Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

30.05.2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.02.2020 року з 6000 грн. на 3000 грн. В обгунтування зазначив, що сторони мають спільних дітей дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . На даний час його матеріальне становище значно змінилося - з 03\~серпня 2021 року він\~звільнився.\~ [INFO] в\~нього народилася\~донька,\~на даний\~час він перебуває в\~складі територіальної\~оборони, а тому, враховуючи ці обставини, змушений звернутись до суду про зміну розміру аліментів. Ухвалою суду від 16.06.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити. Відповідачка до судового засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо позовних вимог заперечила, просила відмовити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Обухівського районного суду від 23.03.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28.02.2020 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Українка Обухівського району Київської області, громадянина України, який зареєстрований: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох малолітніх дітей, а саме дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 6000 (шість тисяч) грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме: з 28.01.2020 року до досягнення малолітніми дітьми повноліття. Відповідно до статті 51. Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з частиною першої статті з Конвенції про права дитини в усіх справах щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними постановами, що займаються питаннями соціального забезпечення адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно за законів України. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки, зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того,ст. 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому, право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що позивач, як платник аліментів, бажає змінити розмір стягнення аліментів з 6000 грн. на 3\~000 грн., в обґрунтування чого зазначає, що його матеріальний стан змінився через народження ще однієї дитини, та те, що позивач на даний час не працює. Проте, доказів, що його матеріальний стан погіршився позивачем не надано, позивач є працездатним, звільнення з попереднього місця роботи відбулося за власним бажанням. Суд звертає увагу на те, що зміна сімейного стану позивача, народження [INFO] [PERSON] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Суд, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приходить до висновку про часткове задоволення позову на рівні 5000 грн.

Outcome: partial