Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 18.01.2018 року між [PERSON] та ПП «Буд Кепітал Менеджмент`укладено договір № 37 купівлі-продажу майнових прав на квартиру у будинку [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] є покупцем квартири [ADDRESS] , загальною площею 57 м.кв. вартістю 570\~000 грн.; 20.06.2017 року між [PERSON] та ПП «Буд Кепітал Менеджмент» укладено договір № 14 купівлі-продажу майнових прав на квартиру у будинку [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] є покупцем квартири [ADDRESS] , загальною площею 94,58 м.кв. вартістю 838\~540 грн. Позивачі вважають, що п.3.1, 3.2, 3.3 зазначених договорів є несправедливими, оскільки порушують вимоги ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому позивачі звернулися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою суду 05.08.2021 року відкрито провадження та призначено справу у підготовче засідання в загальному провадженні. 25.11.2021 року ухвалою суду закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. 31.01.2022 року представником позивачів було подано клопотання про стягнення з ПП «Буд Кепітал Менеджмент» на користь відповідачів витрат на правову допомогу у розмірі 25000 грн. Представник відповідача\~у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ у судове засідання, не з`явився. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2018 року між [PERSON] та ПП «Буд Кепітал Менеджмент» укладено договір № 37 купівлі-продажу майнових прав на квартиру у будинку [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] є покупцем квартири [ADDRESS] , загальною площею 57 м.кв. вартістю 570\~000 грн.; 20.06.2017 року між [PERSON] та ПП «Буд Кепітал Менеджмент» укладено договір № 14 купівлі-продажу майнових прав на квартиру у будинку [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] є покупцем квартири [ADDRESS] , загальною площею 94,58 м.кв. вартістю 838\~540 грн. Відповідно до вказаних договорів купівлі-продажу майнових прав позивачі засвідчили своїм підписом, що попередньо ознайомлені з приписами законодавства, що регулюють укладений ними правочин (зокрема з підставами визнання недійсності правочинів). Згідно з ч. 1, 2\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до\~ст.655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Як передбачено\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена\~законом\~або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, правочин завжди дійсний, але він може бути дійсним умовно. Заінтересована особа може його оспорити, і тоді він втратить силу за рішенням суду. Згідно з вимогами\~ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу\~ст. 12 ЦПК України\~зобов`язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину. Згідно ч. 1\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. За нормою\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивачі на обґрунтування своїх вимог посилаються на положення\~ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», але разом з тим позивачі не надали суду вмотивованих доказів, які би підтверджували вказані вимоги. За змістом ч.ч.1-3ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати договори із споживачем умови, які є несправедливими.\~Умови договору є не справедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Проаналізувавши зміст укладених сторонами спірних договорів, судом встановлено, що підписанням цих договорів позивачі підтвердили, що вони повністю розуміють значення своїх дій та попередньо ознайомлені з приписами законодавства, що регулюють укладений ними правочин. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позиція позивачів про порушення їх прав відповідачем щодо несправедливості умов договорів купівлі-продажу майнових прав та невідповідності їх умов ЗУ «Про захист прав споживачів», не знайшла підтвердження під час судового розгляду. Крім цього,\~зважаючи на\~викладене суд\~вважає,\~що представником\~позивачів не\~доведено та\~не представлено\~доказів щодо\~порушення прав\~позивачів, не встановлено порушення таких прав і у судовому засіданні, а тому позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed