Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15\~905,33 гривень. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] не виконала прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.11.2021 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання на 17.03.2022 року на 11год. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.03.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті та призначено судове засідання на 27.07.2022 року на 11год. 30хв. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» про розгляд справи за його відсутністю. В клопотанні представник позивача також зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення (арк.сп.3). У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. До суду від представника адвоката Трусова А.С. надійшло письмове клопотання, яке міститься в матеріалах справи, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд розгляд справи проводити за відсутності відповідачки та її представника (арк.сп.115). Також, до суду 24.12.2021 року від представника відповідача адвоката Трусова А.С. надійшов письмовий відзив, який міститься в матеріалах справи, в якому позовні вимоги не визнав, просив позов залишити без задоволення. (арк.сп.81-88). У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що згідно умов кредитного договору № б/н від 18.12.2008 року [PERSON] отримала від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір було укладено шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому, позивач вважає, що своїм підписом у заяві, відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (арк.сп.53). Відповідно до Умов та Правил, у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти та штраф. Вважаючи, що з боку відповідача умови кредитного договору не виконуються належним чином, Банк за договором кредитування просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 01.11.2021 року становить 21\~462,53 грн., яка складається з: заборгованість за поточним тілом кредиту 15\~905,33 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 15\~905,33 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 5\~557,20 грн. Судом встановлено про те, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача заборгованість яка становить 15\~905,33грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Вирішуючи питання про стягнення нарахованої Банком заборгованості по кредитному зобов`язанню, суд виходить з наступного обґрунтування, з урахуванням правової позиції висловленою ВП ВС у справі № 342/180/17-ц. Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При таких обставинах, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved