overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після померлого [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, щодо задоволення позовних вимоги не заперечує. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що [INFO] помер\~ [PERSON] ,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~смерть серія\~ [NUMBER] ,\~виданим Перепельницькою\~сільською радою\~Зборівського району\~Тернопільської області,\~актовий запис\~№ 5.\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина на земельну\~ділянку загальною\~площею 1,77\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~кадастровий номер\~6122682200:01:001:0418,\~яка розташована\~натериторії Гарбузівської\~сільської ради\~Зборівського району\~Тернопільської області,\~згідно Державного\~акта на\~право власності\~на земельну\~ділянку \~серії ЯБ\~№ 042940\~від 29\~вересня 2004\~року,\~на земельну\~ділянку загальною\~площею 0.26\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~кадастровий номер\~6122682200:01:001:0695,\~яка розташована\~натериторії Гарбузівської\~сільської ради\~Зборівського району\~Тернопільської області,\~згідно Державного\~акта на\~право власності\~на земельну\~ділянку \~серії ЯБ\~№ 009194 від 29 вересня 2004 року. До складу спадкоємців за законом належить дружина спадкодавця [PERSON] , яка спадщину прийняла. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняла спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на дане спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, щодо задоволення позовних вимоги не заперечує. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~смерть серія\~ [NUMBER] ,\~виданим Зборівським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Тернопільському\~районі Тернопільської\~області Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Івано-Франківськ),\~актовий запис\~№ 360.\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на земельну\~ділянку загальною\~площею 3,06\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~ з\~них площею\~2.55\~га та\~площею 0.5120\~га кадастровий\~номер 6122686000:01:001:1300,\~яка розташована\~натериторії Млиновецької\~сільської ради\~Зборівського району\~Тернопільської області,\~згідно Державного\~акта на\~право власності\~на землю\~ серії\~Р2\~№ 689890 від 13 березня 2002 року. Чоловік спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 19. До складу спадкоємців за законом належить дочка спадкодавця [PERSON] , яка спадщину прийняла. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняла спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на дане спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Зборівської міської ради ТГ Тернопільського\~району Тернопільської\~області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~смерть серія\~ [NUMBER] ,\~виданим Зборівським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у \~Тернопільському районі\~ Тернопільської\~області Південно\~-\~Західного міжрегіонального\~ управління\~ Міністерства\~ юстиції\~(\~м.\~Івано \~Франківськ)\~,\~актовий запис\~№ 05. Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,6693 га (кадастровий номер 6122682500:01:001:0083), яка розташована на території Годівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 012321 від 25 жовтня 2004 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1046 га (кадастровий номер 6122682500:01:001:0219), що розташована на території Годівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 012434 від 25 жовтня 2004 року. [PERSON] 09 грудня 2014 року склала заповіт, що посвідчено секретарем Годівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 24, згідно якого заповіла усе своє майно позивачу, який спадщину прийняв. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивачка 13 липня 2022 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2010 року. Сімейне життя не склалося через подружню зраду, перестали бути пов`язані спільним побутом, тому позивачка просить розірвати шлюб. Справу розглянуто згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.10.2010 року, актовий запис №203. Сторони дітей не мають. Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд встановив, що сторони не проживають разом, подружні відносини остаточно припинені, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи категоричне небажання позивачки відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. За бажанням позивачки суд залишає їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.02.2012 року у Кам"янець-Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кам"янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управліня Міністерства юстиції (м.Хмельницький) , актовий запис № 56. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 30.06.2022 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач, обґрунтовуючи позов вказує, що на даний час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сімейне життя з відповідачкою не склалось, оскільки між ними не було взаєморозуміння , поваги , не могли знайти спільної мови при вирішенні сімейних проблем, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя. Примирення неможливе, оскільки кожен із них живе своїм життям. Сім`я існує формально. Спору відносно місця проживання дітей у них немає, тому просить шлюб розірвати. Позивач в суді позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити, проти надання строку для примирення заперечує. Відповідачка в суді позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши думку учасників справи , вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення. Згідно ст. 55 СК України подружжя зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Сторони зареєстрували шлюб 11.02.2012 року у Кам"янець-Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кам"янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управліня Міністерства юстиції (м.Хмельницький) , актовий запис № 56, від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони не піклуються про побудову сімейних відносин, не дбають про спільне матеріальне забезпечення сім`ї, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, так як він існує формально, миритися з відповідачкою не бажає, оскільки за час окремого проживання стали чужими людьми, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітніх дітей , що має істотне значення . Спору відносно місця проживання дітей у сторін немає. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, а позов підлягає задоволенню. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 25.02.2008 вони перебувають з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому у виконавчому комітеті Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] , [INFO] усиновлені відповідачем. Причиною розлучення стало те, що вони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя. Позивачка на примирення не згодна, оскільки впевнена, що зберегти сім`ю неможливо, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 20). Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.21). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що з 25.02.2008 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у виконавчому комітеті Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис №04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Також [PERSON] усиновлені [PERSON] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 6). Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст. 112 СК України). Враховуючи те, що спільне життя у сторін не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, сторони не заперечують проти розірвання шлюбу, а тому суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу і вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу,\~ укладеного\~ 01 вересня 2007 року із\~ [PERSON] посилаючись на те, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] також надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачена можливість кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 425. Дослідивши матеpiали справи, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, являються поважними, її рішення є свідомим та виваженим, а причини обґрунтованими. Між сторонами шлюбні стосунки фактично припинені і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір сплачений за подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2022 р., внаслідок різних поглядів на подружнє життя. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Відповідач відзив на позов не надала. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст. 112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язану з потребою у наведенні обґрунтування висновків суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне скласти його вступну та резолютивну частини. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

У січні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 04.09.1999 року, запис № 9. В обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя у подружжя не склалось, оскільки вони втратили почуття взаємоповаги та любові, мають різні погляди на сімейне життя. Подружжя не підтримує шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, у зв`язку з цим позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе. 21.01.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 27.05.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)\~ учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 26.07.2022 року позивач подав до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, судовий збір залишає за собою. 26.07.2022 року від відповідача до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 04.09.1999 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Ольшаницькою сільською радою Рокитянського району Київської області, актовий запис № 9. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved