Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на земельні ділянки на ім`я спадкоємця, а саме: - ділянку № [NUMBER] , площею 0,25 га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] ; - ділянку № [NUMBER] , площею 0,22 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса біля житлового будинку в [ADDRESS] ; - ділянку № [NUMBER] , площею 0,20 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса урочище «Ляші». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку площею 2,25 га. За життя вона склала заповіт, за яким житловий будинок із господарським будівлями та спорудами заповіла позивачу. Заповіт був посвідчений посадовою особою Синівської сільської ради Старовижівського району Волинської області. Позивач вказує, що прийняла спадщину за заповітом та за законом, оформила за заповітом право власності на житловий будинок з усіма господарськими спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Крім того позивач вказує, що [PERSON] за життя розпочала приватизацію земельних ділянок, які були передані їй у приватну власність рішенням сесії Синівської сільської ради № 8/5 від 23.04.1996 р., а саме - ділянка № [NUMBER] , площею 0,22 га., цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; - ділянка № [NUMBER] , площею 0,20 га., цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, урочище «Синівський ліс»; - ділянка № [NUMBER] , площею 0,20 га., цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, урочище «Ляші»; - ділянка № [NUMBER] , площею 0,18 га., цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, урочище «Біля озера». Рішенням цієї ж сільської ради від 10.11.2009 р. № 34/25 було здійснено уточнення площ та цільового призначення земельних ділянок, переданих [PERSON] та вирішено передати у приватну властьі наступні земельні ділянки: - ділянка № [NUMBER] , площею 0,25 га., цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] ; - ділянка № [NUMBER] , площею 0,22 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса біля житлового будинку в [ADDRESS] ; - ділянка № [NUMBER] , площею 0,20 га., цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса - урочище «Синівський ліс»; - ділянка № [NUMBER] , площею 0,20 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса урочище «Ляші». З незалежних від неї обставин [PERSON] до моменту смерті не отримала правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки. Також позивач [PERSON] зазначає, що завершити процес приватизації і оформити на себе право власності у порядку спадкування, зокрема на земельні ділянки, у позасудовому порядку, вона не може, оскільки відповідач Сереховичівська сільська рада у цьому їй відмовила. За таких обставин [PERSON] просить визнати за нею право на завершення приватизації земельних ділянки - ділянка № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] та отримання правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, після смерті спадкодавця [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Сереховичівської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що сільська рада просить провести судове засідання за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в підготовче засідання не з`явився, подав клопотання, в якому у зв`язку із запровадженням воєнного стану та карантину в Україні не заперечує щодо розгляду справи без його участі та залишає питання щодо врегулювання спору на розсуд суду. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи № 82/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1216 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст.152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України. Відповідно до положень ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Згідно з абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким чином, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно з ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акту на право власності на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та законом після померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с. 12-15). Після смерті спадкодавця [PERSON] позивач стала власником садиби, що знаходиться по [ADDRESS] та зареєструвала своє право власності на даний об`єкт нерухомого майна у відповідному реєстрі (а.с. 16-17). Крім того, з наявних у матеріалах справи письмових доказів, встановлено, що спадкодавцю [PERSON] рішенням Синівської сільської ради від 23.04.1996 р. №8/5 про приватизацію земельних ділянок громадянами села згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. № 15/92 та заяв громадян безкоштовно, у приватну власність та постійне користування були передані земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будівель, господарських будівель і споруд, особистого підсобного господарства громадянам села згідно додатку, а саме: ділянка № [NUMBER] , площею 0,22 га., біля ж.б.; ділянка №2, площею 0,20 га., «Синівський ліс»; ділянка № [NUMBER] , площею 0,20 га., «Ляші»; ділянка № [NUMBER] , площею 0,18 га., «Біля озера» (а.с. 24). 10.11.2009 р. Синівською сільською радою Старовижівського району Волинської області за заявою [PERSON] на сесії було прийнято рішення № 29/8 про уточнення площ і цільового призначення раніше переданих їй у приватну власність земельних ділянок, зокрема визначено, що: - ділянка № [NUMBER] площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] ; - ділянка № [NUMBER] площею 0,22 га., в с. Синове біля житлового будинку [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства; - ділянка № [NUMBER] площею 0,20 га., урочищі «Синівський ліс», в межах населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства; - ділянка № [NUMBER] площею 0,20 га., в урочищі «Ляші» за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 25). Також встановлено, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом та законом померлої [PERSON] після її смерті зверталась з письмовою заявою до відповідача Сереховичівської сільської\~ради про надання порядку завершення процедури приватизації вищевказаних спірних земельних ділянок та оформлення правовстановлюючих документів, проте як вбачається з письмової відповіді сільського голови від 21.03.2022 р. №236/02.07 можливості оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки на ім`я позивача немає (а.с. 22-23). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що спадщина за заповітом та за законом після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилась [INFO] , остання за життя не набула права власності на спірні земельні ділянки згідно зі ст.125 ЗК України, проте за життя розпочала і не завершила на час смерті процедуру приватизації наданих їй безкоштовно згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок» спірних земельних ділянок площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,22 га. для ведення особистого селянського господарства; площею 0,20 га., для ведення особистого селянського господарства; площею 0,20 га., для ведення особистого селянського господарства, які знаходиться на території відповідача, позивач, як спадкоємець за заповітом та законом у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавці, набула права в порядку спадкування, а саме права на завершення приватизації, що підлягає спадкуванню спадкоємцем після її смерті, що цілком відповідає зазначеним вище нормам матеріального права, які регулюють дані правовідносини. Оскільки, відповідачем Сереховичівською сільською радою було відмовлено позивачу - спадкоємцю померлої [PERSON] у завершенні процедури приватизації вказаних земельних ділянок, а також виходячи з передбаченого\~ст.13 ЦПК України\~принципу диспозитивності, меж заявлених позивачем позовних вимог,\~суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право на завершення приватизації та право на одержання на її ім`я правовстановлюючих документів про право власності на земельні ділянки № [NUMBER] площею 0,25 га., № [NUMBER] площею 0,22 га., №4 площею 0,20 га.

Outcome: approved