Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

17.08.2021 року на адресу суду надійшла вказана позовна заява. В своїй заяві позивач просить: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на свою користь безпідставно одержані кошти у розмірі 29 819,61 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №1105, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 136 414,72 грн. На підставі даного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження №59803713 та здійснювались виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого напису і стягнення з позивача заборгованості. Під час примусового виконання виконавчого напису було стягнуто грошові кошти в загальному розмірі 29 819,51 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2021 року (справа №761/26686/20) виконавчий напис №1105 від 26.07.2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню, тому позивач вважає, що відповідач отримав безпідставно вказані кошти, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом свої порушених прав. 08.02.2022 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог. У відзиві відповідач фактично обгрунтовує правомірність дій приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису та зазначає про існування заборгованості. Однак відповідач не зазначає будь-яких заперечень щодо стягнення безпідставно набутого майна. 10.02.2022 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача в якій представник позивача наполягає на задоволенні заявлених вимог та зазначає, що предметом даного спору не є виконавчий напис, оскільки такі вимоги вже вирішені. Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в заяві він додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач представника в судове засідання не направи, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце судового засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, що не з`явились в судове засідання. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №1105, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 136 414,72 грн., Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2021 року (справа №761/26686/20) зазначений вище виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду набрало законної сили. Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. було розпочате виконавче провадження №59803713 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису Постановою від 10.09.2019 року у вказаному виконавчому провадженні було звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку він отримує в Комунальній установі «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси». Як вбачається з копії довідки №127 від 24.03.2021 року, виданої Комунальною установою «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси», із заробітної плати [PERSON] здійснювались відрахування на погашення боргу в рамках виконавчого провадження №59803713 в період з жовтня 2019 року по березень 2021 року на загальну суму 29 819,51 грн., у тому числі: 400,00 грн. - витрати на проведення виконавчих дій; 2 981,97 грн. - винагорода приватному виконавцю; 26 437,64 грн. - борг на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України, тому суд вважає, що відпали правові підстави для набуття ТОВ «Вердикт Капітал» коштів в розмірі 26 437,64 грн., примусово стягнутих за виконавчим написом, оскільки останній визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до довідки Комунальної установи «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси» на користь ТОВ «Вердикт Капітал» було стягнуто грошові кошти в сумі 26 437,64 грн. та позивач не надав суду доказів, що на користь ТОВ «Вердикт Капітал`були перераховані грошові кошти в сумі 3 381,97 грн. (400,00 грн. - витрати на проведення виконавчих дій та 2 981,97 грн. винагорода приватному виконавцю), суд вбачає за можливе задовольнити позов лише в частині, а саме стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти в розмірі 26 437,64 грн. Крім того, у відповідності до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених [PERSON] у зв`язку з розглядом цієї справи, було надано до суду: копію Договору № 07042021 від 07.04.2021 року про надання правничої допомоги; копію додаткової угоди № 5 до договору № 07042021 від 17.08.2021 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера № 13072022К від 13.07.2022 року. При цьому, 08.02.2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому останній просить відмовити [PERSON] у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн., оскільки дана сума є завищеною та неспівмірною зі складністю цієї справи. Враховуючи викладене, а також те, що позов підлягає задоволенню лише в частині, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, підлягає відшкодуванню за рахунок ТОВ «Вердикт Капітал» пропорційно розміру задоволених позовних вимог (87%), тому приходить до висновку про стягнення судових витрат частково, а саме в сумі 5 140,00 грн., з яких: 4 350,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції; 790,00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial