Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

30.12.2021 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області з Калинівського районного суду Вінницької області за підсудністю надійшла цивільна справа №132/3321/20, за позовною заявою [PERSON] до Адвоката Ткачук І.В. про стягнення моральної шкоди та визнання дій відповідача протиправними. Позовні вимоги позивачем умотивовані тим, що вона звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом щодо недотримання порядку визначення вартості видачі публічної інформації, які вона намагалася отримати від Жмеринського районного відділу освіти та від керівника даного відділу Цимбал І.В. На дату відкриття провадження в цій справі представником позивача був [PERSON] . Розгляд справи було розпочато за правилами спрощеного позовного провадження. Згодом ухвалою суду від 11.03.2019 було прийнято рішення про подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження. З цього моменту, представник [PERSON] міг бути лише в якості вільного слухача. В зв`язку з цим, позивач звернулася до Вінницького місцевого центру із надання вторинної безкоштовної правової допомоги, щодо призначення даним центром адвоката, який повинен був представляти її інтереси в суді по справі №0240/3058/18-а. Вказує, що після отримання Вінницьким місцевим центром із надання вторинної безкоштовної правової допомоги пакету документів, даним центром було прийнято рішення (наказ №323/04 від 28.03.2019 ) про призначення в дану судову справу адвоката Ткачук І.В., та із яким нею було підписано в належний спосіб угоду та договір на представництво інтересів в даній судовій справі. Однак, не бажаючи виконувати вимоги норм чинного законодавства та доручення Вінницького місцевого центру із надання вторинної безкоштовної правової допомоги, щодо надання їй правової допомоги, зазначений адвокат подав до Вінницького місцевого центру із надання вторинної безкоштовної правової допомоги власну заяву 05.06.2019 та до даної заяви подав копії із судових засідань по даній справі, за період до 11 березня 2019 , коли повноваження її представника в даній справі виконував [PERSON] . Зазначає, що на підставі недостовірної заяви адвоката Ткачук І.В. від 05.06.2019 , в частині того що в справі №0240/3058/18-а інтереси [PERSON] представляє інший адвокат, Вінницьким місцевим центром із надання вторинної безкоштовної правової допомоги було винесено наказ № 47/10 від 20 червня 2019 року про припинення в наданні їй правої допомоги та анулювання договору з адвокатом Ткачук І.В. в справі за адміністративним позовом [PERSON] . Отже вважає, що Вінницьким місцевим центром із надання вторинної безкоштовної правової допомоги в протиправний спосіб на підставі незаконних дій відповідача її було позбавлено права на правову допомогу в судовій справі № 0240/3058/18-а. Також зазначає, що нехтуючи основами чинного законодавства про звернення громадян, та Законом України «Про безоплатну правову допомогу» Вінницький місцевий центром із надання вторинної безкоштовної правової допомоги, на підставі поданої недостовірної заяви відповідача в котре своїм наказом №604/04 від 11 липня 2019 року повторно відмовив їй в наданні правої допомоги в межах даної судової справи. З метою\~захисту своїх\~прав позивач\~звернулася до\~Вінницького окружного\~адміністративного суду,\~який \~рішенням від\~18\~грудня 2019\~року у\~справі №\~120/3352/19-а визнав протиправною бездіяльність Координаційного центру з надання правової допомоги, яка полягає у не розгляді заяви [PERSON] від 14 серпня 2019 року та неповідомленні про наслідки розгляду заяви у строк, визначений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян"; зобов`язав Координаційний центр з надання правової допомоги розглянути заяву [PERSON] від 14 серпня 2019 року та повідомити про наслідки її розгляду у строк, визначений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян"; визнав протиправними дії Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо винесення наказів №47/10 від 20 червня 2019 року та №604/04 від 11 липня 2019 року. Вказує,\~що обставини,\~викладені у\~заяві адвоката\~Ткачук І.В.\~від 05\~червня 2019\~року,\~Вінницьким окружним\~адміністративним судом\~по зазначеній\~справі визнано\~такими,\~що не\~непідтверджені належними доказами; відповідним судовим рішенцям що набуло законної сили було встановлено, як наслідок, протиправними слід визнати дії Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо прийняття наказу №604/04 від 11 липня 2019 року, яким відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] , адже суд встановив, що підстав для припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі наказу №323/04 від 28 березня 2019 року не існувало. Обґрунтовуючи розмір завданої моральної шкоди позивач посилається на те, що завдяки протиправній бездіяльності відповідача, з її боку були втрачені нормальні життєві зв`язки, був змінений налагоджений її спосіб життя, що призвело до того, що вона вимушена була докласти додаткових зусиль для організації її життя, та життя її сім`ї, щоб відстоювати свої права в суді. Також через протиправні дії відповідача, вона отримала суттєве погіршення стану здоров`я, вимушена була тривалий час лікуватися від тих хворіб, які стали наслідком її хвилювання, в частині того, що вона своєчасно не отримала належну правову допомогу з боку відповідача та в результаті чого в судах України відповідний адміністративний позов позивача не був задоволений. Тому позивач, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог просить суд: -\~визнати протиправними\~дії відповідача:\~щодо того що в межах судової справи №0240/3058/18-а, що розглядалася Вінницьким оружним адміністративним судом відповідачем в протизаконний спосіб та власними діями було навмисно зупинено їй- [PERSON] гарантовану державою України професійну правову допомогу; щодо того, що завдяки протиправним діям відповідача було порушено право позивача на судовий захист в судах України; щодо того, що завдяки протиправним діям відповідача позивач вимушена була тратити власний час та кошти щодо написання та заяв та звернень до органів влади, щодо вчинення протиправних дій відповідача, які стали підставою для припинення правової допомоги позивачу; щодо того, що завдяки протиправними діями відповідача фактично зобов`язано було в подальшому позивача в судовому порядку визнавати дії відповідних центів із надання правової допомоги незаконними, що також потребувало додаткових матеріальних та моральних зусиль для організації життя позивача; щодо того що в результаті протиправних дій відповідача у позивача через хвилювання за своєчасну не отриману правову допомогу погіршився стан здоров`я та позивач тривалий лікувалася в медичних закладах; щодо того, що відповідач умисно власними діями подала недостовірні звернення до Вінницького центру із надання вторинної правової допомоги, які стали основою наказу Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №47/10 від 20 червня 2019 року, щодо безпідставного припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] , яка надавалася згідно з наказом даного центру №323/04 від 28 березня 2019 року; щодо того що протиправними діями відповідача була створена, а в подальшому подана заява адвоката Ткачук І.В. до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 05 червня 2019 року із документи до такої заяви, як копій журналів судових засідань від 19 грудня 2018 року та від 25 березня 2019 року у справі №0240/3058/18-а, які по своїй суті не відповідали реальним обставинам слухання справи №0240/3058/18-а, яка розглядалася Вінницьким окружним адміністративним судом, та тому що в межах даної судової справи не було іншого фахівця в області права (адвоката); що діями відповідача умисно порушено в справі №0240/3058/18-а, яка розглядалася Вінницьким окружним адміністративним судом Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Закон України «Про безоплатну правову допомогу», та «Стандарт якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі"; - стягнути з [PERSON] на її користь суму моральної шкоди завданої неправомірними діями відповідача в сумі 30\~000 гривень. Окрім того, позивач подала заяву, в якій просила суд винести окрему ухвалу на адресу голови КДКА Вінницької області та Міністерства юстиції щодо вжиття заходів до відповідача за невиконання нею належним чином своїх професійних обов`язків як адвоката (Т.3 а.с.127-134) . 07.07.2022 позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, при цьому за допомогою підсистеми електронний суд, подала заяви про проведення розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. 07.07.2022\~у судовому\~засіданні представник\~позивача \~адвокат Тарасюк\~О.М.\~підтримала позовні\~вимоги у\~повному обсязі\~з підстав\~ зазначених\~ у\~позові,\~просила його\~задовільнити. 07.07.2022 відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, попередньо на електронну адресу суду подала заяву, в якій просила суд розгляд справи проводити у її відсутності, відмовити у задоволені позову; відзив на позов не подала , мотивів відмови у позові суду не навела. Суд, з урахуванням міркування представника позивача, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб. 25.03.2022\~у судовому\~засіданні представник\~позивача \~адвокат Тарасюк\~О.М. підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позові та надала аналогічні пояснення за позовом. Свідок [PERSON] допитаний 25.03.2022 в судовому засіданні підтвердив існування обставини та розвиток подій вказаних у позовній заяві, яку він складав та був представником позивача ( своє матері) за довіреністю до призначення адвоката Ткачук І.В. , а також в інших зазначених позивачем у позові судових справах. Вислухавши пояснення представника позивача, свідка, вивчивши позовну заяву з урахуванням збільшення позовних вимог, дослідивши матеріали адміністративних справ №0240/3058/18-а та №120/3352/19-а, наявні письмові докази в даній цивільній справі та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволені, виходячи з такого. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України , кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до ч.ч.1,2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права;2) визнання правочину недійсним;3)припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення;) примусове виконання обов`язку в натурі;6) зміна правовідношення;7) припинення правовідношення;8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом установлено, що позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання, безстроково, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК №538963, серії 10 ААВ (Т.1 а.с.9). В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №0240/3058/18-а за позовом [PERSON] до Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації, начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Цимбал Інни Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області, Жмеринська районна державна адміністрація про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії. З моменту відкриття провадження вказана справа розглядалася з правилами спрощеного позовного провадження, а з 11 березня 2019 року після постановлення ухвали суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. До розгляду справи у порядку загального позовного провадження інтереси позивача [PERSON] на підставі частини 2\~статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України\~представляв за довіреністю фізична особа- [PERSON] (Т. 1 а.с.11) Проте, після переходу судом до розгляду справи за правилами загального позовного провадження [PERSON] не міг в подальшому здійснювати представницькі функції, оскільки не мав статусу адвоката. 26 березня 2019 року [PERSON] звернулася із заявою до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про надання безоплатної вторинної правової допомоги. Наказом Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №323/04 від 28.03.2019 було надано безоплатну вторинну правову допомогу [PERSON] та призначено адвоката Ткачук І.В. відповідача у даній справі для надання безоплатної вторинної правової допомоги позивача [PERSON] в справі №0240/3058/18-а. 05\~червня 2019\~року адвокат\~Ткачук І.В.\~звернулася із\~заявою до\~директора Вінницького\~місцевого центру\~з надання\~безоплатної вторинної\~правової допомоги\~щодо припинення\~дії доручення\~щодо представлення\~інтересів позивача\~ [PERSON] \~у справі\~№0240/3058/18-а.,\~яка \~обґрунтована тим,\~що адвокатові\~не вдалося\~зустрітися з\~клієнткою,\~а також\~тим,\~що інтереси\~позивача [PERSON] \~ в\~суді представляє\~її син\~ [PERSON] ,\~який неодноразово\~від позивача\~подавав як\~її представник\~зави і\~підписував їх,\~що підтверджує\~ журналом\~судового засідання\~в якому\~в якості\~представника позивача\~вказаний [PERSON] \~,\~та з\~посилкою на\~п.3\~ч.1\~ст.\~23\~ Закону\~України «Про\~безоплатну правову\~допомогу», просить припинити надання нею безоплатної вторинної правової допомоги позивачу [PERSON] (Т.3 а.с.28). За результатами розгляду поданої заяви В.о. директора Вінницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги своїм наказом №47/10 від 20 червня 2019 року припинив надання безоплатної вторинної правової допомоги, що надавалася згідно з наказом №323/04 від 28 березня 2019 року, оскільки знайшли підтвердження факти, викладені у заяві адвоката Ткачук І.В. , про що свідчать копії журналів судових засідань від 19 грудня 2018 року та від 25 березня 2019 року, складених в ході розгляду Вінницьким окружним адміністративним судом справи №0240/3058/18-а.( Т.3 а.с.24) 08 липня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до директора Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою про призначення їй адвоката, вказавши на те, що підстав для припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі наказу від 20 червня 2019 року не було ( Т. 3 а.с.25). Наказом №604/04 від 11 липня 2019 року заявниці відмовлено у наданні безоплатної вторинної правової допомоги у зв`язку із тим, що їй раніше вже надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання за зверненням від 26 березня 2019 року. Зі змісту листа Вінницького окружного адміністративного суду від 10.07.2019 адресованого позивачу, судом встановлено, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа №0240/3058/18-а за позовом [PERSON] до Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації, Начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Цимбал І.В., за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Жмеринської районної державної адміністрації, про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою суду від 19.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (Т.1 а.с.14). Також, судом встановлено, що ухвалою суду від 11.03.2019 вирішено продовжити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У період з 19.09.2018 по 11.03.2019 інтереси [PERSON] в межах розгляду даної справи представляв [PERSON] . В той же час, починаючи з 10.04.2019 інтереси позивача [PERSON] представляла адвокат - Ткачук І.В. Разом з тим, у заяві про відкладення судового засідання вх. №31230 від 13.06.2019 адвокат, уповноважений на представництво інтересів [PERSON] в межах даної справи, повідомила суд про те, що вона вимушена була звернутись до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою про припинення доручення виданого для надання правової допомоги [PERSON] , однак остаточне рішення про його припинення ще не прийнято. На даний момент в матеріалах справи відсутні докази про наявність у [PERSON] будь-якого іншого представника, уповноваженого на представництво її інтересів в межах даної справи. Починаючи з 11.04.2019 [PERSON] приймає участь в судових засіданнях в якості вільного слухача. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2019 року у справі №0240/3058/18-а заяву [PERSON] про надання безоплатної вторинної допомоги у справі №0240/3058/18-а - задоволено та забезпечено [PERSON] наданням безоплатної вторинної правової допомоги Вінницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги (Т.1 а.с.15-16). Наказом №54/10 від 06 серпня 2019 року, яким скасовано наказ Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №47/10 від 20 червня 2019 року 09\~серпня 2019\~року позивач\~ [PERSON] \~звернулася до\~директора Вінницького\~місцевого центру\~з надання\~безоплатної вторинної\~правової допомоги\~про надання\~безоплатної вторинної\~правової допомоги (Т.3 а.с.28) 14 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до директора Координаційного центру з надання правової допомоги із заявою в порядку Закону України «Про звернення громадян», у якій просила вжити заходи реагування до посадових осіб Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо безпідставного припинення надання безоплатної правової допомоги, провести службову перевірку щодо невиконання посадовими особами Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги своїх посадових обов`язків, вжити заходів реагування до адвоката [PERSON] шляхом подання належних звернень до голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури у Вінницькій області, а також зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури у Вінницькій області провести відповідну службову перевірку (Т.1 а.с.11-12, справа №120/3352/19-а). З метою перевірки викладених у зверненні фактів Координаційний центр з надання правової допомоги листом вих.№Р-1440-19/11-1 від 19 серпня 2019 року надіслав за належністю звернення [PERSON] для розгляду до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області (Т.1 а.с.119, справа №120/3352/19-а). Листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області вих. №586/02-29 від 02 вересня 2019 року повідомлено Координаційний центр з надання правової допомоги, про результати розгляду звернення [PERSON] . У вказаному листі поінформовано про причини припинення надання [PERSON] безоплатної вторинної правової допомоги, а також про підстави скасування наказу №47/10 від 20 червня 2019 року (Т.1 а.с.120, справа №120/3352/19-а). З досліджених в судовому засіданні 07.07.2022 матеріалів адміністративної справи №0240/3058/18-а, судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.09.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено (Т.3 а.с.199-203, справа №0240/3058/18-а). Також, з досліджених в судовому засіданні матеріалів адміністративної справи №120/3352/19-а, судом убачається, що 06.08.2019 наказом Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №54/10 скасовано наказ про припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] №47/10 від 20.06.2019 та припинення дії доручення 159 від 29.03.2019 року. Також було відновлено дію доручення №159 ввід 29.03.2019 року, виданого адвокату Ткачук І.В. (Т.1 а.с.61, справа №120/3352/19-а). Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/3352/19-а від 18.12.2019, адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Координаційного центру з надання правової допомоги, яка полягає у не розгляді заяви [PERSON] від 14 серпня 2019 року та неповідомленні про наслідки розгляду заяви у строк, визначений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»; зобов`язано Координаційний центр з надання правової допомоги розглянути заяву [PERSON] від 14 серпня 2019 року та повідомити про наслідки її розгляду у строк, визначений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»; визнано протиправними дії Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо винесення наказів №47/10 від 20 червня 2019 року та №604/04 від 11 липня 2019 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено (Т.1 а.с.156-161, справа №120/3352/19-а). Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року, яка постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2020 залишено без змін, встановлено , що обставини, викладені у заяві адвоката Ткачук І.В. від 05 червня 2019 року, є такими, що не підтверджені належними доказами, адже копії журналів судових засідань від 19 грудня 2018 року та від 25 березня 2019 року можуть лише свідчити про те, що у ці дні [PERSON] брав участь у справі як представник позивача [PERSON] ; при цьому, наказ №323/04, яким [PERSON] надано безоплатну вторинну правову допомогу датований 28 березня 2019 року. Тобто, суд встановив, що наказ №47/10 від 20 червня 2019 року обґрунтований тими доказами, що свідчать про події, які мали місце до надання позивач [PERSON] безоплатної вторинної правової допомоги (судові засідання, про якій йдеться у наказі №47/10, відбувалися 19 грудня 2018 року та 25 березня 2019 року; натомість, правову допомогу позивачу надано наказом від 28 березня 2019 року). Отже суд прийшов висновку , що копії журналів судових засідань від 19 грудня 2018 року та від 25 березня 2019 року не можуть бути належними доказами, що підтверджують залучення позивачем іншого представника до участі у справі, у якій призначено представника відповідно до Закону "Про безоплатну правову допомогу", адже такі можуть свідчити лише про те, що [PERSON] здійснював представництво інтересів [PERSON] до надання їй безоплатної вторинної правової допомоги, що виключає можливість припинення надання правової допомоги за наведених обставин. А відтак, суд прийшов висновку що дії Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо винесення наказу №47/10 від 20 червня 2019 року судом обґрунтовано визнано протиправними. Також, суду зазначив в рішенні про безпідставність наказу №47/10 від 20 червня 2019 року також свідчить лист керівника апарату Вінницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року, яким підтверджено те, що з 11 квітня 2019 року [PERSON] не брав участі у судових засіданнях у справі №0240/3058/18-а як представник позивача [PERSON] . Водночас, саме ці обставини слугували підставою для прийняття наказу №54/10 від 06 серпня 2019 року, яким скасовано наказ Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №47/10 від 20 червня 2019 року, що свідчить про визнання місцевим центром необґрунтованості скасованого наказу. Як наслідок, суд вказав , що протиправними є дії Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо прийняття наказу №604/04 від 11 липня 2019 року, яким відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги позивачу [PERSON] адже суд встановив, що підстав для припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі наказу №323/04 від 28 березня 2019 року не існувало. Рішенням\~Шевченківського районного\~суду \~м.\~Києва від\~09.09.2021\~позов [PERSON] \~до Держави\~України в\~особі Державною\~казначейською службою\~України,\~Координаційного центру\~з надання\~правової допомоги,\~ про\~відшкодування моральної\~шкоди задоволений\~частково,\~стягнуто шляхом\~безспірного списання\~з Державною\~казначейською службою\~України з\~відповідного казначейського\~рахунку на\~користь [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн., а в інший частині позову- відмовлено. Зі змісту даного рішення судом встановлено, що встановлена необґрунтованість надіслання Координаційним центром з надання правової допомоги в порядку частини 3 статті 7 Закону до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області заяви позивача [PERSON] від 14 серпня 2019 року за належністю, оскільки саме Координаційний центр є компетентним суб`єктом по розгляду заяви [PERSON] від 14 серпня 2019 року. Відтак, саме Координаційний центр з надання правової допомоги повинен був розглянути заяву [PERSON] від 14 серпня 2019 року. Проте, Координаційний центр з надання правової допомоги всупереч наведеному вище листом вих. №Р-1440-19/11-1 від 19 серпня 2019 року надіслав за належністю заяву [PERSON] від 14 серпня 2019 року до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Окрім того, судом також було встановлено, що доказів повідомлення заявницю про результати розгляду її заяви від 14 серпня 2019 року матеріали адміністративної справи не містять. Лист вих. № Р-1440-19/11-1 від 19 серпня 2019 року, яким Координаційний центр з надання правової допомоги надіслав заяву позивача до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області, не може вважатися доказом повідомлення позивача про результати розгляду її заяви в розумінні частини 1 статті 15 Закону. Відтак, судом було встановлено, що Координаційним центром з надання правової допомоги допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не розгляді та неповідомленні [PERSON] про наслідки розгляду її заяви від 14 серпня 2019 року. ( Т. 3 а.с.1281-195). З доданих медичних документів, судом встановлено, що позивач [PERSON] в січні 2020 року неодноразово та 07.02.2020 зверталася до лікарів різної спеціальності , у зв`язку з погіршення стану здоров`я , які в свою чергу призначали позивачу лікування , яка несла витрати на купівлю призначених ними ліків. ( Т. 1 а.с.18-23) Суд наголошує,\~що згідно\~до положень,\~викладених в\~ ч.ч.4,5,\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Оскільки вище приведеними судом рішеннями судів у цивільній та адміністративних справах, вже були встановлені обставини того що : - викладені у заяві адвоката Ткачук І.В. від 05 червня 2019 року, є такими, що не підтверджені належними доказами, що призвело до визнання судом дій Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо винесення наказу №47/10 від 20 червня 2019 року судом протиправними за обставин того, що копії журналів судових засідань від 19 грудня 2018 року та від 25 березня 2019 року не можуть бути належними доказами, що підтверджують залучення позивачем іншого представника до участі у справі, в якій призначено представника відповідно до Закону "Про безоплатну правову допомогу", адже такі можуть свідчити лише про те, що [PERSON] здійснював представництво інтересів [PERSON] до надання їй безоплатної вторинної правової допомоги у період судових засідань, про якій йдеться у наказі №47/10, відбувалися 19 грудня 2018 року та 25 березня 2019 року; натомість, правову допомогу позивачу надано наказом від 28 березня 2019 року, що виключало можливість припинення надання правової допомоги [PERSON] за наведених обставин; - надіслання Координаційним\~центром з\~надання правової\~допомоги в\~порядку частини\~3\~статті 7\~Закону до\~Регіонального центру\~з надання\~безоплатної вторинної\~правової допомоги\~у Вінницькій\~області заяви\~позивача [PERSON] \~від 14\~серпня 2019\~року за\~належністю,\~є необґрунтованим,\~оскільки саме\~Координаційний центр\~є компетентним\~суб`єктом\~по розгляду\~заяви [PERSON] \~від 14\~серпня 2019\~року,\~а тому\~Координаційний центр\~з надання\~правової допомоги,\~вчинив протиправну\~бездіяльність,\~ яка\~полягала в\~нерозгляді заяви\~ [PERSON] \~від 14\~серпня 2019\~року та\~неповідомленні про\~наслідки розгляду\~заяви у\~строк,\~визначений\~статтею 20\~Закону України\~«Про звернення\~громадян»,\~в наслідок\~чого суд\~ зобов`язав\~Координаційний центр\~з надання\~правової допомоги\~розглянути заяву\~ [PERSON] \~від 14\~серпня 2019\~року та\~повідомити про\~наслідки її\~розгляду у\~строк,\~визначений\~статтею 20\~Закону України\~«Про звернення\~громадян»,\~а також\~обставини того,\~ дії\~Вінницького місцевого\~центру з\~надання безоплатної\~вторинної правової\~допомоги щодо\~винесення наказів\~№47/10\~від 20\~червня 2019\~року та\~№604/04\~від 11\~липня 2019\~року визнані протиправними,- тому суд вважає , що ці обставини не потребує доказуванню при розгляді даної справи. Отже , суд вважає , що вищевказаними рішеннями судів вже є встановлені обставини того, що саме первісними неправомірними діями адвоката Ткачук І.В., які виразилися в написанні відповідачем на ім`я директора Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги заяви від 05 червня 2019 року, за обставин, які є такими, що не підтверджені належними доказами (тобто відсутність підстави , зазначеної п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»), і які у подальшому потягли за собою : прийняття двох неправомірних наказів , вчинення дій, бездіяльності суб`єктами владних повноважень в сфері контролю за діяльністю та діяльності центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в результаті які були визнанні судами протиправними, і як слідство, накази за №47/10 від 20 червня 2019 року та №604/04 від 11 липня 2019 року такими суб`єктами власних повноважень ним же були скасовані,- були порушені : право позивача користуватися правничою допомогою, яке передбачене ст.15 ЦПК України та право на професійну правничу допомогу, яке передбачене ст. 59 Конституцією України. При чому , суд також приймає до уваги, що відповідачем [PERSON] по даній справі вищевказані обставини у загальному порядку не спростовані, як особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Тому, суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог ( які були заявлені позивачем у заяві про збільшення позовних вимог), в частині визнати протиправними дії відповідача слід відмовити, оскільки такі обставини вже були встановлені рішеннями судів, які набули законної сили та відповідачем [PERSON] по даній справі вищевказані обставини у загальному порядку не спростовані. В свою чергу, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 30 000 гривень, є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно до ч.ч.1,2,3 ст. 23ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди судом враховуються роз`яснення викладені в п. п. 3, 5, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4. Також, враховується, що в у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (п. 64, заява N 40450/04, від 15 жовтня 2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Отже, адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій адвоката Ткачук І.В., були порушені: право позивача [PERSON] користуватися правничою допомогою, яке передбачене ст.15 ЦПК України та право на професійну правничу допомогу, яке передбачене ст. 59 Конституцією України. При визначені\~розміру грошового\~відшкодування моральної\~шкоди,\~суд приймає\~до уваги,\~що внаслідок\~порушених прав\~позивача,\~ відповідачем\~завдано [PERSON] душевні страждання, чим порушився її звичайний ритм життя; позивач докладала значних зусиль для відновлення її порушених прав, шляхом звернення неодноразово з позовами через суди України ; в неї погіршився стан здоров`я , в зв`язку з чим вона змушена була звертатися до лікарів та проходила лікування. Окрім того, суд приймає до уваги, і статус відповідача , яка є адвокатом та урочисто присягала у своїй адвокатській діяльності дотримуватися принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, правил адвокатської етики, чесно і сумлінно забезпечувати право на захист та надавати правову допомогу відповідно до Конституції України і законів України, з високою відповідальністю виконувати покладені на неї обов`язки, бути вірним присязі. Також, суд приймає до уваги і те, що 21.10.2021 відповідач ініціювала врегулювання даного спору за участю судді подавши відповідне клопотання , в якому не зазначені жодні умови такого врегулювання (Т.2 а.с.47) , а вже 17.11.2021 подала суду заяву про припинення врегулювання спору, пославшись на неприпустимість прийняття запропонованих позивачем в угоді від 03.11.2021 шляхів мирного врегулювання даного спору з посилкою на те, що їй складно розуміти пропозиції позивача, які, на її розсуд, не піддаються ані логічному ані правовому сприйняттю (Т.2 а.с.11) , при чому своїх умов такого врегулювання позивачу так і не запропонувала, однак зазначила, що позов не визнає , оскільки він є необґрунтованим та безпідставними, мотиви своє позиції вона викладе у відзиві, який на час винесення даного рішення відповідачем до суду так і не поданий. Така позиція відповідача , на розсуд суду, свідчить про формалізм ( в негативному сенсі цього слова) подачі нею такого клопотання та не спроможність відповідача оцінити негативні наслідки для авторитету адвокатської спільноти в разі визнання неправомірними дії їх колеги адвоката. Суд переконаний, що відповідач як адвокат повинна була вжити усіх можливих заходів щодо врегулювання даного спору мирним шляхом і саме в ході врегулювання даного спору за участю судді в нею була об`єктивна можливість примиритися з позивачем. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Тому виходячи, з вищевикладеного, суд враховуючи вимоги розумності і справедливості, вважає , що розмір грошового відшкодування моральної шкоди в 30000 грн., є належним та достатнім розміром сатисфакції за спричинену відповідачем моральну шкоду позивачу. Водночас,\~суд не\~вбачає підстав\~для винесення\~окремої ухвали\~на адресу\~голови \~КДКА Вінницької\~області та\~Міністерства юстиції\~щодо вжиття\~заходів до\~відповідача за\~ невиконання\~нею належним\~чином своїх\~професійних обов`язків\~як адвоката,\~оскільки згідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» оцінка якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної первинної правової допомоги здійснюється за зверненням органів місцевого самоврядування, а безоплатної вторинної правової допомоги - за зверненням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, комісіями, утвореними для цієї мети радами адвокатів регіонів. Отже, позивач не позбавлена можливості у випадку такої необхідності звернутися до вищевказаних установ із відповідними заявами самостійно.

Outcome: partial