Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 79,30 кв.м., житловою площею 40,40 кв.м., допоміжною площею 38,90 кв.м., а також господарських будівель та споруд: погріб під частиною будівлі, прибудова, тамбур, сарай, убиральня, огорожа, ворота з хвірткою, оціночна вартість яких становить 15870 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят) гривень 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві приватної спільної часткової власності належить 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 20 жовтня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №2081 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 228708670 від 20.10.2020. Інші частки цього будинку були поділені між [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині кожному. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] його спадкоємцем став [PERSON] , який спадщину прийняв. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після його смерті ніхто не прийняв. З моменту смерті [PERSON] , він постійно відкрито й безперешкодно користується будинком, обробляє земельну ділянку біля нього, вчасно сплачує комунальні платежі та залишається єдиним добросовісним володільцем і користувачем вказаного житлового будинку, тому просить визнати за ним право власності на 1/6 частину вказаного житлового будинку, яка належала [PERSON] . Посилаючись на положення ст.328 ч.1, ст.344 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги. Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~ підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34282274 від 28.05.2012 та даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , вбачається, що співвласниками даного будинку в рівних частках по 1/6 частині кожній є: [PERSON] на підставі договору дарування №1386 від 20.07.1971 року, посвідченого Богуславською державною нотаріальною конторою, [PERSON] на підставі договору дарування №1386 від 20.07.1971 року, посвідченого Богуславською державною нотаріальною конторою, та [PERSON] на підставі договору дарування №1386 від 20.07.1971 року, посвідченого Богуславською державною нотаріальною конторою (а.с. 11-13). Згідно договору купівлі продажу 2/3 часток житлового будинку, зареєстрованого 20 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Дошкою Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2081, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 228708670 від 20 жовтня 2020 року вбачається, що [PERSON] придбав 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] та зареєстрував за собою право власності на 2/3 частки даного будинку (а.с.13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 26 лютого 2019 року, актовий запис № 39 (а.с.19). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2019 за №390 спадкоємцем за законом після його смерті [PERSON] є син спадкодавця - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 16 січня 2001 року, актовий запис № 21 (а.с.18). Спадщину після його смерті ніхто не прийняв. З моменту смерті [PERSON] , позивач постійно відкрито й безперешкодно користується будинком, обробляє земельну ділянку біля нього, вчасно сплачує комунальні платежі та залишається єдиним добросовісним володільцем і користувачем вказаного житлового будинку, тому просить визнати за ним право власності на 1/6 частину вказаного житлового будинку, яка належала [PERSON] . Актом обстеження житлово побутових умов проживання від 04 квітня 2022 року, складеного депутатом Богуславської міської ради в присутності сусідів підтверджується, що [PERSON] з 2011 року по даний час відкрито проживає в будинку [ADDRESS] , безперешкодно ним користується, здійснює поточні ремонти та доглядає за прибудинковою територією (а.с.22). Задовольняючи вимоги позивача, суд керується наступними положеннями чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено,\~ що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивач надав суду достатні та допустимі докази, якими підтверджується факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі більше 10 років, отже визнання права власності за позивачем на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 511 гривень 20 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved