Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, який укладений між ним та відповідачкою 12 серпня 2008 року у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано Франківськ), актовий запис № 19, покликаючись на те, що подружнє життя у них з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, внаслідок чого вони припинили спільне проживання. Позивач зазначає, що він втратив почуття поваги та любові до відповідачки. Даний шлюб шкодить його інтересам та підлягає розірванню, оскільки являється формальним. Позивач просить розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду заяву у якій просить позовну заяву про розірвання шлюбу розглядати у її відсутності. З позовними вимогами згідна, просить шлюб розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу іменувати її прізвищем « [PERSON] ». У сторін від даного шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Ухвалою суду від 24 червня 2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачці надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідачка [PERSON] відзиву на даний позов, у визначений судом строк, не подала, в поданій до суду заяві просить позов задоволити. Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного: [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 серпня 2008 року, зареєструвавши його у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано Франківськ), актовий запис № 19, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 17 лютого 2022 року (видане повторно). Судом встановлено, що у сторін від даного шлюбу є двоє неповнолітніх дітей : [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] .. Позивач наполягає на розірванні даного шлюбу, мотивуючи тим що він шкодить його інтересам. Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі , зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, суд вважає, що оскільки сторонами припинено спільне проживання, ними втрачено взаємне почуття любові та поваги, подальше збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, шлюб між ними слід розірвати. Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved