Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Стислий виклад обставин справи та позиція сторін Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів стягнутих з нього за заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва, за позовом [PERSON] до нього - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку та про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] трьох років у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно починаючи з 07.09.2020р. та призначити стягнення з нього у розмірі 1/6 частини від заробітку щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути з нього на користь відповідачки аліменти на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] трьох років у розмірі 1/6 частини від заробітку щомісячно. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в нього суттєво змінилися обставини. [INFO] у нього народилась ще одна дитина, син [PERSON] від [PERSON] , з якою позивач перебуває в фактичних шлюбних відносинах, та яка після народження дитини знаходиться в декретній відпустці. Він фактично проживає з [PERSON] та сином [PERSON] , та також має обов`язок встановлений законодавством утримувати цих осіб. Окрім цього, змінилося матеріальне становище позивача. На цей час він безробітний та перебуває на обліку в Запорізькому МЦЗ. В зв`язку з тим, що у позивача на утриманні знаходиться ще одна дитина, яку він має обов`язок утримувати, а також мати цієї дитини з якою він фактично проживає, позивач звернувся до суду із заявою про зменшення розміру аліментів встановлених рішенням суду. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. За таких умов позивач вважає, що це є обставиною, що має істотне значення для перегляду встановленого раніше розміру аліментів у частці з усіх видів доходів. Відповідач у відзиві на позовну заяву просила у задоволенні позову відмовити. Свою позицію відповідачка обгрунтувала тим, що на час розгляду справи не відомо, чи позивач офіційно працевлаштований та чи має він інший неофіційних дохід, адже на її думку, проживати у місці без будь-якого доходу просто не можливо. Алімнти на її утримання до досягнення дитиною 3- річного віку та на утримання їх доньки позивач сплачує нерегулярно та частково. Вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього ще однієї дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Також позивачем належними та достатніми доказами не підтверджено погіршення його майнового стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Зазначена цивільна справа надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 16 листопада 2021 року. Однак, відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 листопада 2021 року, призначення не відбулось, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Відповідно до розпорядження керівника апарату Рокитнянського районного суду Київської області №22-12-2 від 22 грудня 2021 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №375/1430/21. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2021 року справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Після виконання вимог статті 187 ЦПК України щодо підтвердження місця реєстрації відпаовідача, ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 13 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду на 08 годину 20 хвилин 31 травня 2022 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання розгляд справи було відкладено на 16 годину 07 липня 2022 року. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Під час судового розгляду справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 вересня 2020 року і до досягнення повноліття, або ж зміни матеріального стану сторін. Крім того, цим же рішенням суду з позивача було стягнено на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] 3-річного віку, а саме до [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 вересня 2020 року. Стягнення аліментів з позивача за утримання відповідачки припинено з 05 вересня 2021 року. Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів станом на 23.08.2021 [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів, а саме: по ВП № 65279875 - 24637 (двадцять чотири тисячі шістсот тридцять сім) гривень 33 копійки та по ВП № 65278992 - 35034 (тридцять п`ять тисяч тридцять чотири) гривні 33 копійки. Відповідачка [PERSON] , згідно з довідкою до акту огляду медико-саціальною експертною комісією серії АВ № 0765603 є інвалідом з дитинства ІІ групи та може працювати у спеціально створених умовах. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 лютого 2021 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) [PERSON] народився [INFO] у м. Запоріжжі. Батьком [PERSON] є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з актом про місце фактичного проживання особи, складеного 26 липня 2021 року у м. Запоріжжі, [PERSON] фактично постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , відповідно до довідки №5122 від 05.08.2021, перебуває на обліку як безробітний у Запорізькому міському центрі зайнятості з 06 липня 2021 року. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування При вирішенні спору суд враховує такі норми чинного законодавства. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічне положення норм законодавства передбачено частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. У відповідності до положень частини 2 статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 3 статті 182 СК України передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналогічну позицію викладено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Висновки суду Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог статтей 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом враховано, що на підставі заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 вересня 2020 року і до досягнення повноліття, або ж зміни матеріального стану сторін. Крім того, цим же рішенням з позивача було стягнено на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] 3-річного віку, а саме до [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 вересня 2020 року. Стягнення аліментів з позивача за утримання відповідачки припинено з 05 вересня 2021 року, з часу досягнення дитиною трирічного віку, що вказує на автоматичне зменшення стягнення з позивача на користь відповідачки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Однак, позивач належним чином обов`язки по сплаті аліментів не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів, у томі числі на утримання малолітньої дочки - [PERSON] . Разом з тим, позивач не надав суду належних та достовірних доказів зміни у його матеріальному стані (перебування на обліку у центрі зайнятості має строкових характер та не позбавляє його можливості отримувати дохід з інших джерел) та сімейному стані (народження дитини у іншому шлюбі не є підставою для невиконання рішення суду по сплаті аліментів на утримання дитини, народженої у попередньому шлюбі, у розмірі, визначеному чинним законодавством), та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому відмовляє в задоволенні позову. Крім того, обов`язок батька утримувати дитину не має компенсуватися за рахунок зменшення розміру аліментів на утримання іншої дитини. Окрім того у відповідності до статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду на утримання дочки позивача - [PERSON] . Щодо судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України). Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed