Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона народилася [INFO] в м. Черкаси, про що в книзі записів актів цивільного стану про народження у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зроблено актовий запис № 396 від 20.02.1970 року і назначено національність матері [PERSON] - «українка», національність батька [PERSON] , виправлено з «українець» на «німець» на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси про встановленні фактів, що мають юридичне значення від 30.10.2015 року. Її бабуся [PERSON] була німкенею, сповідувала римо-католицьку віру і проживала по день смерті в Німеччині, дотримуючись традицій цієї національності. Вона також виховувалася відповідно до німецьких традицій, розмовляє німецькою мовою і вважає її другою рідною мовою, підтримує стосунки зі своїми родичами - німцями, які проживають на території Німеччини, святкують німецькі свята та вважає себе німкенею. Прагнучи відновити та офіційно підтвердити свою належність до німецької національності позивач звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси із заявою про внесення додаткових відомостей до відповідних актових записів, а сааме : про народження її доньки [PERSON] , виданного 04.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкові, додавши додаткову інформацію про національність матері [PERSON] - німкеня; про народження її доньки [PERSON] , виданного 04.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, додавши додаткову інформацію про національність матері [PERSON] - німкеня. Однак, висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 16.11.2021 року, їй відмовлено у внесенні змін до актового запису оскільки відсутні правові підстави. Позивач відносить себе до німецької національності, її батько був німцем і на даний час заявник бажає відновити свою дійсну національність, як це передбачено ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», якою зазначено, що громадяни України мають право обирати та відновлювати національність. Встановлення факту національної ідентичності їй необхідне для впорядкування документів для реалізації особистих прав - підтвердження німецького походження його роду, цей факт має юридичне значення. Просить визнати протиправним висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси та зобов`язати їх внести додаткову інформацію до відповідних актових записів та до Державного реєстрау актів цивільного стану, а саме: про народження її доньки [PERSON] , виданного 04.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкові, додавши додаткову інформацію про національність матері [PERSON] - німкеня; про народження її доньки [PERSON] , виданного 04.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, додавши додаткову інформацію про національність матері [PERSON] - німкеня. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.01.2022 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, у визначений судом строк надіслав до суду відзив на позовну заяву позивачки в якій просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що зразки актових записів цивільного стану та свідоцтво про державну реєстрацію актів цивільного стану не передбачають зазначення національності. Тому неможливо зобов`язати відділ державної ресєтрації актів цивільного стану додати графу, яка не передбачена законодавством України. Чинним законодавством не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС національності батьків дитини. Нацональна належність особи є актом особистого самовизначення особи і жодним чином не впливає на її публічно-правові відносини з державою. Крім того зазначають, що зміни вносяться відділом до актового запису цивільного стану, а не до свідоцтва про народження і вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, тобто м. Харків. Просять в позові позивачу відмовити та справу розглянути в їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України; далі - ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України). Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 1 липня 2010 року N 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон N 2398-VI). Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом ДРАЦС за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган ДРАЦС складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону N 2398-VI). Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року N 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), за змістом пунктів 1.1, 1.5 яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами ДРАЦС України, проводиться за заявами громадян відділами ДРАЦС у випадках, передбачених чинним законодавством. Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду (підпункти 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 Правил). Таким чином, органи ДРАЦС за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін. Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України 31 грудня 1991 року N 24 "Про порядок зміни громадянами України національності" від, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року N 70/99. Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України "Про національні меншини в Україні". Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно зі статтею 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки. Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні. Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року N 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Позивач зазначає, що вона народилася [INFO] в м. Черкаси, про що в книзі записів актів цивільного стану про народження у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зроблено актовий запис № 396 від 20.02.1970 року і назначено національність матеріа [PERSON] -«українка», національність батька [PERSON] , виправлено з «українець» на «німець» на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси про встановленні фактів, що мають юридичне значення від 30.10.2015 року. Її бабуся [PERSON] булла німкенею, сповідувала римо-католицьку віру і проживала по день смерті в Німеччині, дотримуючись традицій цієї національності. Вона також виховувалася відповідно до німецьких традицій, розмовляє німецькою мовою і вважає її другоюрідною мовою, підтримує стосунки зі своїми родичами - німцями, які проживають на території Німечччини, святкують німецькі свята та вважає себе німкенею. Прагнучи відновити офіційно підтвердити свою належність до німецької національності позивач звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси із заявою про внесення додаткових відомостей до відповідних актових записів, а сааме : про народження її доньки [PERSON] , виданного 04.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкові, додавши додаткову інформацію про національність матеріа [PERSON] - німкеня; про народження її доньки [PERSON] , виданного 04.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, додавши додаткову інформацію про національність матері [PERSON] - німкеня. Відповідно висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Центрального міжрегіональногоуправління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.11.2021 року відмовлено позивачу у внесенні змін до актових записів, постільки відсутні правові підстави. Зазначено, що зразки актових записів цивільного стану та свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану з 10.11.2010 року, які затверджені ПКМУ №1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєжстраціюактів цивільного стану» актові записи про народження не передбачають зазначення національності. Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про ДРАЦС повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону "Про національні меншини в Україні". Національна належність особи, таким чином, є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу. Крім того, відповідно до п.1.17 Правил - зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Актові записи до яких позивач бажає внести зміни складено відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові, де вони і знаходяться на зберіганні. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки.

Outcome: dismissed