Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на майно та права, які належали йому на момент смерті, які позивач прийняв, подавши до приватного нотаріуса у встановлений шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці спадщину не приймали та відмовились від її прийняття у встановленому законом порядку. Також зазначає, що при житті батько позивача [PERSON] надав у позику відповідачу [PERSON] грошові кошти, а саме 16.07.2018 року 2000 доларів США, 23.09.2018 року 700 доларів США, 18.09.2019 року 600 Євро, 19.10.2019 року 6000 доларів США, 03.04.2020 року 400 Євро та 300 доларів США, які зобов`язався повернути у встановлені в розписках строки. Свої зобов`язання [PERSON] по поверненню грошових коштів у визначені в розписці терміни не виконав, та на сьогоднішній день борг не повернув. Посилаючись на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики та не повертає в добровільному порядку суму позики, позивач просив стягнути з відповідача борг в розмірі 276300\~гривень(двісті сімдесят шість тисяч триста) гривень, понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2764 гривні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак його представник [PERSON] направив заяву в якій просив справу розглядати у їх відсутності позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Згідно положень\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором ( ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як регламентовано ч. 1 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. Так, в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 зазначено, що "відповідно до норм ст.ст.1046,\~1047 ЦК України\~договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання". Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки". \~\~ Судом встановлено, що між сторонами існують зобов`язання за договором позики. В підтвердження укладення договору між сторонами є боргові документи, власноручно написані відповідачем у формі розписки, яка посвідчує передачу відповідачу грошових сум в загальній кількості 9000 (дев`ять тисяч) доларів США та 1000 (одну тисячу) Євро, що станом на день пред`явлення позову становить 276300\~гривень(двісті сімдесят шість тисяч триста) гривень. Оригінали розписок були надані суду, та підтверджують наявність невиконаного боргового зобов`язання відповідача [PERSON] перед [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] .. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. З досліджених в судовому засіданні розписок вбачається, що сторонами в письмовій формі зафіксовані істотні умови договору позики, а саме: предмет позики - грошові кошти. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати.

Outcome: approved