Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

01 грудня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення запису, як батька, з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2019 року, який рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2019 року розірвано. [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження батьком дитини записаний [PERSON] , про що останній дізнався нещодавно, а саме коли відповідач попросила його надати згоду на реєстрацію дитини. Оскільки сімейні відносини між сторонами були припинені ще в березні 2019 року і з цього часу між ними не було близьких стосунків, а тому [PERSON] не може бути батьком [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим позивач звернувся\~до суду\~з даним\~позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 08 липня 2022 року відповідач подала до суду заяву про визнання позову, в якій зазначила, що позивач не є біологічним батьком її сина - [PERSON] , [INFO] . Реєстрація дитини відбулася згідно ч. 2 ст. 122 СК України, оскільки після розірвання шлюбу ще не минуло десяти місяців, а з біологічним батьком дитини на той час вона вже не підтримувала ніяких стосунків. Позивач у підготовче засідання не з`явився, представник позивача на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без участі її участі, вказавши, що позов пітримує та просить задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явилась, про час та місце його проведення повідомлена завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила, 08.07.2022 подала до суду заяву про визнання позову. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2019 року, який рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2019 року розірвано, рішення суду набрало законної сили 12 грудня 2019 року (а.с. 8-9). Згідно копії свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 травня 2020 року [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до інформації, наданої Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) від 19.07.2022, державна реєстрація народження дитини [PERSON] , [INFO] , була проведена 13.05.2020, актовий запис № 859, відповідно до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України. Згідно частини першої статті 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України). Згідно частини другої ст. 122 Сімейного Кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Частиною третьою ст.\~122\~Сімейного Кодексу\~України передбачено, що подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно до частини першої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене, визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про виключення відомостей про його батьківство відносно дитини [PERSON] .

Outcome: approved