Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 2250 доларів США, які еквівалентні 60750,00 гривням, а також судові витрати у розмірі 11104,01 гривень, з яких: 908,00 грн. сплачені у якості судового збору, 15,00 гривень вартість комісійних банківських послуг, сплачених за банківську операцію щодо сплати судового збору, 81,01 грн. вартість поштових послуг, сплачених за пересилання на адресу відповідача вимог про повернення коштів, 10000,00 грн. вартість сплачених послуг правничої допомоги, 100,00 грн. вартість фінансових послуг, пов`язаних з прийняттям та пересиланням адвокату коштів за надану правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.08.2019 року в рахунок запропонованого у майбутньому договору купівлі-продажу транспортного засобу марки «Таврия 1102» (№ кузова [NUMBER] ) [PERSON] отримав від [PERSON] у якості авансу 2250 доларів США, які еквівалентні 60750,00 гривням, про що власноруч зазначив у відповідній розписці від 22.08.2019 року, яка мала ознаки договору завдатку. При цьому розписка від 22.08.2019 року не містить посилань відповідача на погодження сторонами жодного строку, місця укладання будь-якого правочину, порядку проведення розрахунків, інших істотних обставин, обов`язків сторін щодо підлягаючого укладанню в майбутньому основного договору купівлі-продажу транспортного засобу. Наявність оригіналу розписки у позивача, відсутність належних доказів про укладання договору купівлі-продажу свідчать про те, що зобов`язання відповідачем є таким, що не виконане. Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої, у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Поведінка відповідача є протиправною, дії відповідача перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з безпосереднім порушенням законних прав та інтересів [PERSON] , з огляду на що позивач був вимушений скористатися послугами AT «Укрпошта» та направити рекомендованим (цінним) листом з описом вкладення на адресу відповідача первісну вимогу від 19.03.2021 року про повернення коштів. За надані AT «Укрпошта» поштові послуги позивач сплатив 26,00 грн. Вказаний лист був повернутий 12.04.2021 року позивачу з підстав спливу строку його зберігання на поштовому відділенні, у зв`язку з чим позивач сплатив вартість поштових послуг на суму 13,01 грн. Далі позивач направив рекомендованим (кур`єрським, цінним) листом з описом вкладення на адресу відповідача повторну вимогу від 19.04.2021 року про повернення коштів, за що позивачем було сплачено 42,00 грн. Рекомендований лист з повторною вимогою був отриманий відповідачем 23.04.2021 року. До 10.08.2021 року відповідач не вчинив будь-яких реальних дій, спрямованих на укладання у передбачений законом спосіб договору купівлі-продажу зазначеного в розписці від 22.08.2019 року автомобіля «Таврия 1102» (№ кузова [NUMBER] ) і не повернув аванс. Законом не передбачено залишення авансу у сторони, яка його отримала, у разі не укладання в обумовлений строк основного договору купівлі-продажу (автомобіля). Передані позивачем в рахунок оплати за основним (неукладеним) договором грошові кошти є (відповідно до ст. 570 ЦК України) не завдатком, а авансом і підлягають поверненню особі, яка їх сплатила. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.03.2021 року до канцелярії суду від [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що договір купівлі-продажу транспортного засобу був укладений, а розписка надавалась в якості письмового підтвердження факту передачі грошових коштів за автомобіль, а фактом отримання автомобіля позивачем є його реєстрація та постановка на облік в МРЕВ ДАІ 28.08.2019 року. Таким чином, договір купівлі-продажу автомобіля не тільки був укладений, а і виконаний обома сторонами. У своїй позовній заяві позивач зазначає, що він поніс витрати на правову допомогу з боку адвоката Грецова Є.В. в розмірі 10000,00 грн. Ця обставина викликає великий сумнів її дійсності, оскільки сам позивач є діючим адвокатом Запорізької колегії адвокатів, тобто є фахівцем в області права. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач і його представник у судовому засіданні проти позову заперечували з підстав, викладених у запереченнях на позов. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача і його представника, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наданої позивачем розписки від 22.08.2019 року, [PERSON] отримав від [PERSON] суму у розмірі 2250,00 доларів за автомобіль «Таврія 1102», номер кузова [NUMBER] , 2004 р., із зазначенням «претензій не маю» (а.с. 7). Згідно з договором комісії № 7729/19/000257 від 19.08.2019 року ТОВ «Бахмут-Авто» (комісіонер) зобов`язався за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок [PERSON] (клієнта) від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу ЗАЗ 110207 Хетчбек-В, 2004 року випуску, колір зелений, № кузова (шасі, рами) [NUMBER] (а.с. 22). На підставі витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ 28.08.2019 року за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб ЗАЗ 110207, 2004 року випуску (а.с. 28). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Відповідно до ст. 655 ЦК України договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень Цивільного кодексу України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях, зокрема, Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (далі Порядок № 1388), який визначає певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Порядок № 1388 є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання). В матеріалах справи наявна копія розписки від 22.08.2019 року зі змісту якої вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] суму у розмірі 2250,00 доларів за автомобіль «Таврія 1102», № кузова [NUMBER] , 2004 р. Позивач стверджує, що вказана сума коштів була передана ним відповідачу як аванс і у зв`язку із неукладенням основного договору купівлі-продажу автомобіля підлягає поверненню йому як особі, яка його сплатила. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На відміну від завдатку, аванс це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. Тобто, якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові. Однак, зі змісту вищезазначеної розписки випливає, що отримані [PERSON] грошові кошти є не авансом або завдатком, а оплатою за договором купівлі-продажу автомобіля «Таврія 1102», номер кузова [NUMBER] , 2004 р. Крім того, на підставі витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ 28.08.2019 року за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб ЗАЗ 110207, 2004 року випуску. Відповідно до інформації, наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Запорізькій області від 11.01.2022 року, власником транспортного засобу ЗАЗ 110207, 2004 року випуску, колір зелений, № кузова (шасі, рами) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , дата видачі свідоцтва 28.08.2019 року. Отже, договір купівлі-продажу транспортного засобу був укладений, а зазначена розписка надавалась в якості письмового підтвердження факту передачі грошових коштів за автомобіль. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed