Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

08.06.2022 позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Кравченко О.В., звернулася до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. У позові зазначила, що вона проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У січні 2017 року для реалізації свого права на приватизацію позивач, як наймач квартири, від імені членів родини звернулася до органу приватизації районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району з заявою про приватизацію квартири, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», але листом від 27.01.2017 за № Ш-0056-В позивачці було відмовлено у здійсненні приватизації, у зв`язку з тим, що до заяви не було додано ордер про надання жилої площі. У свою чергу позивачка зверталась до Департаменту житлового господарства Запорізької міської ради, який листом від 13.07.2016 № Ш-2769 повідомив, що державне комунальне підприємство «Бюро обміну житлової площі» ліквідоване на підставі рішення Запорізької міської ради № 33 від 24.06.2009, у Департаменті зберігаються корінці обмінних ордерів лише з 01.01.1994. 03 серпня 2016 року позивачка звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про надання копії обмінного ордеру на квартиру. У відповідь районна адміністрація зазначила, що надання та видача ордерів на житло до її повноважень не належить. Ордер про\~надання жилої\~площі позивачкою\~не збережено,\~у зв`язку\~з чим,\~вона змушена\~звернутися до\~суду позовом,\~в якому\~просить визнати\~за нею\~право на\~приватизацію квартири,\~та зобов`язати\~відповідача провести приватизацію квартири [ADDRESS] за відсутності ордеру на жиле приміщення. Ухвалою судді від 10 червня 2022 року було відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 05 липня 2022 року підготовче судове засідання було закрито та справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання позивачка та її представник адвокат Кравченко О.В. не з`явились. До початку судового засідання представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглянувши позовну заяву, дослідивши додані до справи документи, оцінивши їх у сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4,5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є власністю територіальної громади м. Запоріжжя, що підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с. 7-8). Наймачем вказаної квартири є позивачка [PERSON] . Згідно з довідками Департаменту реєстраційних послуг №04-28/51355, №04-28/51356, №04-28/51357 від 01.06.2022 [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , дочка позивачки та внучка позивачки [PERSON] , [INFO] , зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9,10,11). З метою приватизації житлового приміщення наймач квартири [PERSON] у січні 2017 року звернулась до відповідача - районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району з заявою про приватизацію квартири. 27.01.2017 було отримано лист районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району № Ш-0056-В, яким повідомлялося про те, що у приватизації квартири [ADDRESS] позивачці відмовлено з причини відсутності у неї ордеру на жиле приміщення (а.с. 19). Для отримання копії чи дублікату ордеру позивачка зверталася до Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради. У листі від 13.07.2016 № Ш-2769 Департамент ЖКГ повідомив, що діяльність державне комунальне підприємство «Бюро обміну житлової площі» ліквідоване на підставі рішення Запорізької міської ради № 33 від 24.06.2009; у Департаменті зберігаються корінці обмінних ордерів лише з 01.01.1994. 03 серпня 2016 року позивачка зверталася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про надання копії обмінного ордеру на квартиру. У відповідь районна адміністрація зазначила, що надання та видача ордерів на житло до її повноважень не належить. Наведене підтверджується листом № Ш-0668 від 17.08.2016. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За змістом ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення. Відповідно до п. п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Відповідно до вимог ст.\~1\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно ч. 1 ст.\~2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» (далі по тексту - Закон України) до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до п. 4.23. Положення про районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському, Дніпровському, Заводському, Комунарському, Олександрівському, Хортицькому, Шевченківському району, яке затверджене рішенням міської ради від 23.04.2021 р. № 75 (далі по тексту - Положення) районна адміністрація має делеговані права в частині приватизації житла. Ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ч. 3 ст. 8 Закону України). Відповідно до п. п. 17-18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства\~з питань\~житлово-комунального\~господарства України\~від 16.12.2009\~року №\~396 (зі змінами) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру звертається в орган приватизації з заявою та такими документами: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. Тому, суд приходить до висновку, що позивачка має право на приватизацію квартири, в якій вона зареєстрована і мешкає, а відмова відповідача в реалізації її права на приватизацію порушує права позивачки. Враховуючи вищевказане, той факт що законодавством не передбачена така підстава для відмови в проведенні приватизації як відсутність ордеру на вселення, інших підстав чи обставин для відмови у проведені приватизації, відповідач не зазначив, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивачки неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню. Пунктом 5 ст.\~16\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10 ст.\~8\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивачки не розповсюджується. Позивачка є законним наймачем квартири, вселилася і проживає у ній на законних підставах, є споживачем житлово-комунальних послуг, у тому числі послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що підтверджується договорами про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 02.03.2011 та від 05.12.2016. Ордер на квартиру, хоча і не зберігся, в судовому порядку недійсним визнаний не був. Згідно з довідкою АТ «Ощадбанк» від 15.09.2016 житловий чек за адресою: [ADDRESS] не використаний; позивачка та її дочка в приватизаційних списках за вказаною адресою не значиться. Наведене свідчить, що позивачка має право на приватизацію, однак відсутність ордера на жиле приміщення позбавляє її можливості реалізувати таке право. З огляду на те, що єдиною підставою відмови у приватизації квартири є відсутність ордеру на жиле приміщення, хоча такої підстави для відмови закон не містить, рішення відповідача порушує конституційне право позивачки на житло. Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку визнаний не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації займаного житла саме з підстав відсутності ордеру. Відповідно до п. 11 ст.\~8\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачка має право на приватизацію жилого приміщення - квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст.\~328\~Цивільного кодексу\~України (далі по тексту - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст.\~345\~ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачка вселена у квартиру на законних підставах, законність проживання ніхто не оспорює, відсутність ордеру позбавляє позивачку реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який вони не можуть надати з незалежних від них причин, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивача неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню шляхом визнання за позивачем права на приватизацію квартири без наявності ордера, зобов`язання відповідача прийняти документи, за відсутності ордеру про надання житлової площі, на приватизацію спірної квартири та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Outcome: approved