Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до державного комунального підприємства «Луцьктепло» про припинення нарахування плати за ненадані послуги. Свій позов обґрунтовує тим, що згідно договору дарування від 03.089.2015 року вона є власником квартири [ADDRESS] , яка розташована на 6-му поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку. Вказує, що з дозволу міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради колишній власник квартири облаштував автономне опалення на підставі розробленого Луцьким філіалом ДП ПІ «Львівський Промбудпроект» робочого проекту на влаштування системи автономного опалення, реконструкції системи опалення, розроблення схеми системи опалення квартири з врахуванням технічних умов (вимог) відповідача на відключення від централізованого опалення з влаштуванням автономного опалення. В подальшому, згідно акту від 24.10.2007 року вказану квартиру було відключено від централізованого опалення та гарячого водопостачання та відповідач почав нараховувати в опалювальний період оплату за тепловтрату транзитних стояків. Зазначає, що набувши у власність вищевказану квартиру, вона сплачувала нараховані їй відповідачем сум за нібито надані послуги з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування. Однак, довідавшись про відсутність законних підстав для таких, вона звернулася до відповідача з проханням про припинення таких нарахувань, проте їй відмовлено, мотивуючи тим, що попередній власник взяв на себе письмове зобов`язання після облаштуванні у його квартирі індивідуального опалення оплачувати за тепловіддачу від транзитних стояків. Вважає такі дії ДКП «Луцьктепло» протиправними, оскільки із заяви попереднього власника квартири вбачається, що він дав згоду на нарахування йому плати за опалення місць загального користування, а не за тепловіддачу транзитних стояків. Однак, зобов`язання іншої особи її не стосується, оскільки між нею та відповідачем жодного договору з цього приводу не укладалося. Вказує, що в робочому проекті наведений умовний розрахунок величини витрат тепла ізольованими транспортними трубопроводами, яка вважається дійсною при умові дотримання розрахункової внутрішньої температурі в квартирі +18 градусів по Цельсію і становить 0,0171 Гкал/міс. Однак, з листа відповідача від 09.12.2021 року вбачається, що в розрахунку втрат тепла від транзиту теплової енергії стояками, які проходять через її квартиру, застосовано завищений коефіцієнт 0,062. При цьому. даний коефіцієнт визначений для оплати за користування місць загального користування, а не за втрату тепла від транзитних стояків, а також проектантом визначені величини витрат тепла по квартирі [ADDRESS] , а не її 23. Крім того, здійснюючи нарахування відповідач вказує, що втрата тепла фактично є послугою, але при цьому в жодному листі відповідач не посилається на нормативний акт, який би законодавчо це підтверджував та надавав відповідний розрахунок її нарахування. Нарахування платежів за тепловіддачу стояків системи опалення в її квартирі здійснюється на підставі робочого проекту, з якого вбачається, що він розроблений на згідно наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №95 від 17 червня 2005 року «Про затвердження галузевих комунальних норм України «Розрахунок кількості теплової енергії, яка витрачається стояками в квартирах та стояками і нагрівальними приладами приміщень загального користування багатоквартирного житлового будинку при відключенні окремих квартир (за власним бажанням мешканців) від системи централізованого опалення». Проте, відповідно до наказу №209 від 22 червня 2006 року Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про скасування наказу Державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 червня 2005 р. №95» вищезазначений наказ був скасований як такий, що не пройшов державної реєстрації в Міністерстві юстиції України. А тому нарахування їй відповідачем плати за втрату тепла транзитними трубопроводами та за витрати теплової енергії на обігрів МЗК із застосуванням визначеного проектантом коефіцієнта О.062 за методикою, яка належним чином не затверджена є неправомірною. У зв`язку з чим просить зобов`язати ДКП «Луцьктепло» припинити нарахування оплати за тепловіддачу від транзитних трубопроводів, які проходять через належну їй квартиру. До початку розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 03.08.2015 року та витягом з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7, 8). Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 03\~жовтня 2007\~року №1198 (далі - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №630 (далі - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства\~будівництва,\~архітектури та\~житлово-комунального\~господарства України\~від 22\~листопада 2005\~року №\~4 (далі - Порядок). Згідно зі статтею 13\~ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322\~ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною шостою статті 26\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Статтею 15\~Закону України\~«Про теплопостачання» визначено, що основними завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання, зокрема є захист прав споживачів; забезпечення рівних можливостей доступу суб`єктів відносин у сфері теплопостачання на ринок теплової енергії; запобігання монополізації та створення умов для розвитку конкурентних відносин у сфері теплопостачання. Суб`єктами відносин у сфері теплопостачання у розумінні статті 1\~зазначеного Закону є фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Частиною 3 статті 19 Закону передбачено, що споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Згідно ст. 24\~Закону України\~«Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання», схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Повноваженнями щодо визначення правил (умов, порядку) реалізації споживачами права на відмову від послуг з централізованого опалення (ЦО) та гарячого водопостачання (ГВП) наділено виключно Міністерство регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України. Наказом №4\~Міністерства будівництва,\~архітектури та\~житлово-комунального\~господарства України\~від 22\~листопада 2005\~року затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Відповідно до п. 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж. Згідно з п. 2.1. Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви комісія повідомляє заявника у десятиденний строк ( п.2.2.3). Відповідно до п. 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення. Згідно з п. 2.3. Порядку отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Відповідно до п. 2.5. Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи. Згідно з п. 2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Як з`ясовано судом, з дозволу міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради у квартирі [ADDRESS] облаштоване автономне опалення на підставі розробленого Луцьким філіалом ДП ПІ «Львівський Промбудпроект» робочого проекту на влаштування системи автономного опалення, реконструкції системи опалення, розроблення схеми системи опалення квартири з врахуванням технічних умов (вимог) відповідача на відключення від централізованого опалення з влаштуванням автономного опалення (а.с. 11-20). Згідно акту від 24.10.2007 року вказану квартиру було відключено від централізованого опалення та гарячого водопостачання та відповідач почав нараховувати в опалювальний період оплату за тепловтрату транзитних стояків. Вказаний акт затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП (а.с. 21). Таким чином, відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення проведено на підставі діючого на час відключення відповідного рішення міжвідомчої комісії Департаменту житлово-комунального господарства і будівництва Луцької міської ради, тому таке відключення є правомірним та не може вважатись самовільним. Відомостей про скасування рішення міжвідомчої комісії Департаменту житлово-комунального господарства і будівництва Луцької міської ради №23 від 03.12.2007 року матеріали справи не містять. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 3 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України є припинення дії, яка порушує право. З огляду на викладене, встановивши факт припинення користування послугами відповідача з часу затвердження постійно діючою міжвідомчою комісією з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП акту про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП, тобто з 03.12.2007 року та відсутності заборгованості за надання централізованого теплопостачання на час відключення, суд вважає, що є правові підстави для зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги. Крім того, позивач у своїй заяві зазначає, що відповідач ДКП «Луцьктепло» неправомірно нараховує оплату за тепловіддачу трубопроводів системи центрального опалення, ще з тих підстав, що між нею та відповідачем відсутній договір, який врегульовує спірні правовідносини. Згідно з п.1 ст.1, ч.1 ст. 19\~Закону України\~«Житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Істотні умови договору на надання житлово-комунальних послуг, що укладається в обов`язковому порядку між їх виконавцем (виробником) та споживачем, закріплені в статті 26 цього Закону, частина 2 якої передбачає, що договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Системний аналіз наведених правових норм, які регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг та їх оплати, дає підстави для висновку, що оплата за житлово-комунальні послуги здійснюється виключно на договірних засадах, які відповідають типовому договору і не можуть містити інших оплачуваних додаткових умов, як от - оплата втрат теплової енергії існуючими трубопроводами системи централізованого опалення у багатоквартирному будинку мешканцями квартир з індивідуальними (автономними) системами опалення, крім оплати послуги централізованого опалення місць загального користування будинку. Відтак, з огляду на вищезазначені спеціальні норми закону, вищезазначені твердження позивача заслуговують на увагу, а тому суд бере їх до уваги при винесенні рішення у справі. Отже, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved