Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до\~суду з\~позовом,\~у якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі та невиплаченій щорічній відпустці в розмірі 15 127,60 грн. Обґрунтовуючи позов покликається на те, що 28 серпня 2020 року позивач була звільнена з посади завідувача виробництва в супермаркеті «Вопак 5402» на підставі п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України. Всупереч трудовому законодавству в момент звільнення Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (далі - ТзОВ «ГІППО») не виплатило позивачу належну заробітну плату за серпень 2020 року та за невикористані 12 днів відпустки. 08.10.2020 позивачем скеровано на адресу відповідача письмову вимогу про виплату заборгованості, однак така проігнорована відповідачем. Станом на день звернення з позовною заявою заборгованості не погашено. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заробітну плату за серпень 2020 року в розмірі 11306,84 грн. та за невикористані\~12\~днів відпустки в розмірі 3820,80 грн. Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року справу відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористався. З метою забезпечення розумних строків провадження у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Враховуючи те,\~що учасники\~справи належним\~чином повідомлені\~про день\~та час\~розгляду справи,\~суд вважає\~за можливе,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~розглянути справу\~у відсутності\~сторін на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~не здійснюючи\~фіксування судового\~процесу. Суд дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з 28.12.2018 [PERSON] прийнята на посаду завідувача виробництва в супермаркет Вопак 5402 ТзОВ «ГІППО» в порядку переведення з ТзОВ «ПАККО Холдинг», що стверджується копією трудової книжки [NUMBER] . Відповідно до запису трудової книжки, 28.08.2020 [PERSON] звільнено із займаної посади, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Згідно до довідкою про доходи №ГП 000000661 від 31.08.2020 ТзОВ «ГІППО», [PERSON] була нарахована заробітна плата за серпень 2020 року в розмірі 11306,84 грн. Згідно з відомостями Пенсійного фонду України від 07.09.2020 заробітна плата позивачу за серпень 2020 року виплачена не була. Згідно з ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.94. ч. 5 ст.95 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Частиною 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 1 ст.47 КЗпП України визначено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Оцінюючи подані позивачем докази з точки зору допустимості та належності, суд вважає, що заявлена вимога про стягнення нарахованої суми заробітної плати є обґрунтованою, оскільки наявність заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати в розмірі 11306,84 грн. підтверджена довідкою ТзОВ «ГІППО» №ГП 000000661 від 31.08.2020 та відомостями з Пенсійному фонду, які містяться в матеріалах справи, а тому наявні і передбачені законом підстави для стягнення вказаної суми. Згідно зі ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи. Як вбачається з матеріалів справи позивачу при звільненні з роботи підлягала виплаті компенсація за 12 днів невикористаної щорічної відпустки. Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України, наданої позивачем та довідки про доходи ТзОВ «ГІППО» №ГП 000000661, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за невикористану відпустку за 12 днів у розмірі 3820,80 грн., виходячи з наступного розрахунку (сума заробітної плати за період з 01 вересня 2019 по серпень 2020 року у розмірі 115582,00 грн.: кількість днів (363) = середньоденна заробітна плата у розмірі 318,40 грн.х12 календарних днів невикористаної відпустки). У процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів розрахунки наведені позивачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин не подав. Отже, суд вважає що доводи позивача знайшли своє відображення в ході розгляду справи, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, який позивач мала б сплатити при поданні позовної заяви, а саме в сумі 840,80 грн. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць.

Outcome: approved