Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце смерті: м. Брянка Луганської області, Україна. В своїй заяві [PERSON] посилається на те, що вона є донькою померлого [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник заявниці - адвокат Головченко А.М. надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та без участі заявниці, заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, рішення просила ухвалити на розсуд суду. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Для встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею першою 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частинами 2 і 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, є недійсними, проте як виняток можуть братися до уваги та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. Згідно ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Правилам державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті, заявником [PERSON] на підтвердження смерті батька, було надано копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] невизнаної та самопроголошеної Луганської Народної Республіки від 09.07.2022 року, за яким [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Стаханов Луганської області, помер [INFO] , в м. Брянка Луганської області, про що 26.05.2022 року складений запис акту №807. Вказаний документ видано установою, що знаходяться на тимчасово окупованій території України. Разом з тим, заявницею [PERSON] не подано до суду документа закладу охорони здоров`я, а саме, лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть, лікарського свідоцтва про перинатальну смерть, що може підтвердити факт смерті особи в певний час, в певному місце та за певних обставин. Отже, заява про встановлення факту смерті є недоведеною належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed