Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

29.12.2021 [PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з нею за адресою: [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позов пред`явлено з тих підстав, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . У процесі розлучення між ними була домовленість щодо проживання дитини з позивачкою, однак після розірвання шлюбу відповідач почав конфліктувати з даного приводу. Відповідач згідно поданої заяви від 12.05.2022 проти задоволення позову не заперечив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 25.05.2022 закрито підготовче провадження. У судове засідання сторони не прибули, про час місце судового розгляду повідомлені належним чином, у матеріалах справи наявні заяви у яких: позивачка підтримала позов, відповідач визнав позовні вимоги. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.02.2021 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.13-14). Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] », що вбачається зі свідоцтва про зміну імені (а.с. 12). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що доводиться копією про народження дитини (а.с. 15). Із витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.10.2021 вбачається, що [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] (а.с. 21). Відповідно до акта обстеження умов проживання, затвердженого директором МК ВЖРЕП № 7 від 24.11.2021, [PERSON] та її син [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). Орган опіки та піклування виконавчий комітет Бердичівської міської ради дійшов висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] із матір`ю [PERSON] (висновок від 07.06.2022 ). У висновку орган опіки та піклування, серед іншого вказав, що дитина забезпечена належними умовами проживання за адресою: [ADDRESS] . Мати працює у ТОВ «АЗК «Форсаж». Батьки дитини дійшли спільної згоди про визначення місця проживання дитини із матір`ю. Дитина не забажала висловлюватись з ким із батьків хоче проживати. Норми права, які застосував суд Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя\~статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до частин другої, восьмої, дев`ятої\~статті 7 СК України\~сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Згідно з\~статтею 160 СК України\~місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 СК України\~передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 206 КПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Суд приймає визнання відповідачем позову про визначення місця проживання сина сторін [PERSON] із позивачкою, оскільки таке визнання позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав та відповідатиме інтересам дитини. Із наведених підстав суд задовольняє позовні вимоги. Розподіл судових витрат За положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд повертає позивачці з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, тобто 454 гривні. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50% витрат позивача по сплаті судового збору, в розмірі 454 гривні.

Outcome: approved