Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

Представник товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 16 березня 2015 року між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір № 824694855. 30 липня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, відповідно до якого позивачу було передано право вимоги за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, серед яких був договір № 824694855 від 16.03.2015 укладений з відповідачем. З моменту отримання у позивача права вимоги, з 30 липня 2018 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій до відповідача, однак згідно реєстру боржників право грошової вимоги до відповідача складає 48515,73 грн, з яких: 20151,81 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2659,94 грн сума заборгованості за відсотками; 15503,98 грн суму заборгованості за платою за управління кредитом; 10200 грн сума заборгованості за пенею. Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 20.12.2019 року справу прийнято до розгляду та призначено до розгляду у спрощеному провадженні. 29.10.2020 року постановлено ухвалу про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд відмовити в позові, оскільки на розгляді у Центрально-Міському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться справа № 216/5915/16-ц за позовом [PERSON] до товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними та припинення цих дій, стосовно того ж самого кредитного договору, тобто справа стосовно одного і того ж предмета розгляду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 березня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 824694855, умовами якого визначено річну ставку за кредитом 14,99% річних, щомісячну плату за кредитом 3,59 % від суми кредиту, що становить 732,36 грн, та пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань 0,3 % від суми прострочення за кожен день прострочення. 30 липня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 1.2 вказаного договору, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги від 30.07.2018, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 48515,73 грн, з яких: 20151,81 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2659,94 грн сума заборгованості за відсотками; 15503,98 грн суму заборгованості за платою за управління кредитом; 10200 грн сума заборгованості за пенею. 07 серпня 2018 року [PERSON] направлено за адресою його місця проживання повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 824694855 від 16 березня 2015 року, повідомлено про наявну суму заборгованості за кредитним договором, та порядок її погашення. Відповідно до положень статей\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~статтею 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Вказаний висновок узгоджений з постановою Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15. Згідно розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором № 824694855 від 16 березня 2015 року становить 48515,73 грн, з яких: 20151,81 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2659,94 грн сума заборгованості за відсотками; 15503,98 грн сума заборгованості за платою за управління кредитом; 10200 грн сума заборгованості за пенею. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ст. 624 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем правомірних вимог позивача, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~255\~ЦПК України,\~суд своєю\~ухвалою закриває\~провадження у\~справі,\~якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться на розгляді справа за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про захист прав споживача, визнання права споживача кредитних послуг, відшкодування моральної шкоди. Таким чином, заперечення відповідача враховуються судом, однак в сукупності з усіма наявними доказами які містяться в матеріалах справи не можуть розцінюватися судом як підстава для закриття провадження у справі, згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, та відповідно відмови у позові, як було заявлено відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2019 рік, складала 1921 грн. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1921 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved