Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся в Києво-Святошинський районний суд Київської області з зазначеним позовом до ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 25 січня 2021 року між ним та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» укладено договір № 25-01-2021-31/1 купівлі-продажу обладнання та договір № 25-01-2021-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом. Пунктом 1.1. договору купівлі-продажу обладнання передбачено, що продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти у власність та оплатити обладнання, а саме: зарядні пристрої (станції) для електромобілів згідно Специфікації, що є додатком № 1 до даного договору, і сплатити продавцю грошову суму, встановлену п. 3 договору. Згідно з п. 3.1. цього договору ціна обладнання: 297425 гривень, що є еквівалентом 10562 долари США відповідно до курсу Національного банку України на дату оплати. Відповідно до п. 1.1. договору оренди обладнання з обов`язковим викупом орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування з зобов`язанням обов`язкового викупу наступне майно (обладнання): зарядні пристрої (станції) для електромобілів з характеристиками, визначеними у Специфікації, що є додатком до даного договору у кількості дві одиниці. Пунктом 4.1. цього договору встановлено, що орендар нараховує позивачу 2,7 % від вартості обладнання щомісяця та сплачує наприкінці дії договору. Пунктом 3.1. договору визначено, що термін оренди складає 1 рік з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 25 січня 2022 року. Відповідно до п. 8.2. договору орендодавець не може відмовитись від права викупу орендарем об`єкта оренди за умови повної оплати останнім орендної плати та всієї суми обов`язкового викупного платежу. 07 липня 2021 року позивачем на електронну адресу відповідача була направлена заява про небажання продовжувати співробітництво з вимогою про викуп придбаного обладнання. Проте, відповідачем зазначена вимога виконана не була, представники товариства на зв`язок не виходять. Просить суд ухвалити рішення, яким: - розірвати договір № 25-01-2021-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом від 25 січня 2021 року, укладеним між ним та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА»; - стягнути з ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» на його користь грошові кошти в розмірі 326669 гривень, що складається з: суми боргу у розмірі 10562 долари США та заборгованості згідно зі ст. 5 п. 5.4. договору оренди обладнання з обов`язковим викупом - 1426 доларів США. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2021 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 січня 2021 року між позивачем та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» укладено договір № 25-01-2021-31/1 купівлі-продажу обладнання (а.с. 10-13) та договір № 25-01-2021-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом (а.с. 14-18). Пунктом 1.1. договору купівлі-продажу обладнання передбачено, що продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти у власність та оплатити обладнання, а саме: зарядні пристрої (станції) для електромобілів згідно Специфікації, що є додатком № 1 до даного договору, і сплатити продавцю грошову суму, встановлену п. 3 договору. Згідно з п. 3.1. цього договору ціна обладнання: 297425 гривень, що є еквівалентом 10562 долари США відповідно до курсу Національного банку України на дату оплати. Відповідно до п. 1.1. договору оренди обладнання з обов`язковим викупом орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування з зобов`язанням обов`язкового викупу наступне майно (обладнання): зарядні пристрої (станції) для електромобілів з характеристиками, визначеними у Специфікації, що є додатком до даного договору у кількості дві одиниці. Пунктом 4.1. цього договору встановлено, що орендар нараховує позивачу 2,7 % від вартості обладнання щомісяця та сплачує наприкінці дії договору. Пунктом 3.1. договору визначено, що термін оренди складає 1 рік з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 25 січня 2022 року. Згідно з п. 5.4. договору у разі дострокового розірвання дії договору, орендар зобов`язується до кінцевої дати його дії, зазначеної в повідомленні, повністю виконати перед орендодавцем свої зобов`язання по викупу об`єкта оренди або повернення об`єкта оренди орендодавцю. Виплата відсотків та нарахувань, які нараховувались з моменту підписання даного договору, після отримання орендарем письмового повідомлення про дострокове розірвання договору, не здійснюється. Відповідно до п. 8.2. договору орендодавець не може відмовитись від права викупу орендарем об`єкта оренди за умови повної оплати останнім орендної плати та всієї суми обов`язкового викупного платежу. З позову вбачається, що у порушення вимог договору відповідачем умови договорів не виконуються. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 8.1. договору орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди в кінці строку дії цього договору, або достроково в будь-який час на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення орендодавцем орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) орендаря за реквізитами визначеними у цьому договорі не пізніше ніж за 1 місяць до дати обов`язкового викупу. 07 липня 2021 року позивачем на адресу відповідача була направлена заява про небажання продовжувати співробітництво з вимогою про викуп придбаного обладнання (а.с. 19). ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» на заяву позивача не відреагувало. Вбачається, що відповідачем вимоги договору оренди обладнання з обов`язковим викупом не виконано, зокрема, орендну плату у повному обсязі не сплачено та в порушення вимог п. 8.1. договору об`єкт оренди не викуплено. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума обов`язкового викупного платежу в розмірі 10562 долари США та заборгованість відповідно до п. 5.4. договору оренди обладнання з обов`язковим викупом за період з 25 січня 2021 року по 07 липня 2021 року 1426 доларів США, що разом складає 11988 доларів США (еквівалент за офіційним курсом НБУ станом на 07 липня 2021 року складає 326669 гривень). Позивач також просить суд розірвати договір № 25-01-2021-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом від 25 січня 2021 року, укладений між ним та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА». Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. 07 липня 2021 року позивачем на адресу відповідача була направлена заява про небажання продовжувати співробітництво з вимогою про викуп придбаного обладнання (а.с. 19). ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» на заяву позивача не відреагувало. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження виконання ним зобов`язання за спірним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. За таких обставин, вимоги про розірвання договору та стягнення коштів підлягають задоволенню. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 4219 гривень.

Outcome: approved