Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , встановлений судовим наказом виданим Суворовським районним судом м. Одеси від 24.03.2020 року. В обґрунтування позову визначила, що судовим наказом виданим Суворовським районним судом м. Одеси від 24.03.2020 року у справі № 523/3331/20 з [PERSON] , на її користь на утримання дитини було стягнуто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . позивач зазначає, що визначений розмір аліментів є недостатнім, витрати по утриманню дитини збільшились, дитина потребує постійного матеріального забезпечення на розвиток, освіту, а відтак, є потреба у збільшенні розміру аліментів. У зв`язку з викладеним позивач просить збільшити розмір аліментів з 1000 гривень до 1921 гривні з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини було зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 523/8785/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Суворовський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.05.2022 року (справа № 523/8785/21) позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Суворовський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини залишено без розгляду, з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, ухвала набрала законної сили. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2022 року поновлено провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена шляхом направлення та отримання смс-повідомлення, 07.06.2021 року (вх. №16784) позивач звернулась із заявою про можливість розгляду справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини до 1921 гривні (а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, 22.07.2022 року (вх. № 12753) звернувся із заявою про слухання справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в частині 1500 гривень. Також, в заяві відповідач зазначив, що просить врахувати суд при ухваленні рішенні, що не працює, що підтверджується відомостями його трудової книжки (а.с.34-35). З урахуванням викладеного та беручи до уваги наявність заяв сторін щодо можливості розгляду справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін. Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази надані сторонами на підтвердження та спростування обставин позову, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 365. Свідоцтво про народження видане Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Серія [NUMBER] (а.с.11). Щодо батьківства дитини, суд вважає за доцільне зазначити, що у справі 523/8785/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Суворовський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини, позовні вимоги були залишені без розгляду, оскільки експертним дослідженням було встановлено походження дитини від батька. Також, судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.05.2020 року (справа № 523/3328/20) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 16.11.2018 року в Суворовському районному у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 1310 розірвано (а.с.7). Позивач зазначає, що визначений розмір аліментів на утримання дитини, який було встановлено Судовим наказом є недостатнім для належного забезпечення та утримання дитини, а відтак просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини до 1921 грн. на місяць. Судовим наказом від 24.03.2020 року (справа №523/3331/20) наказано стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 28.02.2020 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Отже, стягнення аліментів на утримання дитини відбувається на підставі судового наказу та розмір аліментів визначено на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, відповідно до заяви [PERSON] . Позивач зазначає, що отримує аліменти в розмірі 1\~000 гривень, які відповідач сплачує не регулярно та відповідно даних коштів не вистачає на утримання дитини, що є підставою звернення до суду, крім іншого, відбулось підвищення прожитого мінімуму для дітей, що відповідно є підставою для задоволення позову. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що законодавець встановлює загальний порядок, який має бути застосований під час винесення рішення про стягнення коштів на утримання дитини. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів, позивач не вказала жодної вагомої підстави, яка б вказувала на покращення матеріального стану відповідача, або ж навпаки на погіршення свого майнового стану. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів органом, який здійснює виконання рішення суду. Така правова позиція була сформована Верховним Судом та викладена в постанові ВС від 12.09.2018 року по справі №459/2181/17, 61-37114св18. Тобто, законодавче підвищення мінімального розміру аліментів не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Аналогічний висновок також стосується і зміни прожиткового мінімуму. Також слід зазначити, що позивач одночасно посилається на положення ст.182 Сімейного Кодексу України, і на загальну зміну прожиткового мінімуму. Зміна розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб також не є підставою для зміни розміру аліментів в розумінні ст.192 СК України. При цьому суд враховує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у відповідача відбулись зміни, які обумовлюють можливість збільшення розміру аліментів, не надано доказів погіршення або поліпшення стану здоров`я одного з батьків або інших доказів, які могли бути підставою для зміни розміру аліментів у відповідності до ст.192 Сімейного Кодексу України. Слід зазначити, що відповідно до копії трудової книжки наданої відповідачем вбачається, що [PERSON] [INFO] , 09.09.2019 року був звільнений за угодою сторін. Наказ 292К від 04.09.2019 року (а.с.35). Інших записів щодо працевлаштування в трудовій книжці не зазначено. Позивачем не надано жодних доказів на покращення матеріального становища платника аліментів, про їх витребування питання перед судом не порушувалось. Нормами цивільно-процесуального\~законодавства передбачена\~змагальність сторін,\~а саме,\~відповідно до\~статті 12\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За положеннями ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Матеріалами справи встановлено, що матеріальний стан відповідача не покращився в порівнянні з тим, що був, при винесені судом судового наказу, відповідачем надано докази на підтвердження факту відсутності офіційного працевлаштування. Як зазначено судом вище, відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі досліджених матеріалів справи, доказів наданих сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно ст.\~141\~ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed