Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , яке видане центром ДАІ 4611, згідно якого власником транспортного засобу марки «OPEL», модель «Vivaro», 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , належить [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є її батьком, яким було зроблено заповітне розпорядження на все майно на її користь. [PERSON] помер [INFO] , внаслідок чого відкрилася спадщина на належне йому майно. Внаслідок її звернення до нотаріуса було зареєстровано спадкову справу, однак нотаріусом було звернуто увагу, що у пред`явленому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , яке видане центром ДАІ 4611, вбачається, що власником транспортного засобу марки «OPEL», модель «Vivaro», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , житель [ADDRESS] , хоча зі всіх інших документів вбачається, що по батькові [PERSON] , в тому числі і з свідоцтва про смерть. Як наслідок було роз`яснено про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] . Зазначає, що зі всіх інших документів, які нею долучено до заяви, вбачається, що по батькові [PERSON] є саме [PERSON] , а не [PERSON] , а тому вважає, що є всі підстави встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, як наслідок задовольнити її заяву. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак вона подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що при вирішенні справи покладаються на думку суду, фактично не заперечують проти задоволення заяви. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявника, представника заінтересованої особи, які не з`явилися в судове засідання, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку . Частиною 1\~статті 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.\~Статтею 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою\~статті 293 ЦПК України\~визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій\~статті 315 ЦПК України. Відповідно до п. 1, 6 частини першої\~статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі\~статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З точки зору закону, під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16). Враховуючи наведене, встановлені судом обставини, те, що між заявником як спадкоємцем за заповітом відсутній спір із заінтересованою особою, відсутні відомості про спори з іншими особами, те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа не впливає на виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви, а тому суд розглядає справи в порядку окремого провадження. Суд враховує, що прийняття рішення про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявнику для підтвердження того, що саме померлий батько був власником транспортного засобу, щоб мати можливість такий успадкувати. Встановити іншим способом факт належності правовстановлюючого документа інакше як рішенням суду неможливо. При цьому суд звертає увагу, що документ не втрачений, а лише у такому є розбіжність з іншими документами, яку неможливо виправити. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] у смт Магерів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 02.09.2016. Своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] вона змінила внаслідок реєстрації шлюбу 30.07.2016 року у Жовківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області із [PERSON] . Викладене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 30.07.2016. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 21.02.1992 року Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області, вбачається, що батьком заявника є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Судом встановлено, що 06.08.2021 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого він на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] , тобто заявнику. Даний заповіт посвідчений [PERSON] , старостою Магерівського старостинського округу № 1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 33. [PERSON] помер [INFO] , про що 12.08.2021 року було складено відповідний актовий запис № 150. Викладене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 12.08.2021 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому суд констатує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , інших осіб, зокрема і тих, які б мали право на обов`язкову частку, прийняли таку внаслідок спільного проживання зі спадкоємцем чи внаслідок звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у шестимісячний строк після смерті спадкодавця немає. Внаслідок звернення заявника до нотаріуса було зареєстровано спадкову справу № 3/2022, номер у спадковому реєстрі 69024492, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68221436 від 24.01.2022 року. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , яке видане центром ДАІ 4611, вбачається, що власником транспортного засобу марки «OPEL», модель «Vivaro», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , житель [ADDRESS] . Всупереч цьому судом встановлено, що по батькові [PERSON] є саме [PERSON] , а не [PERSON] , що підтверджується копією його паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 26.02.1998 року, копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [NUMBER] , копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , яке видане Пенсійним фондом України 05.08.2020 року, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 20.12.2018 року, з якого вбачається, що [PERSON] 07.06.1986 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] , у Виконавчому комітеті Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 8. З рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28.05.2019 року у справі № 444/157/19, провадження № 2/444/647/2019, яке набрало законної сили, вбачається, що [PERSON] звертався в суд із позовом до [PERSON] про визнання майно спільним сумісним майном подружжя. Його позов було задоволено та визнано житловий будинок в [ADDRESS] , загальна площа якого становить 98.2 кв.м., житлова 55.6 кв. м, допоміжна 24.9 кв.м спільним майном подружжя - [PERSON] та [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку в [ADDRESS] та 1/2 частину земельної ділянки, загальна площа якої становить 0,15 га, кадастровий номер 4622755900:01:013:0011, цільове призначення якої «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в [ADDRESS] . Факт реєстрації за [PERSON] права власності на зазначене вище майно, а саме на 1/2 частину будинку та земельної ділянки підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 174704710 від 22.07.2019 року та № 174707380 від 22.07.2019 року відповідно. Тобто з врахуванням комплексу вивчених судом обставин та підтверджених таких документами, можна прийти до висновку, що юридичний факт належності правовстановлюючого документа, який просить встановити заявник, є обґрунтованим та підтвердженим дослідженими доказами. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявника.

Outcome: approved