Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 01.10.2021 представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідачки на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 20502,15 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, 10000,00 грн. моральної шкоди та 1500,00 грн. витрат пов`язаних з оцінкою розміру завданої шкоди, а також понесені судові витрати в розмірі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. \~ \~ \~ \~Вимоги мотивує тим, що 19.08.2021 року [PERSON] передала в користування [PERSON] , згідно акту прийому-передачі, належний їй легковий автомобіль Chevrolet Aveo д.н.з. [NUMBER] . Одночасно з укладенням акту прийому-передачі автомобіля, відповідачка підписала Розписку-зобов`язання, на підставі якої зобов`язалася у разі пошкодження та/або знищення ввіреного їй транспортного засобу відшкодувати шкоду оцінену в установленому законом порядку. \~ \~ \~ \~25.08.2021 року в м.Києві [PERSON] спричинила значні пошкодження автомобіля, після чого вказаний ТЗ було повернуто у володіння позивачки. Згідно Звіту №96/22.08.21 від 28.08.2021 та висновку експерта-товарознавця від 28.08.2021 про вартість матеріального збитку, величина матеріальних збитків, завданих автомобілю позивача становить 20502 грн. 15 коп., вартість проведення цієї експертизи становить 1500,00 гривень. \~ \~ \~ \~Внаслідок пошкодження ТЗ позивачці також заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнала остання у зв`язку з ушкодженням її власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням нормальних життєвих зв`язків. Також, позивачка була змушена неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин, і внаслідок відсутності таких, замовляти їх через Інтернет, сплачуючи послуги приватних поштових відділень за отримання цих запчастин. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає у розмірі 10 000 гривень. \~ \~ \~ \~Позивачкою вживалися заходи досудового врегулювання спору, однак відповідачка уникає зустрічі і на телефонні дзвінки не відповідає, що і послугувало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою. \~ \~ \~ \~Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.10.2021 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін ( а.с. 5354). \~ \~ \~ \~ 21.06.2022 позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та вказала на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованою адресою проживання. У встановлений судом строк відзив на позов не подавала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. \~ \~ \~ \~За письмовою згодою позивачки суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи 19.08.2021 року [PERSON] , відповідно до акту прийому-передачі передала у користування [PERSON] легковий автомобіль Chevrolet Aveo д.н.з. [NUMBER] , який належить їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] ( а.с. 18 - 20). \~ \~ \~ \~Крім іншого 19.08.2021 року [PERSON] підписала Розписку-зобов`язання, на підставі якої зобов`язалася у разі пошкодження та/або знищення ввіреного їй транспортного засобу відшкодувати шкоду оцінену в установленому законом порядку ( а.с. 17). \~ \~ \~ \~25.08.2021 року в м.Києві [PERSON] спричинила значні пошкодження автомобіля, після чого вказаний ТЗ було повернуто у володіння позивачки . \~ \~ \~ \~Згідно Звіту №96/22.08.21 від 28.08.2021 та висновку експерта-товарознавця від 28.08.2021 про вартість матеріального збитку, величина матеріальних збитків, завданих автомобілю позивачки становить 20502 грн. 15 коп., вартість проведення цієї експертизи становить 1500,00 гривень ( а.с. 21-44). \~ \~ \~ \~Крім того позивачка вказує, що внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та неможливістю тривалий час користуватися автомобілем, а також в пошуку необхідних для ремонту запчастин, у зв`язку з чим вона оцінює моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. \~ \~ \~ \~Отже для відшкодування шкоди за правилами ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі факти: - неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; - наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом даної статті завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду); - причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; - вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. \~ \~ \~ \~Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди, про що висловив свою правову позицію Верховний Суд України (судова колегія з цивільних справ) в ухвалі від 21.12.2005 року. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~ \~ \~ \~Особливість механізму полягає в тому, що шкода завдається потерпілому не будь-якими діями, а саме діяльністю, яка підпадає під характеристику джерела підвищеної небезпеки. Відповідно під джерелом підвищеної небезпеки треба розуміти діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Отже для віднесення тої чи іншої діяльності до джерела підвищеної небезпеки треба, щоб така діяльність створювала підвищену небезпеку для самої особи, яка її проводить, а також для інших осіб. \~ \~ \~ \~Підвищена небезпека в розумінні даної статті є об`єктивною категорією, не пов`язаною з психологічним поняттям страху, та означає більшу вірогідність настання негативних, шкідливих наслідків, ніж при проведенні будь-якої іншої діяльності. Причиною підвищеної небезпеки є такі властивості об`єктів, з якими проводиться діяльність, які обумовлюють неможливість повного контролю за такою діяльністю з боку людини на даному етапі розвитку науки та технологій. Тому, незважаючи на дотримання правил техніки безпеки, існує підвищена вірогідність завдання шкоди внаслідок проведення такої діяльності. \~ \~ \~ \~Особливі правила цієї статті діють тільки тоді, коли шкода завдана тими шкідливими властивостями об`єкту, завдяки яким діяльність з ним визнається джерелом підвищеної небезпеки. Так шкода, завдана автомобілем, буде відшкодовуватися за правилами даної статті тільки тоді, коли автомобіль знаходився в русі, а не тоді, коли він стояв в гаражі або на стоянці. Суб`єктом відповідальності за статтею, що коментується, є володілець об`єкта, діяльність з яким створює підвищену небезпеку, під яким слід розуміти особу, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~ \~ \~ \~Для вирішення питання про притягнення тієї чи іншої особи до відповідальності за цією статтею треба визначити дві основні ознаки володільця: юридичну та матеріальну (фактичну). Юридична ознака означає, що володільцем визнається тільки та особа, яка володіє об`єктом, діяльність з яким створює підвищену небезпеку, на відповідній правовій підставі: право власності, інше речове право, договір оренди, доручення, підряду тощо. Матеріальна або фактична ознака володільця джерела підвищеної небезпеки означає, що особа повинна здійснювати фактичне володіння (експлуатацію, використання, зберігання, утримання) небезпечних об`єктів. Як правило, обидві ознаки володільця джерела підвищеної небезпеки повинні мати місце, крім випадків, передбачених в законі. \~ \~ \~ \~Згідно із статтею 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. \~ \~ \~ \~Таким чином, дослідивши матеріали звіту про визначення вартості матеріального збитку, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про відшкодування 20502,15 грн., як зазначено у висновку про вартість матеріального збитку від 28.08.2021 року. \~ \~ \~ \~Крім того, позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідачки моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. \~ \~ \~ \~Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \~ \~ \~ \~Так, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. \~ \~ \~ \~Згідно із п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. \~ \~ \~ \~Як стверджує позивачка, незаконна поведінка [PERSON] призвела до того, що вона була позбавлена на тривалий час можливості користуватися автомобілем за його призначенням, перенесла душевні страждання, викликані дискомфортом та порушенням нормальних життєвих зв`язків, змушена була неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин. \~ \~ \~ \~Між тим, суд вважає, що визначений [PERSON] розмір моральної шкоди підлягає зменшенню до 1 000 грн., у зв`язку з тим, що в порушення положень Цивільного кодексу України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивачкою не визначено з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди саме у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. та якими доказами це підтверджується. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках \~ \~ \~ \~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про часткове задоволення позову. \~ \~ \~ \~Крім цього, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення на її користь з [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн., з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Так, 12.02.2020 року між позивачкою та адвокатом Орловською В.А. було укладено договір про надання правової допомоги, в судах України всі інстанцій та юрисдикцій, у Державній виконавчій службі України всіх рівнів, в органах досудового слідства, перед страховими компаніями, перед юридичними та фізичними особами, державними органами України та органами місцевого самоврядування України. \~ \~ \~ \~Згідно з умовами п.3 зазначеного договору клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Між тим, в порушення вимог ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, позивачкою не представлено до суду: доказів щодо обсягу наданих їх представником послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті; доказів, які підтверджують здійснення їх представником відповідних витрат; детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки пропорційно задоволених вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial