Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зміну позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., з дня подання позову і до закінчення ним навчання, а саме до 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. В обґрунтування позову зазначала, що з 15 липня 2001 року вона і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. 17 жовтня 2018 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] сплачував аліменти на двох дітей, проте виплату аліментів на старшого сина він припинив після досягненню ним повноліття. Їхній старший син [PERSON] на даний час є студентом 1-го курсу Кременчуцького інституту вищого навчального закладу Університет імені Альфреда Нобеля, денної форми навчання за спеціальністю "Соціальна робота". У зв`язку із тим, що син навчається на денній формі навчання, можливості працювати він не має, стипендію не отримує та потребує матеріальної допомоги від батьків. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання сина становить 45000 грн. Відповідач [PERSON] як батько матеріальної допомоги повнолітньому синові, який навчається на денній формі навчання, не надає, хоча має таку можливість. Самостійно вона не може забезпечити старшого сина усім необхідним для його навчання, тому змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 15 липня 2001 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. 17 жовтня 2018 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу між сторонами залишилися проживати разом із матір`ю. Відповідно до судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягувалися аліменти на двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 серпня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] старший син сторін [PERSON] досяг повноліття. Із довідки № 803 від 01 квітня 2021 року, виданої Філією "Кременчуцький інститут вищого навчального закладу Університет імені Альфреда Нобеля", вбачається, що повнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , є студентом І курсу денного відділення цього навчального закладу. Термін закінчення ним навчання - 30 червня 2024 року. У ч. 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом положень ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У п. 20 цієї ж постанови Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів (частки від заробітку (доходу)) на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, суд враховує, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо їх утримання у такому випадку, розмір необхідної матеріальної допомоги від батьків, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, можливість надавати таку матеріальну допомогу. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з чим вони потребують матеріальної допомоги, визнання відповідачем [PERSON] позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved