Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулася 11.03.2021 до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та просить: зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивача Ѕ частки: квартири за адресою: [ADDRESS] ; квартири за адресою: [ADDRESS] ; квартири за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.06.2009 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 22.10.2019 шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу сторони на праві спільної часткової власності подружжя придбали три квартири. Відповідач змінив замки на дверях квартир та не надав ключі позивачу як співвласнику майна. На квартири за адресою: [ADDRESS] та за адресою: [ADDRESS] було встановлено охорону систему «Гепард», але позивачка не надавала згоду на укладення договору. Протягом більш ніж півроку позивач зверталася до свого колишнього чоловіка з метою вирішення даного питання, але відповідач не реагує та продовжує чинити перешкоди у користуванні майном. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2021 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 13.05.2021. У підготовчому засіданні 13.05.2021 представник позивача [PERSON] просив відкласти розгляд справи, розгляд справи відкладено до 16.06.2021. У підготовчому засіданні 16.06.2021 було задоволено клопотання представника позивача про відкладення з метою усунення недоліків в клопотанні про долучення доказів, наступне засідання призначено на 21.07.2021. До суду 24.06.2021 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого просять відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що в квартирі [ADDRESS] проживає відповідач, замки там ніхто не змінював і охорону систему не встановлював. Позивачка має безперешкодний доступ до квартири. Квартира [ADDRESS] є предметом спору про стягнення компенсації за частки позивача у спільній частковій власності на нерухоме майно (справа №522/2420/20). Замки в цій квартирі ніхто не змінював і квартира у вільному доступі як для позивача так і для відповідача. Квартира [ADDRESS] сторонами надавалася в оренду третім особам та отримані кошти розподілились між подружжям. Наразі в квартирі ніхто не проживає, доступ до неї мають обидві сторони, замки також ніхто не змінював. У підготовче засіданні 21.07.2021 учасники справи не з`явилися. Представник позивача звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 31.08.2021. У підготовчому засіданні 31.08.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення процесуальних строків та долучення доказів, а саме диску з відеозаписом, задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, долучено до справи відзив, поданий 24.06.2021 та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 16.11.2021. У судове засідання 16.11.2021 учасники справи не з`явилися, представник відповідача [PERSON] подав клопотання про відкладення, наступне засідання призначено на 14.12.2021. У судовому засіданні 14.12.2021 представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] виступали зі вступним словом, представник позивача просив відкласти розгляд справи з метою вирішення спору мирним шляхом. Клопотання було задоволено, відкладено розгляд справи до 17.01.2022. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 17.01.2022 та поданням представником відповідача клопотання про відкладення, розгляд справи відкладено на 09.03.2022. Розгляд справи у судовому засіданні 13.04.2022 було відкладено до 13.04.2022. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 13.04.2022 та подання представником відповідача клопотання про відкладення, розгляд справи відкладено до 02.06.2022. У судове засідання 02.06.2022 учасники справи не з`явилися, представник позивача подав заяву про відкладення розгляду справи. Наступне засідання призначено на 26.07.2022. У судове засідання 26.07.2022 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника відповідача [PERSON] після судового засідання о 16:47 год. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, просить відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2019 року у справі №521/13071/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 26 червня 2009 року (а.с.10). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.01.2020 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є власниками на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS] (а.с.11). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.01.2020 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є власниками на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS] (а.с.12). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.05.2019 вбачається, що [PERSON] є власникам Ѕ частки квартири [ADDRESS] (а.с.13-14). Представник позивача [PERSON] 24.02.2021 подав до [PERSON] звернення щодо надання [PERSON] дублікату ключів від двох квартир по [ADDRESS] (а.с.15). Інших доказів прийнятих судом матеріали справи не містять. Згідно статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 150 ЖК України встановлює, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У ч.2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем не надано жодного доказу, щоб підтверджував те, що [PERSON] чинить перешкоди у користуванні [PERSON] належним їм майном на праві спільної приватної власності. Фотографії з наліпками на дверях «Під охороною ГЕПАРД» не свідчать про перешкоди у користуванні майном, по-перше наліпка невідомо на яких саме дверях наклеєна, чи то квартири, що перебувають у власності сторін чи інші. По-друге, наліпка може бути наклеєна на двері і без укладення договору з охоронною фірмою. По-третє, доказів того, що угода з охоронною фірмою укладалася відповідачем без згоди позивача та вже після розірвання між ними шлюбу, також не місять матеріали справи. З огляду на відсутність доказів, щоб свідчили про перешкоди, що здійснюються відповідачем у користуванні позивачем своєю власністю, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи ("Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: dismissed