Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області в порядку окремого провадження з заявою про надання права на шлюб неповнолітній особі, у якій просила суд надати неповнолітній [PERSON] , [INFO] , право на шлюб з [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своєї вимоги заявник зазначила про те, що вона в серпні 2021 року познайомилась та почала зустрічатись з громадянином [PERSON] , [INFO] , з яким у них склалися дуже теплі і щирі відносини, вони мають взаємні почуття любові та поваги один до одного, фактично живуть однією сім`єю. Вона з громадянином [PERSON] вирішили одружитися і звернулися з відповідною заявою до Відділу РАЦС ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький). Однак їхню заяву не прийняли, у зв`язку з тим, що заявник не досягла шлюбного віку (вісімнадцяти років), у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даною заявою. Ухвалою судді від 20.06.2022 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі окремого провадження та призначено судове засідання на 14.07.2022 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що дійсно, вони з заявницею кохають один одного та бажають зареєструвати шлюб. Заяву підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є батьком заявниці. Повідомив, що його донька [PERSON] дійсно зустрічається з [PERSON] , вони люблять одне одного, тому він підтримує їх бажання оформити шлюб. Заяву підтримав, просив задовольнити. Стаття 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. В графі мати вказана: « [PERSON] », а в графі батько: « [PERSON] » (а. с. 5). Таким чином, на момент розгляду даної справи заявниці виповнилося 17 років та вона не досягла шлюбного віку, як це передбачено нормами Сімейного кодексу України. [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується копією паспорту громадянина України (а. с. 7). Заявник [PERSON] та [PERSON] бажають зареєструвати шлюб, оскільки вони мають взаємні почуття любові один до одного та бажають створити сім`ю. Відповідно до положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Батько заявниці не заперечує проти шлюбу своєї неповнолітньої доньки, оскільки шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 Сімейного кодексу України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні, при цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Правовий статус неповнолітніх осіб визначено у Цивільному кодексі України (ч. 2 ст. 34). У тому випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, та перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст. 26 Сімейного кодексу України судом не встановлено. У відповідності до ч. 2 ст. 22 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла 16-річного віку, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її потребам та інтересам. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її потребам, вони кохають один одного та обоє зацікавленні у створенні сім`ї. Її батьки не заперечують, щодо реєстрації шлюбу. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, батько заявника [PERSON] проти укладення шлюбу не заперечує, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявниці, тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved