Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 11338,98 грн заборгованості за кредитом, що виникла за період з 30.11.2018 по 30.11.2021 р. 29.06.2022 АТ КБ "Приватбанк" подав позовну заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість, яка утворилась станом на 30.11.2021 у розмірі 8740,25 грн та складається з: 5916,85 грн відсотків за обліковою ставкою НБУ за період з 31.08.2018 по 31.08.2021 р; 2181,75 грн втрат від інфляції за весь час прострочення сплати боргу; 641,68 грн 3% річних за період з 31.08.2021 по 30.11.2021 р, нарахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Як вбачається з позовної заяви, 31.03.2014 року [PERSON] підписала Анкету-Заяву № б/н від 31.03.2014 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Приватбанком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка не виконала умови договору щодо повернення використаного кредитного ліміту та сплати відсотків за користування кредитним лімітом, а тому рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2021 р з відповідачки було стягнуто заборгованість по тілу кредиту в розмірі 64169 грн 10 коп та 1974 грн 90 коп судових витрат, в задоволенні позову про стягнення відсотків відмовлено, оскільки такі не були передбачені в Кредитному договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержавння від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержавння процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Тому позивач просить стягнути з відповідачки в користь Приватбанка 5916,85 грн відсотків за обліковою ставкою НБУ за період з 31.08.2018 по 31.08.2021 р; 2181,75 грн втрат від інфляції за весь час прострочення та 641,68 грн нарахованих 3% річних за період з 31.08.2021 по 30.11.2021 р відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України і 2481,00 грн судових витрат. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи судом в порядку спрощеного провадження, не подала суду заяву про розгляд справи з участю сторін, не подала відзив на позов. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 31 березня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н шляхом підписання відповідачкою Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 12), в якій відсутня інформація про вид отриманої кредитної картки. Позивач долучив до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.14-37), Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с.13), Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), Довідку про номер карток, які видавались [PERSON] на підставі Кредитного договору № б/н (а.с.11, 11 зворот). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що 12 жовтня 2021 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області позов АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення 73781,49 грн заборгованості за кредитом, що виникла станом на 12.07.2021 р на підставі кредитного договору № б/н від 31.03.2014 р, задоволено частково та стягнуто з [PERSON] в користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № б/н від 31.03.2014 р, що утворилася станом на 12.07.2021 р, в сумі 64169 грн 10 коп та 1974 грн 90 коп судових витрат і відмовлено в задоволенні позову про стягнення відсотків, оскільки визначені в позові відмотки не були передбачені в Кредитному договорі (а.с.71-73). Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З наданого позивачем розрахунку про нарахування відсотків за обліковою ставкою НБУ на заборгованість відповідачки за кредитом вбачається, що така заборгованість за період з 31.08.2018 по 31.08.2021 р становить 5916,85 грн (а.с.74). Враховуючи вимоги ст. 1048 ЦК України, суд знаходить, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки в користь позивача відсотків, нарахованих на заборгованість по кредиту на рівні облікової ставки НБУ, підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідачки 2181,75 грн втрат від інфляції за весь час прострочення та 641,68 грн 3% річних за період з 31.08.2021 по 30.11.2021 р, нарахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 , який триває і на даний час. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~ \~ \~ \~Тому, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України і стягнення з відповідачки інфляційних витрат та 3% річних за період прострочення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У справі, що розглядається, позовні вимоги задоволені на 68%, а тому з відповідачки підлягає стягненню в користь позивача 1687,1 грн судових витрат (судового збору).

Outcome: partial