Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

25 квітня 2022 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся \~до суду\~з позовомдо товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича, про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів). Вказує, що 30.11.2021 року [PERSON] від приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича стало відомо, що 05.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис від 05.10.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 10682 до кредитного договору № 0983079424 від 20.10.2019 року, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт капітал» про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості по відсотках в сумі 19285 грн; інфляційні збитки в розмірі 1999,99 грн, витрати по вчиненню виконавчого напису розмірі 500 грн; загальна сума до стягнення 21784,99 грн. 29.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. було відкрито виконавче провадження № 67686451; 29.11.2021 року винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 2178,50 грн; 29.11.2021 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 550 грн. 07.12.2021 року , у зв`язку з стягненням з [PERSON] боргу, основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій, постановою приватного виконавця Савенко Ю.О. виконавче провадження № 67686451 було закінчено. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 10.01.2022 року (справа № 527/2620/21) виконавчий напис № 10682 визнано таким, що на підлягає виконанню. В зв`язку з викладеним, з посиланням на ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, позивач прохає: - стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь [PERSON] безпідставно набуте майна, а саме: грошові кошти у розмірі 21784,99 грн; - стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича на користь [PERSON] безпідставно набуте майна, а саме: грошові кошти у розмірі 2728,50 грн, що включають 2178,50 грн стягнутої з [PERSON] основної винагороди приватного виконавця, 69 грн стягнутих як витрати виконавчого провадження; 481 грн витрат виконавчого провадження. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, прохали розгляд справи проводити без їх участі. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10682 про стягнення з позивача [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» коштів в розмірі 21784,99 гривень . 29.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67686451 з виконання виконавчого напису № 10682. 29.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, відповідно до якої постановив стягнути з [PERSON] основну винагороду в сумі 2178,50 грн. 29.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, відповідно до якої постановив стягнути з [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 550 грн. 07.12.2021 року відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження № 67686451 з примусового виконання виконавчого напису № 10682 від 05.10.2021 року закінчено, оскільки борг, основна винагорода приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій погашено у повному обсязі. Відповідно до листа приватного виконавця Ю.Савенко від 21.02.2022 року № 10735 «Щодо надання інформації у виконавчому провадженні», з урахуванням проведених виконавчих дій згідно розпорядження 07.12.2021 року з боржника стягнуто грошові кошти у сумі 24513,49 грн. Як вбачається з розпорядження № 67686451 від 07.12.2021 року, грошові кошти у сумі 24513,49 грн, що надійшли 06.12.2021 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 10682, виданого 05.10.2021 року необхідно перерахувати: 2178,5 грн на користь [PERSON] ; 21784,99 грн на користь ТОВ «Вердикт капітал»; 69 грн і 481 грн витрат виконавчого провадження. Згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 10.01.2022 року (справа № 527/2620/21), яке набрало законної сили 10.02.2022 року, визнано виконавчий напис № 10682, вчинений 05.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у сумі 21784,99 грн таким, що не підлягає виконанню . Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того,чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку,що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникненні обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Таким чином, у разі визнання виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого з боржника на користь стягувача відраховувалися грошові кошти, таким, що не підлягає виконанню, стягнута на користь стягувача сума підлягає поверненню боржнику відповідно до статті 1212 ЦК України. Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18. Таким чином, зважаючи на те, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого з боржника на користь стягувача відраховувалися грошові кошти, за рішенням суду було визнано таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь [PERSON] безпідставно набутого майна, а саме: грошових коштів у розмірі 21784,99 грн підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича на користь [PERSON] безпідставно набутого майна, а саме: грошових коштів у розмірі 2728,50 грн, що включають 2178,50 грн стягнутої з [PERSON] основної винагороди приватного виконавця, 69 грн стягнутих як витрати виконавчого провадження; 481 грн витрат виконавчого провадження, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. За змістом статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів. За змістом статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Згідно з пунктом 1 частини першої, частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Як зазначено вище, здійснення особою захисту порушеного права шляхом застосування кондикційного позову можливе лише за умови наявності підстав, передбачених статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача відповідне майно (у тому числі грошові кошти). При цьому для правильного застосування статті 1212 ЦК України необхідно установити факт абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. В той же час, у даному випадку стягнення з позивача на користь приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О грошових коштів у сумі 2728,50 грн, що включають 2178,50 грн основної винагороди виконавця, 69 грн та 481 грн витрат виконавчого провадження, пов`язане зі здійсненням приватним виконавцем примусового виконання виконавчого документа. Підставою для виникнення у боржника обов`язку зі сплати таких витрат є сам факт наявності відкритого виконавчого провадження, під час виконання якого приватний виконавець виконує обов`язки, покладені на нього Законом України «Про виконавче провадження». Будь-які дії чи бездіяльність приватного виконавця під час виконавчого провадження № 67686451 позивачем не оскаржувались, постанови незаконними не визнавались. Позивач був обізнаний про перерахування ним коштів на виконання рішення суду на користь приватного виконавця, підтвердив факт існування правовідносин з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, це виключає факт безпідставного набуття відповідачем коштів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2020 року у справі №201/8493/18. З огляду\~на викладене,\~позовні вимоги\~в частині\~стягненняз приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича на користь [PERSON] безпідставно набутого майна, а саме: грошових коштів у розмірі 2728,50 грн, що включають 2178,50 грн стягнутої з [PERSON] основної винагороди приватного виконавця, 69 грн стягнутих як витрати виконавчого провадження; 481 грн витрат виконавчого провадження є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення в сумі 24513,49 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 21784,99 грн, що становить 88,9 % від ціни позову, отже з ТОВ «Вердикт капітал» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 882,24 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial