Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , Договору про право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Лозівською районною державною нотаріальною конторою 18 вересня 1953 року за реєстровим №6156. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] є батьком заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом то смерть. За життя [PERSON] було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під [ADDRESS] , площею 700 кв.м, що підтверджується витягом з протоколу №15 засідання виконавчого комітету Лозівської районної Ради депутатів трудящих від 03 вересня 1953 року. Однак, при складані вказаного договору було допущено помилку в прізвищі батька заявника, як забудовника, та помилково вказано « [PERSON] » (на російській мові) замість вірного « [PERSON] ». Розбіжності прізвища батька заявника в Договорі про право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Лозівською районною державною нотаріальною конторою 18 вересня 1953 року за реєстровим №6156. та в паспорті перешкоджає заявнику в реалізації права на спадщину після смерті батька, тому заявник звернувся до суду та просив встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , Договору про право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Лозівською районною державною нотаріальною конторою 18 вересня 1953 року за реєстровим №6156. У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Лозівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 вересня 2003 року виконкомом Панютинської селищної ради, актовий запис №142. [PERSON] є батьком заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №33. За життя [PERSON] було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під [ADDRESS] , площею 700 кв.м, що підтверджується витягом з протоколу №15 засідання виконавчого комітету Лозівської районної Ради депутатів трудящих від 03 вересня 1953 року. Разом з тим, [INFO] померла мати заявника [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої була зведена спадкова справа №77/2004 до майна померлої. Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (колишній буд. [ADDRESS] ), який на праві приватної власності належав її чоловіку, батьку заявника - [PERSON] на підставі Договору на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Лозівського районною державною нотаріальною конторою 18 вересня 1953 року за реєстровим №6156. Зазначене спадкове майно мати заявника, як дружина спадкодавця, фактично прийняла, оскільки проживала та була зареєстрована за однією адресою з [PERSON] на час відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав. Заявник [PERSON] звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , останньою буда заведена спадкова справа №77/2004 до майна померлої [INFO] . Однак, постановою державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Звадою В. від 10 лютого 2022 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки у поданому правовстановлюючому документі, а саме Договорі на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Лозівською районною державною нотаріальною конторою 18 вересня 1953 року за реєстровим №6156, виявлено розбіжності в написанні прізвища батька заявника [PERSON] [PERSON] , як забудовника, та помилково вказано « [PERSON] » (на російській мові) замість вірного « [PERSON] ». Як вбачається з інших документів, прізвище померлого батька заявника вказано саме як « [PERSON] » (на українській та російській мові), а саме: свідоцтва про народження батька серії [NUMBER] , актовий запис №33; свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , актовий запис №4; свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , актовий запис №33; свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 15 вересня 2003 року виконкомом Панютинської селищної ради, актовий запис №142. За змістом п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Пленуму Верховного суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 31.03.1995 року №5, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючий документ, оскільки зазначені в них прізвища, ім`я, по-батькові, місце та час народження, місцепроживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Факт належності даного документу [PERSON] знайшов своє підтвердження у суді та підтверджується копією паспорта заявника, копією ідентифікаційного номеру заявника та іншими документами, які знаходяться в матеріалах справи. Таким чином, враховуючи принцип верховенства права, вимоги заявника підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved