Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вимоги обґрунтовує тим, що 23 липня 2011 року позивач уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області. Під час шлюбу [INFO] у них народилась дитина [PERSON] . З квітня 2018 року сімейні стосунки між позивачем та відповідачем припинились. В 2021 році [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.07.2021 року справа № 592/6337/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В листопаді 2021 року відповідачка народила дитину - [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження [PERSON] в графі батько записано [PERSON] . На даний час відповідачка разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають на території Хрестівської громади Каховського району, Херсонської області. На сьогодні запис позивача як батька [PERSON] , порушує права та законні інтереси позивача, а тому він згідно з ч. 1 ст. 136 СК України змушений звернутися до суду з позовом про виключення запису про нього як батька з актового запису №203 від 01.12.2021 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , здійсненого у Чаплинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), оскільки відповідачкою в телефонному режимі йому було повідомлено що під час перебування у шлюбі з позивачем вона завагітніла від іншого чоловіка. Ухвалою суду від 05.04.2022 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовче судове засідання на 11:00 11.04.2022. Протокольною ухвалою від 11.04.2022 підготовче судове засідання відкладено для виклику сторін на 10:30 04.05.2022. 12.04.2022 до суду надійшло клопотання відповідачки про розгляд справи у її відсутність. В якому крім іншого позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.22). Протокольною ухвалою суду від 04.05.2022 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 09:30 16.06.2022. Протокольною ухвалою суду від 16.06.2022 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 10:00 07.07.2022. Протокольною ухвалою суду від 07.07.2022 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 10:30 19.07.2022. У підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися, від представника позивача надійшло клопотання про долучення результатів ДНК аналізу на батьківство та розгляд справи у його відсутність, від відповідача в матеріалах справи міститься заява про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи у її відсутність (а.с.22). Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши докази на які, позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачка з 23.11.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 23.07.2021 (а.с.6). Після розірвання шлюбу, згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.8) у відповідачки [INFO] народилася донька [PERSON] , актовий запис №203, у зазначеному свідоцтві батьком зазначено [PERSON] . Як зазначено в позовній заяві та відповідачем не заперечується, в телефонній розмові позивачу було повідомлено що він не є батьком [PERSON] . Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Згідно результатів аналізу ДНК на батьківство, дослідження №35506, виконаного 11.07.2022 у Медико-генетичному центрі «Мама папа» [PERSON] ймовірність батьківства становить 0%. Передбачуваний батько ( [PERSON] ) виключається як біологічний батько тестової дитини ( [PERSON] ). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки аналізу ДНК, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Підставою для категоричного висновку для оспорювання батьківства в судовому порядку може бути результат ДНК аналізу на батьківство. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Згідно з ч. 3 ст.12 та ч. 1,3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.76ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи результати ДНК аналізу на батьківство, визнання відповідачкою позовних вимог суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про виключення відомостей про його батьківство відносно дитини [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на його користь з відповідача згідно приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України Тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 496,20 грн (50 % судового збору сплачених позивачем за подання позовної заяви).

Outcome: approved