Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що він звернувся до ВОГ (СЦ) №10 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для нарахування йому пенсії за віком. По електронній програмі його пенсійна справа була вибрана для розгляду Головним управлінням ПФУ в Київській області, однак, рішенням від 02.05.2022 йому відмовлено в зарахуванні частини стажу за період роботи з 03.09.1985 по 31.12.2002, зазначеного в довідці №373 від 02.07.2019, оскільки некоректно вказане прізвище не [PERSON] , а [PERSON] . Вважає, що посадовими особами колгоспу ім. Артамонова с. Чистопілля зроблено помилку у книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників. У зв`язку з наведеним заявник просить встановити факт належності йому архівної довідки від 02 липня 2019 року №373, виданої трудовим архівом Вільшанської районної державної адміністрації. 07 червня 2021 року ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судовий розгляд справи на 01 липня 2021 року. \~ 01 липня 2022 року розгляд справи відкладено на 13 липня 2022 року у зв`язку із витребуванням доказів. \~ \~ \~ Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника управління, просить вирішити справу на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої\~статті 263 ЦПК України,\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч.1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - \~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ ст. 293 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини першої\~статті 315 ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~розглядає справи\~про встановлення\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або в паспорті. Згідно з ч.1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно з п. 26 зазначеного Порядку якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області. У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Вільшанським РВ УМВС України в Кіровоградській області 19 березня 1997 року та у картці платника податків, прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначені як [PERSON] (а.с.4-7). Відповідно до копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.05.2022 №110650000533, заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком. Результат розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано період роботи з 03.09.1985 по 31.12.2002, зазначений в довідці №373 від 02.07.2019, виданій Вільшанською районною державною адміністрацією, оскільки не коректно вказано прізвище ( [PERSON] ) (а.с.30). Як вбачається з копії архівної довідки за №373, виданої 02 липня 2019 року трудовим архівом Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області, в документах архівного фонду приватного сільськогосподарського підприємства ім. Артамонова Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (колгосп ім. Артамонова 1974-1992 рр., КСП ім. Артамонова 1992-2000 рр., з 2000 р. ПСП ім. Артамонова), у книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників за період з 1985 р. по 2002 р. є відомості про відпрацьовані людино-дні [PERSON] (так в документі) (а.с.27). Відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника №79, яка заповнена відповідальною за видачу трудових книжок особою 26 лютого 1979 року, [PERSON] , 1962 року народження, 07.09.1985 був прийнятий шофером у колгосп ім. Артамонова (а.с.12-14). У архівній копії книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспників (колгосп ім. Артамонова 1974-1992 рр., КСП ім. Артамонова 1992-2000 рр., з 2000 р. ПСП ім. Артамонова) за 1985-2002 рр. значиться « [PERSON] », який весь цей період працював шофером та різноробочим. Більш того, із системного аналізу матеріалів справи вбачається, що зазначення прізвища заявника « [PERSON] » замість « [PERSON] » у книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспників (колгосп ім. Артамонова 1974-1992 рр., КСП ім. Артамонова 1992-2000 рр., з 2000 р. ПСП ім. Артамонова) свідчить про те, що відповідальною особою, яка оформляла вказану книгу обліку, не перевірялися свідоцтво про народження заявника, його паспорт або інший документ, що посвідчує особу. Зазначена в архівній довідці за №373 від 02 липня 2019 року кількість відпрацьованих людино-днів за 1985-2002 роки співпадає з кількістю людино-днів, відображених у трудовій книжці колгоспника [PERSON] . На думку суду, прізвище заявника у вказаному документі помилково зазначалося « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Враховуючи викладене суд доходить висновку, що при веденні книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспників за період з 1985 року по 2002 рік була допущена помилка в зазначенні прізвища заявника, який дійсно працювала у вказаних господарствах, що підтверджується записами в його трудовій книжці. У суду немає підстав ставити під сумнів, що саме [PERSON] , [INFO] , працював у колгоспі ім. Артамонова, КСП ім. Артамонова, ПСП ім. Артамонова шофером та різноробочим і таких доказів суду не надано. Відповідно до\~ст.\~10\~ЦПК України,\~суд при\~розгляді справи\~керується принципом\~верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення принципу верховенства права у світлі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. Таким чином суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме архівної довідки, виданої трудовим архівом Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 02.07.2019 №373, є обґрунтованими та доведеними у відповідності до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, а зібрані у справі докази, які є допустимими і достатніми та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви, а тому суд доходить висновку, що [PERSON] , [INFO] , уродженцю с. Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, належить архівна довідка №373, видана 02 липня 2019 року трудовим архівом Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Даний факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки.\~Підтвердження факту належності відповідних документів необхідне заявнику для оформлення пенсії. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved