Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Зарічного районного суду м. Суми, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право власності серії [NUMBER] від 26 жовтня 2016 року та свідоцтвом про право власності на спадщину за законом серії НВХ №72645 від 26 жовтня 2016 року. У вказаному будинку з 22 серпня 1995 року зареєстровані відповідачі по справі - син [PERSON] та невістка [PERSON] . Однак з 2012 року відповідачі в будинку не проживають, їхні речі відсутні, витрати по утриманню будинку вони не несуть. Жодних перешкод у користуванні будинком позивачка не чинила, з 2012 року відповідачі втратили до нього інтерес з власної ініціативи. Не зважаючи на тривале не проживання в будинку, відповідачі з реєстраційного обліку не знімаються, по теперішній час зареєстровані в належному на праві власності позивачці будинку. Позивачка має намір оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, оскільки пенсії на їх оплату не вистачає, однак реєстрація відповідачів у будинку перешкоджає в оформленні права на субсидію. З метою вирішення питання щодо зняття відповідачів з реєстрації позивачка звернулась до Центру надання адміністративних послуг м. Суми, однак їй повідомили, що в період дії воєнного стану зняття з реєстрації можливо або на підставі рішення суду або в разі звернення зареєстрованих осіб з обов`язковим наданням ними оригіналів документів (паспорта, військового квитка та довідки з військового комісаріату). Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2022 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до розгляду на 01 серпня 2022 року о 09 год. 15 хв. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Зі згоди позивачки, викладеній в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право власності серії [NUMBER] від 26 жовтня 2016 року (а.с. 5) та свідоцтвом про право власності на спадщину за законом серії НВХ №72645 від 26 жовтня 2016 року (а.с. 6). Згідно будинкової книги, виданої КП «Сумське міське БТІ» реєстраційний № 369 від 27 листопада 2009 року, за адресою: [ADDRESS] , крім позивачки, зареєстровані відповідачі - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-11). Під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивачка чинить відповідачам перешкоди в користуванні зазначеним житлом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною першою ст. 316 ЦК України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником. Таким чином судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в будинку за адресою: [ADDRESS] , понад один рік не мешкають у спірному будинку без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку непроживання в спірному житлі. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідачів за іншою адресою та збереження у цей час за ним права користування житлом, суду не надано. Суд, вважає, що право позивачки на вільне користування та розпорядження належним їй житлом порушується та підлягає захисту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову, з відповідачів на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. з кожного.

Outcome: approved