те, що складнощі введення об`єкта в експлуатацію зумовлені запровадженням карантину в Україні, про невідповідність пункту 5.3 основного договору статті 549 ЦК України та неправильність виконання позивачем розрахунку неустойки на вирішення справи не вплинули. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача підлягають стягненню в користь відповідача понесені судові витрати. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Зокрема, згідно з ч. ч. 1, 2 цієї статті судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до\~ч.\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Аналіз наведених положень ЦПК України дає підстави суду для висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved