Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Лубенської міської ради про визначення частки померлого в праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частку співвласника спільного майна в порядку спадкування. У позові вказала, що вона є матір`ю [PERSON] , який [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на: - \~ \~ \~ \~1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~присадибну земельну ділянку, площею - 0,0519 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, на якій розташований зазначений вище будинок. Позивачка звернулася до Другої Лубенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 13.01.2022р. отримала свідоцтво про право на спадщину на частину домоволодіння, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки земельна ділянка знаходиться у власності спадкодавця на праві спільної сумісної власності, без визначення часток. Прохає суд: - встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , належить 1/3 частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] , загальною площею 0,0519 та, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), яка належала йому на праві приватної спільної сумісної власності, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ПЛ № 001585, виданого 16.01.2001 року міським головою Ради народних депутатів м. Лубни, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3436. - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на 1/3 частку земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] , загальною площею 0,0519 та, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), в порядку спадкування за законом після смерті, [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні представник позивача адвокат Власова С.М. позовні вимоги підтримала на їх задоволенні наполягає. Відповідач Лубенська міська рада в судове засідання представника не направила, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без його участі. У вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. ч. 2, 3\~ст.12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи…Належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень…Достовірними\~є докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи…Достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання\~про достатність\~доказів для\~встановлення обставин,\~що мають\~значення для\~справи,\~суд вирішує\~відповідно до\~свого внутрішнього\~переконання. Кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях … Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.8-9) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на \~ \~ \~ \~1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] та частину присадибної земельну ділянки, загальною площею - 0,0519 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] . Позивачка звернулася до Другої Лубенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина та 13.01.2022р. отримала свідоцтво про право на спадщину на частину домоволодіння, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки їй було відмовлено, оскільки частина земельна ділянка знаходиться у власності спадкодавця на праві спільної сумісної власності, без визначення часток. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.12.2021р. державного нотаріуса Другої лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К.: в Другій лубенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 289/2021 на майно померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину є мати померлого [PERSON] . Інших заяв про прийняття/відмову у справі не має. Заповіти відсутні. Право власності спадкодавця [PERSON] , на частку земельної ділянки, загальна площа якої 0,0519 га. передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ПЛ №001585, виданим Виконавчим комітетом Лубенської міської ради Полтавської області 16.01.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 3436, яка була передана у спільну сумісну власність: [PERSON] . [PERSON] та померлому [INFO] [PERSON] . Із поданих документів вбачається, що вищевказана земельна ділянка передана [PERSON] , [PERSON] та померлому [INFO] [PERSON] , у спільну сумісну власність. Вищевказана земельна ділянка в цілому була передана у спільну сумісну власність (без визначення часток учасників спільної власності). [PERSON] , помер не реалізувавши своє право відповідно до ст.ст. 370, 372 Цивільного Кодексу України на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України не здійснив поділ земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності. Оскільки договір між співвласниками про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, не укладався, то вважати частки визначеними не вбачається за можливе. Визначити, який саме розмір частки земельної ділянки, що успадковується не можливо. (а.с.10). Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст.368ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Відповідно до ч.1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.4 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Тому, беручи до уваги вищевикладене, вважаю, що частки вказаних земельних ділянок повинні бути визначені пропорційно до часток власників у праві власності на житловий будинок.

Outcome: approved