Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

16.05.2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова Компанія «ПАРІС», треті особи приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович (далі третя особа-1), приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович (далі третя особа-2), про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 09.06.2020 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С., зареєстрованого в реєстрі за № 217, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» заборгованості за кредитним договором № 0034635 від 27.06.2019, укладеним між позивачем і АТ «РВС БАНК», розміром 19\~153,94 грн. В обґрунтування позову позивач зазначала, що виконавчий напис вчинено на підставі договору, який нотаріально не посвідчувався. Позивач не отримував від відповідача вимог про усунення порушення за кредитним договором, що унеможливлює висновок про безспірність заборгованості. Отже, нотаріусу не було надано усіх необхідних документів для вчинення виконавчого напису. З вказаних підстав просила визнати таким, що не підлягає виконанню, зазначений вище виконавчий напис, а також стягнути з відповідача судові витрати (а.с. 19). Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» в особі представника адвоката Дячок С.М. позов не визнав з тих підстав, що приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. були дотримані вимоги чинного законодавства щодо вчинення виконавчого напису. У нотаріуса не було законних підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Докази протилежного суду не надані. Крім того, зазначив про необґрунтованість заявлених витрат на правову допомогу у розмірі 6\~960,00 грн. Просив в задоволенні позову відмовити. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі із розглядом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, перше судове засідання призначене на 15.06.2022 на 13:00 год. Водночас, цією ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення ухвали (а.с. 37). Також, ухвалою від 17.05.2022 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, внаслідок чого зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису (а.с. 3940). Вказані ухвали разом із копіями позовної заяви з доданими до неї матеріалами та заяви про забезпечення позову були направлені учасникам справи рекомендованими листами із повідомленням про вручення поштових відправлень. Позивачем копії вказаних ухвал отримано 24.05.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 06.06.2022 до суду повернувся конверт із поштовим відправленням на адресу відповідача з відміткою відділення зв`язку від 30.05.2022 «адресат відсутній за вказаною адресою». 16.06.2022 до суду повернувся конверт із поштовим відправленням на адресу третьої особи-1 з відміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» та поміткою «не працює». 23.06.2022 до суду повернувся конверт із поштовим відправленням на адресу третьої особи-2 з відміткою відділення зв`язку від 20.06.2022 «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про\~відкриття провадження\~у справі\~надсилається учасникам\~справи,\~а також\~іншим особам,\~якщо від\~них витребовуються\~докази,\~в порядку,\~встановленому\~статтею 272\~цього\~Кодексу.\~ Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Оскільки копії ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із копіями позовної заяви з доданими до неї документами надсилались відповідачу та третім особам за їх адресою місцезнаходження, та враховуючи, що відповідач та треті особи не повідомили суду про зміну їх адреси, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що відповідачу та третім особам були у встановленому порядку вручені копії вищезазначених документів. Крім того, 16.06.2022 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка В.С. копію нотаріальної справи із наявним кредитним договором № 0034635 від 27.06.2019, укладеним між АТ «РВС БАНК» та [PERSON] . Разом із тим, згідно з положеннями ч. 1 ст. 84 ЦПК України клопотання про витребування доказів повинно бути подане у строк, зазначений у ч.ч. 2, 3 ст. 83 цього Кодексу, тобто позивачем разом із поданням позовної заяви. Отже, дане клопотання подано з пропуском встановленого строку, при цьому, представником позивача не обґрунтовано у ньому неможливості його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, у зв`язку із чим дане клопотання залишене судом без задоволення. 20.06.2022 представником відповідача направлено до суду відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 28.06.2022, в якому представник відповідача адвокат Дячок С.М. зазначив, що копію ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками отримав електронною поштою 06.06.2022. Отже, строк на подання відзиву представник відповідача не пропустив. Інші заяви по суті справи від учасників справи не надходили. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 27.06.2019 між [PERSON] і АТ «РВС БАНК» укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом прийняття (акцепту) ним публічної пропозиції (оферти) Банку та підписання Заяви-Договору № 0034635 від 27.06.2019 про надання кредиту шляхом перерахунку грошових коштів на картковий рахунок. 09.06.2020 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 217, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС», яке є правонаступником АТ «РВС БАНК» на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 05/03/2020-1 від 05.03.2020, заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 29.07.2019 по 05.03.2020 у розмірі 13\~778,35 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2\~076,35 грн. заборгованість по сплаті 18% річних, 2\~769,24 грн. заборгованість за комісією, 1\~530,00 грн. пеня відповідно до вимог п. 7.3.11 Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, 450,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, загалом 19 603,94 грн. (а.с. 19). За вказаним виконавчим написом постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. від 20.07.2020 було відкрито виконавче провадження за № 62606792 (а.с. 2122). 25.04.2020 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 18). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 6 березня та 4 квітня 2017 р. виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відтак, вчиняючи 09.06.2020 виконавчий напис № 217, приватний нотаріус Кондратюк В.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 № 23. Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення\~(справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року)». Оскільки суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам закону з підстав недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, тому суд вважає, що інші доводи позовної заяви, а також відзиву на позов, не впливають на висновки суду по суті справи, а тому судом при ухваленні рішення не оцінюються. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу позивачем та його представником надано такі докази: ордер від 12.05.2022, копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 26.11.2021, копію додаткового договору від 26.11.2021, рахунок на оплату № 360 від 17.12.2021 за адвокатські послуги на суму 6 960,00 грн., у тому числі гонорар за ведення справи в суді 1\~960,00 грн., складання позовної заяви на суму 3\~000,00 грн., написання заяви про забезпечення позову на суму 1 000,00 грн., написання адвокатського запиту, ознайомлення з документами, 1\~000,00 грн., акт № 360 від 17.12.2021 надання послуг до вказаного договору (а.с. 10-14). Як зазначено у п. 3.2 акту № 360 від 17.12.2021, строк внесення клієнтом плати за надані послуги не пізніше 10 днів з моменту набрання законної сили рішенням суду. Вищевказані документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Доводи, викладені у відзиві представником відповідача, щодо неспівмірності витрат на правову допомогу, суд вважає необґрунтованими, оскільки угодою сторін визначено необхідність оплати за надані послуги вже після набрання законної сили рішенням суду, що не суперечить вимогам чинного законодавства. Крім того, сума у розмірі 1\~960 грн. є гонораром, визначеним п. 3.1 додаткового договору від 26.11.2021, а тому у даному випадку оплата даної суми не пов`язана із необхідністю участі адвоката у судових засіданнях. Крім того, при вирішенні даного питання суд враховує правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), а саме, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Таким чином, з урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката розміром 6\~960,00 грн. Також, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору (див. правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26.02.2020 у справі № 643/2870/18), з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір розміром 992,40 грн. за подання позовної заяви та 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved