Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 03.05.2014р. по 23.07.2019р. вона з відповідачем по справі [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . За рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.08.2019р. з відповідача по справі [PERSON] в її користь стягуються аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що відповідач по справі [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо утримання їх неповнолітньої дитини належним чином не виконує, матеріально не допомагає, періодично надає кошти в рахунок погашення аліментів. На час звернення до суду з даним позовом, зросли витрати на утримання дитини, у зв`язку зі зростанням цін на продукти харчування, ліки, одяг, витрати пов`язані із навчальним процесом доньки у школі, а також витрати на відвідування спортивних секцій, гуртків. Позивач самостійно не в змозі забезпечити належне матеріальне забезпечення їх неповнолітньої дитини, оскільки має ще на утриманні доньку4 від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , а отриманої нею заробітної плати в ТзОВ «Волиньфарм», де вона працевлаштована на посаді фармацевта, не вистачає. У зв`язку з вищезазначеним, просить суд змінити розмір стягуваних аліментів, що утримуються з відповідача по справі [PERSON] за рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.08.2019р. на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] з твердої грошовій суми на частку від заробітку (доходу) відповідача по справі та надалі стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача про справі витрати пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.05.2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.06.2022р. закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач по справі [PERSON] подала суду заяву про уточнення позовних вимог, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, що утримуються з відповідача по справі [PERSON] за рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.08.2019р. на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] з твердої грошовій суми на частку від заробітку (доходу) відповідача по справі та надалі стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає положенням ч. 3 ст. 49 ЦПК України. Розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач по справі [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За згодою позивача по справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.09.2014р. (а.с. 10). Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.08.2019р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з [PERSON] постановлено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 12-13). Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю - позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Крім того судом встановлено, що в позивача по справі на утриманні перебуває неповнолітня дитина від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю - позивачем по справі за вищевказаною адресою (а.с. 11, 17). З копії довідки опорного закладу освіти «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 м. Ківерці» №58/01-42 від 03.05.2022р. вбачається, що дочка сторін по справі [PERSON] , [INFO] , навчається у 2-В класі вищезазначеного навчального закладу (а.с. 16). Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №372/2393/17. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як на підставу зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач по справі посилається на зростанням цін на продукти харчування, ліки, одяг на потреби дитини, а також на ті обставини, що відповідач по справі є працездатним, призваний на військову службу за мобілізацією 26.02.2022р. у військову частину (а.с. 20), а тому має реальну можливість забезпечувати належну матеріальну підтримку їх неповнолітньої дитини. Разом з тим, відповідач по справі [PERSON] відзиву на позовну заяву до суду не подав, а також не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження погіршення (покращення) його матеріального становища. Крім того, судом враховується також те, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів (висновок Верховного Суду у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19). При визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Відтак, суд враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання їх неповнолітньої дитини, матеріальне становище сторін, особу відповідача, як платника аліментів, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, те, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у формі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, приходить до висновку, що позовна вимога в цій частині підлягає до задоволення. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та справедливим. При цьому зазначає, що аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, зокрема, позивач просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 2000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивач до позовної заяви долучив лише квитанцію до прибуткового касового ордера, однак не додано доказів на підтвердження понесених витрат позивачем (договору про надання правничої (правової) допомоги, попереднього (орієнтовного) розрахунку вартості наданої правової допомоги за договором, акту виконаних робіт, ордеру на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, тощо). З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у стягненні з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, слід відмовити. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача по справі [PERSON] слід стягнути в дохід держави 992 грн. 40 коп. судового збору. Суд зазначає, що аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: partial