Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 31.01.2022 року адвокат Вовк М.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис за № 1543 від 10.02.2020р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором № 249933-А від 20.04.2018р., укладеним із ТОВ «СС ЛОУН» в розмірі 10\~150,65 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 17.02.2020р. було відкрито виконавче провадження № 61284736 з примусового виконання виконавчого напису № 1543 від 10.02.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 110\~150,65 грн. Вказує, що нотаріусом виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки останній вчиняючи виконавчий не перевірив факт безспірності боргу, не перевірив факт повідомлення боржника про існування заборгованості, крім того наданий нотаріусу договір не посвідчений нотаріально. На підставі вищевикладеного позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 10.02.2020 приватним нотаріусом Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчиком В.В. за № 1543 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінфорс»\~заборгованості у\~розмірі 10\~150,65\~грн. таким, що не підлягає виконанню, а також просить стягнути з відповідача на його користь 10\~150,65 грн стягнутих за виконавчим написом коштів, судові витрати у розмірі 1 984,80 грн. судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 5\~000 грн. Ухвалою суду від 18.02.2022р. у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 05.04.2022, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 18.02.2022 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів - нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису. 05.04.2022 року розгляд справи відкладено на 07.06.2022. 07.06.2022 року розгляд справи відкладено на 22.07.2022. 22.07.2022\~ухвалою суду\~призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду письмову заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд розглядати справу за їх відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів встановив, що 20.04.2018р. між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №249933-А, відповідно до умов якого останньому було надано кошти в розмірі 4 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом 18.05.2018 (а.с.19-25). 10.02.2020р. за заявою ТОВ «Фінфорс» приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. видано виконавчий напис № 1543 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором 249933-А від 20.04.2018р., укладеного між позивачем [PERSON] та ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 40071779-4 від 28.08.2018 є ТОВ «Фінфорс». Стягнення заборгованості проведено за період з 28.08.2018 по 31.01.2020, сума заборгованості складає 10\~150,65 грн., в т.ч.: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 500 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1\~735,65 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 3\~915 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача за домовленістю сторін (а.с. 18). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 17.02.2020 відкрито виконавче провадження № 61284736 з примусового виконання виконавчого напису № 1543, виданого 10.02.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 10\~150,65 грн (а.с. 16). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 30.12.2021 закінчено виконавче провадження № 61284736 з примусового виконання виконавчого напису № 1543, виданого 10.02.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 10\~150,65 грн (а.с. 17). В копії листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 13.01.2022р. № 1060 зазначено, що в ході виконавчого провадження № 61284736 стягнуто суму в розмірі 12\~165,72 грн., яку розподілено наступним чином: 1\~015,07 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 1\~000 грн. витрати виконавчого провадження; 10\~150,65 грн. борг за виконавчим документом, який перерахований на рахунок стягувача (а.с.15). Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За п.п. 3.3 п. 3 глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Однак, на думку суду, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. У даному випадку позивач з діями нотаріуса, наявністю боргу не погоджується. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), зроблено висновок, відповідно до якого встановлено, що якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.\~Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Отже, позикодавець мав право нараховувати передбачену договором неустойку лише впродовж строку дії строку кредитування передбаченого кредитним договором, після спливу такого строку нарахування неустойки (штрафу, пені) є безпідставним. В пункті 2.1.2 та розділі 6 кредитного договору №249933-А від 20.04.2018, зазначено, що термін платежу 18.05.2018, строк дії договору до дня терміну платежу включно. (а.с. 19, 22). З виконавчого напису за номером 1543, вчиненого 10.02.2020р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вбачається, що з позивача стягнуто на користь нового кредитора ТОВ «Фінфорс» заборгованість за період з 28.08.2018 по 31.01.2020 у розмірі 10\~150,65 грн., з яких строкова заборгованість за штрафами і пенями 3\~915 грн. В той\~же час,\~оскільки право\~вимоги,\~щодо стягнення\~заборгованості за\~штрафами і\~пенями виникло\~19.05.2018,\~відповідач втратив\~право нарахування\~штрафів та\~пені з 19.05.2019 р., в той час як виконавчий напис вчинено за період до 31.01.2020р. Крім того, як випливає з матеріалів справи - письмової вимоги, адресованої позичальнику [PERSON] , про прострочення зобов`язання з доказами її відправки і вручення боржнику до нотаріуса боржником не подавалось. Тому суд погоджується з доводами позивача про те, що нотаріус не переконався у безспірності боргу. Водночас, відповідачем відзив на позовну заяву та документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис суду не надані. Крім того, судом витребувано докази у приватного нотаріуса, згідно яких вчинено виконавчий напис, однак такі докази суду не надані, що позбавляє суд можливості перевірити існування боргу, його безспірність, і правомірність дій нотаріуса. Також в матеріалах справи відсутні докази відступлення права вимоги ТОВ «СС ЛОУН» іншій юридичній особі, що має істотне значення для перевірки безспірності боргу. Також, суд зазначає, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». У даному випадку судом встановлено, що виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору від 20.04.2018, який нотаріально не засвідчений. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та встановленого КМУ Переліку документів. Отже, аналізуючи наявні у справі докази в сукупності та вище наведені вимоги закону, суд вважає, що з метою захисту майнових прав позивача позов в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у розмірі 10\~150,65 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст.. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тобі, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для нього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини її майна, що набула поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 13.01.2022р. № 1060 зазначено, що в ході виконавчого провадження № 61284736 стягнуто суму в розмірі 12\~165,72 грн., яку розподілено наступним чином: 1\~015,07 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 1\~000 грн. витрати виконавчого провадження; 10\~150,65 грн. борг за виконавчим документом, який перерахований на рахунок стягувача (а.с.15). Відтак, у звязку з визнанням оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відпали правові підстави для набуття стягувачем коштів в розмірі 10\~150,65 грн., примусово стягнутих з позивача на виконання виконавчого напису, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України. Зазначена правова позиція підтверджується також Постановою ВС від 06.03.2019 р. по справі №910/1531/18. Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі\~ст.ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~984,80 грн., а також 5 000 грн. витрат на правничу допомогу, які є документально підтвердженими, - на користь позивача.

Outcome: approved