Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

12 липня 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалене заочне рішення про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення із житлового приміщення. Усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення [PERSON] (індивідуальні дані фізичної особи: дата народження - [INFO] , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , останнє відоме місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] ) з квартири [ADDRESS] . Усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення [PERSON] (індивідуальні дані фізичної особи: дата народження - [INFO] , громадянка України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , остання відоме місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] ) з квартири [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмір 908 гривень 00 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмір 908 гривень 00 копійок. 15 липня 2022 року представник позивача - адвокат Щербина Я.М. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до прохальної частини заяви представник просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] та [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10300,00 гривень, мотивуючи тим, що з дотриманням вимог п.8 ст.141 ЦПК України представник позивача до закінчення судових дебатів у справі зробила заяву про те, що докази понесених позивачем судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, тому користуючись своїм процесуальним правом та дотримання строків подання такої заяви до суду представником подано відповідну заяву та долучено докази понесених витрат на професійну правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідачів у справі, оскільки судом ухвалене рішення про задоволення позову в повному обсязі. За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням положень ч.3 ст.270 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження без виклику учасників справи. Вивчивши матеріали поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступних висновків. За загальним правилом, визначеним у ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції. Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В судовому засіданні, яке відбулось 12 липня 2022 року, під час виступу представника позивача - адвокатом Щербина Я.М. в судових дебатах оголошену усну заяву, що представник з дотриманням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України має намір подати докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, що відображено в протоколі судового засідання. Заява представника позивача - адвокатом Щербина Я.М. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з додатками на її обґрунтування подана до суду в межах визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку - дата реєстрації в канцелярії суду 15 липня 2022 року. Отже, стороною позивача не пропущено визначений законом строк на подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Статтею 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Державна реєстрація адвокатського бюро здійснюється у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Адвокатське бюро має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням. Про створення, реорганізацію або ліквідацію адвокатського бюро адвокат, який створив адвокатське бюро, протягом трьох днів з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців письмово повідомляє відповідну раду адвокатів регіону. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України. 30 вересня 2021 року між адвокатом Щербина Яною Миколаївною та [PERSON] укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №б/н, згідно предмету договору є надання Адвокатом усіма законними методами та засобами правової допомоги Клієнту в усіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів Клієнта, та виконання відповідних доручень Клієнта в т.ч, з питань представництва інтересів в цивільних, господарських, адміністративних справах та усіх державних, правоохоронних органах, органах Національної поліції України, перед підприємствами, організаціями та фізичними особами тощо. Згідно п. 5.1.Дговору розмір винагороди Адвоката визначається шляхом множення кількості годин, фактично витрачених Адвокатом на виконання доручень Клієнта та на надання Клієнту правової допомоги за цим Договором, на розмір Винагороди Адвоката за одну годину роботи, який погоджується сторонами додатково. На визначення розміру Винагороди Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховуються при визначенні обґрунтованості розміру Винагороди. ( п.5.2 Договору) Факт виконання доручення та надання правової допомоги за Договором підтверджується актами, що підписуються Клієнтом та адвокатом. В актах зазначаються послуги, надані Адвокатом Клієнту у ході виконання доручення та надання правової допомоги, та сума Винагороди, що сплачена або має бути сплачена Клієнтом (п.5.6 Договору). На підставі цього договору, 03 грудня 2021 року видано Ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Щербина Яною Миколаївною щодо представництва інтересів [PERSON] безпосередньо в Дніпровському районному суді міста Києва (а.с.84) 12 липня 2022 року між Адвокатом та Клієнтом підписано Акт наданих послуг, із зазначенням детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом за період з 09 грудня 2021 року по 12 липня 2022 року, з визначенням кількості витрачених годин та вартості наданих послуг, що загалом складає 10300,00 гривень, витрати на професійну правничу допомогу становлять в рахунку 2000, 00 гривень за 1 годину роботи адвоката. Фактична передача грошових коштів за надання адвокатом послуг сторонами підтверджена рахунком-фактурою на сплату наданих послуг та судових витрат та довідками про сплату наданих послуг щодо правової та правничої допомоги, які оформлено 09 грудня 2021 року (4000,00 гривень), 10 лютого 2022 року (500,00 гривень), 23 лютого 2022 року (500,00 гривень), 16 травня 2022 року (1000,00 гривень), 21 червня 2022 року (1500,00 гривень), 06 липня 2022 року (800,00 гривень), 12 липня 2022 року (2000,00 гривень). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, чого стороною відповідача здійснено не було навіть у заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Суд, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлена представником позивача сума винагороди є обґрунтованою та доведеною шляхом надання детального розрахунку обсягу виконаних робіт та витраченого часу на виконання обумовлених договором послуг, з урахуванням часу перебування в судових засіданнях, що підтверджується протоколами судового засідання, які відбулись за участі представника позивача. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката є співмірним з обсягом наданих послуг адвоката та часом на їх виконання, тому присуджує до стягнення із відповідачів витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в загальному розмірі 10 300,00 гривень, а враховуючи той факт, що судом ухвалене рішення про задоволення позову в повному обсязі, понесені позивачем витрати підлягають відшкодування кожним із відповідачів в рівних частках, тобто по 5150,00 гривень з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved