Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (далі по тексту - відповідач ), відповідно до якого просила стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 71 516, 39 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.11.2019 о 18 год. 05 хв. у м. Києві по Столичному шосе, 98 сталась ДТП за участю транспортного засобу «Skania», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , та що призвело до механічних пошкоджень обох ТЗ. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2019, винним у порушенні ПДР України та ст. 124 КУпАП та у вчиненні зазначеної ДТП визнано водія [PERSON] . Так ТЗ [PERSON] був застрахований у Страховика ПрАТ «АСК «Омега» на підставі полісу цивільно-правової відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки АО 3873802 з франшизою 1000, 00 грн. Позивач звернувся до відповідача у строк, встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 12.11.2019. У подальшому відповідач повідомив позивача про відшкодування страхового відшкодування у розмірі 19 296, 17 грн. У свою чергу, позивач, з метою встановлення розміру матеріального збитку, який був завданий йому, замовив авто-товарознавче дослідження. Відповідно до Звіту № 751/12-19 від 23.12.2019, вартість матеріального збитку завданого власнику ТЗ «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] дорівнює його ринковій вартості та становить 121 746, 36 грн. Згідно Звіту № 751/12-19/1 від 10.01.2020, вартість автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] у пошкодженому стані становить 56 000, 00 грн. Відтак, враховуючи положення ст. 30.1, 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір матеріального збитку становить 64 746, 39 грн. Крім того, позивач поніс додаткові витрати у розмірі 2500, 00 грн. за проведення зазначеного дослідження та 3000, 00 грн. за проведення додаткового авто-товарознавчого дослідження, витрати на евакуацію автомобіля у розмірі 1 270, 00 грн. З огляду на зазначене, позивач вказує, що розмір страхового відшкодування становить 71 516, 39 грн. Станом на момент звернення позивача з вказаним позовом до суду, відповідач страхове відшкодування у будь-якому розмірі не виплатив. Крім того, позивачем було понесено 4 400, 00 грн. витрат на правову допомогу, які він також просив стягнути з відповідача. Представник відповідача у своєму відзиві позовні вимоги визнав частково, у розмірі 19 566, 17 грн. В іншій частині позовних вимог просив відмовити та зменшити заявлені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката. Заначив, що з метою визначення розміру збитку, завданого ТЗ позивача, Страховик звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] . За результатами проведеної оцінки було складено Звіт № 08/12/19 від 03.12.2019, згідно якого ринкова вартість ТЗ позивача становила 119 877, 32 грн., вартість відновлюваного ремонту становила 47 172, 31 грн., а вартість відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу складала 21 987, 01 грн. або 19 296, 17 грн. (без урахування ПДВ). Таким чином, розмір страхового відшкодування, на думку відповідача становить 19 566, 17 грн. (19 296, 17 грн./вартість відновлюваного ремонту без ПДВ/ + 1 270, 00 грн./витрати на транспортування транспортного засобу/ - 1 000, 00 грн. /франшиза/). Крім того, вказав, що у позивача були відсутні підстави для залучення суб`єкта оціночної діяльності та, відповідно, відсутнє право на відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, оскільки Страховик вчасно направив свого представника для визначення розміру збитків. Заперечив також і щодо заявленого позивачем розміру судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4 400, 00 грн., оскільки заявлена сума є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. 23.03.2020 ухвалою суду було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 16.06.2020 від представника відповідача надійшов відзив по справі. 07.08.2020 ухвалою суду справу було призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. 12.10.2020 від представника відповідача надійшла заява про зміну місцезнаходження. 22.12.2020 від представника позивача надійшло клопотання про проведення судової авто товарознавчої експертизи. 02.03.2021 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про проведення судової авто товарознавчої експертизи. 10.08.2021 до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи. 12.08.2021 ухвалою суду поновлено провадження по справі. 22.10.2021 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача або в режимі відеоконференції. 22.10.2021 ухвало суду задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції. 20.01.2022 ухвалою суду закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності позивача, а також заява про те, що позивач повністю підтримує свої позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. У своєму відзиві позовні вимоги визнав частково, у розмірі 19 566, 17 грн., в іншій частині позовних вимог просив відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, встановив такі обставини. Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] . Судом також встановлено і вказана обставина не заперечувалась сторонами, що 11.11.2019 о 18 год. 05 хв. у м. Києві по Столичному шосе, 98 сталась ДТП за участю транспортного засобу «Skania», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та участю транспортного засобу позивача - «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , що внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2019, яка набрала законної сили 18.12.2019, винним у порушенні ПДР України та ст. 124 КУпАП визнано водія [PERSON] . Так ТЗ [PERSON] був застрахований у Страховика ПрАТ «АСК «Омега» на підставі полісу цивільно-правової відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки АО 003873802 з франшизою 1 000, 00 грн., ліміт за шкоду майну - 100 000, 00 грн. Позивач звернувся до відповідача у строк, встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 12.11.2019. У подальшому відповідач повідомив позивача про відшкодування страхового відшкодування у розмірі 19 296, 17 грн. Не погодившись з визначеним Страховиком розміром страхового відшкодування, яке підлягає до виплати, позивач замовив авто-товарознавче дослідження. Відповідно до Звіту № 751/12-19 від 23.12.2019 про оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем ТОВ «Клевер Експерт» [PERSON] , вартість матеріального збитку завданого власнику ТЗ «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] дорівнює його ринковій вартості та становить 121 746, 36 грн., вартість відновлюваного ремонту становить 149 049, 78 грн. Згідно Звіту № 751/12-19/1 від 10.01.2020, про оцінку транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , виконаного оцінювачем ТОВ «Клевер Експерт» [PERSON] , вартість автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] у пошкодженому стані становить 56 000, 00 грн. Відтак, враховуючи положення ст. 30.1, 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір матеріального збитку становить 64 746, 39 грн. На проведення зазначених досліджень позивач поніс додаткові витрати у розмірі 2500, 00 грн. та 3000, 00 грн. відповідно, на підтвердження чого надав копії квитанцій, які містяться в матеріалах справи. Також позивачем було понесено витрати на евакуацію автомобіля у розмірі 1 270, 00 грн. Відтак позивач просив стягнути на свою користь, з урахуванням вказаних витрат, 71 516, 39 грн. Судом встановлено, що на момент звернення позивача з вказаним позовом до суду, відповідач страхове відшкодування позивачу не виплатив. Представник відповідача визнав позовні вимоги частково у розмірі 19 566, 17 грн. (включаючи витрати на евакуацію автомобіля у розмірі 1 270, 00 грн.), в іншій частині вимог заперечував. Представником відповідача також було надано Звіт № 08/12/19 про оцінку вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] , відповідно до якого ринкова вартість КТЗ на момент пошкодження /в тому числі ПДВ 20 %/ становить 119 877, 32 грн., вартість відновлюваного ремонту КТЗ /в тому числі ПДВ 20 %/ становить 47 172, 31 грн., вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та ПДВ 20 % на замінні складові та матеріали становить 21 987.ю 01 грн., вартість відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та без врахування ПДВ 20 % на замінні складові та матеріали становить 19 296, 17 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2021 задоволено клопотання представника позивача про проведення судової авто товарознавчої експертизи, проведення якої доручено ФОП [PERSON] . Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 04.08.2021 № ВЕ-33/2021, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] станом на 11.11.2019 становить 126 148, 00 грн. Витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 4 275, 00 грн. поніс позивач, що підтверджується матеріалами справи. Так, згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 30 Закону України, «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність /висновок ВС, зроблений у постанові від 04.07.2018 по справі № 755/18006/15-ц/. Враховуючи все вище наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків у розмірі 64 746, 39 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, відповідач у судове засідання не з`явився, не спростував встановлені у судовому засіданні обставини, а саме що розмір завданих збитків є меншим від визначеного позивачем. Крім того, оскільки відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього витрат на евакуацію автомобіля ( 1 270, 00 грн.), то вказані вимоги також підлягають задоволенню. Щодо відшкодування судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так позивач вказує, що ним додатково понесено витрати на проведення автотоварознавчих досліджень (3000, 00 грн.+ 2500, 00 грн.), судової експертизи (4275, 00 грн.). За таких обставин, враховуючи ту обставину, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування задоволено у повному обсязі, суд відносить витрати на проведення автотоварознавчих досліджень та судової експертизи до витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки під час вирішення питання про задоволення позову зазначені дослідження взяті судом до уваги, та вважає позовні вимоги в частині стягнення вказаних витрат з відповідача на користь позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат надано: копію Договору про надання правової допомоги № 2 від 11.03.2020, укладеного між [PERSON] та Адвокатським бюро «СИНЮК ТА ПАРТНЕРИ», копію Ордеру Серія КС № 444234, виданого адвокату Синюку С.Л. на представництво інтересів [PERSON] від 11.03.2020 АБ «СИНЮК ТА ПАРТНЕРИ», розрахунок судових витрат з описом наданих адвокатом робіт, вартістю та кількістю виконаної адвокатом роботи на загальну суму 4 400, 00 грн, а також рахунок-фактуру від 13.03.2020 № 6 на суму 4 400, 00 грн., Акт прийому-передачі наданих послуг від 30.03.2020, підписаного між АБ «СИНЮК ТА ПАРТНЕРИ» на суму 4 400, 00 грн., копію Меморіального ордеру від 13.03.2020 № 44723468.1 на суму 4 400,00 грн, наданого позивачем на підтвердження оплати вартості правової допомоги. З огляду на зазначене, а також враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 4 400, 00 грн. При цьому, суд вважає, що зазначені витрати на оплату послуг адвоката є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача. Відповідно до ст. 141 ЦП України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840, 00 грн. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved