Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з дружиною перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети та фактично припинили шлюбні стосунки. Ухвалою суду від 20.06.2022 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. Розгляд справи призначено на 06 липня 2022 року о 10 год. 20 хв. Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, 22.06.2022 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Просила суд не надавати строк на примирення. 06.07.2022 позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 28.04.2017. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 03.08.2017). Судом було встановлено, що сторони не мають спільних інтересів, мають різні погляди на життя. Шлюб носить чисто формальний характер. Сторони ведуть окремо бюджет та фактично припинили шлюбні стосунки. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім`ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, а подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам подружжя та враховую позицію відповідача, яка проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заяв, що зміни прізвища до суду не надходило.

Outcome: approved