Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, і просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позивач подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, просила ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, доводи позову підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, нотаріально повністю визнала позовні вимоги, не заперечувала проти позбавлення себе батьківських прав щодо сина [PERSON] , висловила небажання бути мамою дитині, і вважала що визнання позову про позбавлення його батьківських прав відносно сина повністю відповідає її внутрішній волі. Представник органу опіки та піклування Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області у підготовче засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти позбавлення відповідачки батьківських прав відносно сина. Окрім того органом опіки наданий відповідний висновок, який детально досліджений судом у судовому засіданні. В такому випадку рішення ухвалюється у підготовчому засіданні (ч.3 ст. 200 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] народжений [INFO] , батьком дитини є [PERSON] , мамою дитини є [PERSON] , що вбачається зі змісту свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.08.2007 року. Шлюб між батьками дитини розірвано у 2012 році. Мати не піклується дитиною з 2011 року, та взагалі ніякої участі у вихованні, догляді та утриманні дитини не приймає. Дитина проживає з бабусею та батьком, які здійснюють утримання, догляд та виховання дитини. У теперішній час батько є військовослужбовцем ЗСУ, призваний до лав ЗСУ. Суд враховує, що мати дитини- [PERSON] у нотаріальному порядку, впевнено, з розумінням наслідків своїх дій як юридичних так і моральних, відмовилась від дитини, вказала, що є лише біологічною мамою дитини, та не бажає бути справжньою мамою, утримувати, годувати та доглядати дитину. Суд вважає доведеним той факт, що мама дитини самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті дитини не приймає, чим, щонайменше, ставить під сумнів мати високе звання матері. У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд, вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідача по відношенню до її неповнолітнього сина батьківських прав розглядає це як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісну матір. Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю. Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України. Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав. Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачка не приймає участі у забезпеченні утримання, виховання сина, забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікування дитини, не вживає заходів щодо належного утримання сина, що повністю доведено матеріалами справи. Суд вважає повністю доведеним, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого сина, що може мати наслідком ігнорування мамою взагалі існування дитини як особистості, її духовного та фізичного розвитку, більш того, мати погодилась про доцільність позбавлення її батьківських прав, тому суд вважає можливим позбавити її батьківських прав по відношенню до сина, як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки матері по відношенню до своєї дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування від 18.07.2022 року вважається доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . Таким чином, суд вважає ці позовні вимоги обгрунтованими, в зв`язку із чим вони підлягають задоволенню. З відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved