Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (далі відповідач, ПрАТ «СК «Перша»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 95 858 грн. 73 коп. страхового відшкодування за договором страхування та 333\~588 грн. 16 коп. пені за невиконання зобов`язання за період з 29.04.2021 року по 23.08.2021 року. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 23.03.2021 року [PERSON] уклав з ПрАТ «СК «Перша» договір добровільного комплексного страхування подорожуючих за кордон за програмою TRAVELLER INSURANCE POLICY № 00-02.349659, за яким відповідач взяв на себе зобов`язання надати позивачу страхові послуги на час його перебування за кордоном, і у разі настання страхового випадку оплатити всі пов`язані з цим медичні витрати в розмірі 30 тис. доларів США. 02.04.2021 року під час туристичної поїздки у місто Стамбул, Турецька Республіка, з позивачем стався страховий випадок, а саме раптово відкрились внутрішня кровотеча, внаслідок чого позивач був госпіталізований службою швидкої медичної допомоги до Відділення служби екстреної медичної допомоги у м. Стамбул. Протягом передбаченого договором строку страховика було повідомлено про настання страхового випадку та узгоджено з ним лікарню, у якій має лікуватись позивач, а також вартість медичних процедур та ліків з метою подальшого відшкодування відповідачем відповідних витрат. Вартість обстеження позивача у лікарні склала 28\~705,22 турецьких лір, що на той момент становило 97\~884 грн. згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 03.05.2021 року. Посилаючись на те, що в порушення умов зазначеного вище договору відповідач не відшкодував указані витрати позивачу, відповіді на запит позивача не надав та 09.06.2021 року перерахував на банківську картку позивача 2\~025 грн. 27 коп., на підставі ст. 16 Закону України «Про страхування», ст.ст. 979, 992 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.11.2021 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «СК «Перша» про стягнення страхового відшкодування, пені за невиконання зобов`язання та призначено у справі підготовче судове засідання на 29.11.2021 року. Протокольною ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29.11.2021 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 09.12.2021 року. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 09.12.2021 року встановлено ПрАТ «СК «Перша» процесуальний строк для подання відзиву на вказану позовну заяву протягом 10 днів з дня отримання ухвали та оголошено у підготовчому судовому засіданні перерву до 11.01.2022 року. 24.12.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Відзив обґрунтований тим, що [PERSON] не є належним позивачем у справі, оскільки він особисто не поніс заявлених витрат на проведення лікування, що підтверджується фіскальним чеком від 06.04.2021 року на суму 28\~705,22 турецьких лір, у якому вказано, що платником є [PERSON] . Крім того, у позивача були хронічні захворювання, з якими він відправлявся у подорож, але під час подорожі відбулося загострення, що відповідно до пп 12.3.6 п. 12.3 розділу 12 публічної оферти договору добровільного комплексного страхування, укладеного сторонами, не підлягає відшкодуванню. Також, відповідач відшкодував позивачу 2\~025,27 грн. за надану йому медичну допомогу у лікарні, в яку позивача було доставлено швидкою невідкладною допомогою, а також 28.04.2021 року було відшкодовано витрати лікарні в розмірі 53\~332,20 грн. Крім зазначеного, позивач безпідставно застосував норми Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вищевказаним договором визначено розміри штрафних санкцій, а виплату за страховим актом від 12.04.2021 року № ПК-21-033 в розмірі 53\~332,20 грн. здійснено в межах встановлених строків. 11.01.2022 року позивач подав до суду заяву про зміну позову, у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 95 858 грн. 73 коп. страхового відшкодування за договором страхування та 333\~588 грн. 16 коп. три проценти річних в порядку ст. 625 ЦК України за прострочення боржником виконання грошового зобов`язання за період з 29.04.2021 року по 23.08.2021 року. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11.01.2022 року задоволено заяву [PERSON] про зміну предмету позову, постановлено у подальшому розглядати справу з урахуванням зміненого предмету позову, оголошено у підготовчому судовому засідання перерву до 26.01.2022 року. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26.01.2022 року встановлено ПрАТ «СК «Перша» процесуальний строк для подання відзиву на вказану позовну заяву протягом 10 днів з дня отримання ухвали та оголошено у підготовчому судовому засіданні перерву до 23.02.2022 року. Протокольною ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23.02.2022 року оголошено у підготовчому судовому засіданні перерву до 14.03.2022 року. У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні справу, призначену на 14.03.2022 року, знято з розгляду. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26.01.2022 року закрито підготовче провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 26.07.2022 року. Позивач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст.\~247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України)\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 23.03.2021 року між ПрАТ «СК «Перша» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування подорожуючих за кордон за програмою TRAVELLER INSURANCE POLICY № 00-02.349659, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, а саме: медичними виплатами, здійсненими у разі захворювання (раптової хвороби), нещасного випадку та інших непередбачуваних подій, які належать до страхових випадків згідно з умовами договору. Вказаний договір укладено відповідно до публічної оферти щодо укладення договору добровільного комплексного страхування подорожуючих за кордон за програмою «VECTOR» (далі Оферта). Згідно з п. 5.3 Оферти рішення про страхову виплату або відмову у страховій виплаті приймається страховиком протягом 10 робочих днів з дня отримання страховиком усіх необхідних документів, вказаних у договорі, та наданих в порядку, передбаченому умовами договору по кожному конкретному виду страхування, які підтверджують або спростовують факт та обставини настання страхового випадку і розмір збитків (витрат). За змістом п. 5.4 Оферти страхова виплата здійснюється страховиком протягом 10 робочих днів з дня підписання страхового акта. Відповідно до п.п. 10.1, 10.2 Оферти страховими ризиками за договором є: захворювання (раптова хвороба), нещасний випадок, смерть застрахованої особи внаслідок раптової хвороби або нещасного випадку; страховим випадком за договором є виставлення вимог спеціалізованою особою на оплату вартості наданих нею застрахованій особі послуг, пов`язаних із виникненням під час дії договору події із переліку страхових ризиків, передбачених договором, та з урахуванням інших умов договору, та/чи самостійною оплатою застрахованою особою (страхувальником) вартості наданих їй медичних послуг, пов`язаних із виникненням під час дії договору події із переліку страхових ризиків, передбачених договором, та з урахуванням інших умов договору. Згідно з п. 12.3.6 Оферти не підлягають відшкодуванню витрати на лікування та діагностику будь-яких хронічних захворювань і станів та їх наслідків, що почались ще під час перебування в країні постійного проживання, крім випадків надання медичної допомоги в зв`язку з гострим болем та/чи в обсязі, необхідному для рятування життя застрахованої особи за наявності прямої загрози життю застрахованої особи. 02.04.2021 року під час туристичної поїздки у місто Стамбул, Турецька Республіка, з позивачем стався страховий випадок, а саме раптово відкрились внутрішня кровотеча, внаслідок чого позивач був госпіталізований службою швидкої медичної допомоги до Відділення служби екстреної медичної допомоги у м. Стамбул. Протягом передбаченого договором строку 19.04.2021 року страховика було повідомлено про настання страхового випадку та узгоджено з ним лікарню, у якій має лікуватись позивач, а також вартість медичних процедур та ліків з метою подальшого відшкодування відповідачем відповідних витрат. Вартість обстеження позивача у лікарні склала 28\~705,22 турецьких лір, що підтверджується копією квитанції від 06.04.2021 року, що станом на 03.05.2021 року становило 97\~884 грн. згідно з офіційним курсом Національного банку України, 09.06.2021 року відповідач перерахував позивачу на банківську картку 2\~025 грн. 27 коп. відшкодування за надану позивачу медичну допомогу, що не заперечує позивач у позові та підтверджує відповідач у відзиві. Відповідно до ч. 1\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). За положеннями ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, зазначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 7.3.2 Оферти страховик має право перед укладенням договору та в процесі його виконання для прийняття рішення про здійснення страхової виплати вимагати проведення медичного обстеження застрахованої особи. Однак, відповідачем не надано підтвердження того, що перед укладенням договору страхування він організовував або вимагав від позивача проведення медичного обстеження, заповнення декларації про стан здоров`я чи медичну довідку встановленого зразка про стан здоров`я; в матеріалах справи відсутні довідки про стан здоров`я позивача, які б свідчили про обман, умисел чи замовчування фактів за даних обставин. 19.04.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. З копії медичного висновку від 06.04.2021 року вбачається, що [PERSON] прийнято до відділення служби екстреної медичної допомоги з симптомами гострої гастроінтестинальної геморагії, зниженим артеріальним тиском; в нього була сильна гематохезія та знижений гемоглобін до 8,3 г/дл. Під час проведення гастродуоденоскопії виявлено пангастрит; під час колоноскопії виявлено солітарну виразку прямої кишки, внутрішні й зовнішні гемороїдальні вузли та ректальний поліп невеликого розміру, який видалено. Гастроінтестинальна геморагія, можливо, була пов`язана із внутрішніми та зовнішніми гемороїдальними вузлами і з солітарною виразкою прямої кишки. У листі Товариства з обмеженою відповідальністю «Савітар груп» від 17.12.2021 року № 734, копію якого додано відповідачем до відзиву, зазначено, що у застрахованого існували хронічні хвороби, з якими він відправився у подорож, але під час подорожі відбулося загострення, яке несло загрозу життю. За пп 10 п. 1.7 Оферти захворювання (раптова хвороба) раптове, непередбачуване, гостре погіршення стану здоров`я застрахованої особи у зв`язку з несподіваною хворобою, що становить пряму загрозу життю та здоров`ю застрахованої особи, та вимагає надання їй екстреної медичної допомоги. Згідно з пп 11 п. 1.7 Оферти загроза життю та здоров`ю - ситуація або стан застрахованої особи, при яких ненадання негайної невідкладної медичної допомоги може призвести до смерті застрахованої особи чи значного та тривалого розладу здоров`я (інвалідності). Пункт 12.3.6 Оферти визначає, що не підлягають відшкодуванню витрати на лікування та діагностику будь-яких хронічних захворювань і станів та їх наслідків, що почались ще під час перебування в країні постійного проживання, крім випадків надання медичної допомоги в зв`язку з гострим болем та/чи в обсязі, необхідному для рятування життя застрахованої особи за наявності прямої загрози життю застрахованої особи. Отже, посилання відповідача на те, що подія, яка трапилась із позивачем в період з 02.04.2021 року по 05.04.2022 року у Турецькій Республіці, не є страховим випадком, оскільки позивач страждав хронічними захворюваннями ще задовго до візиту в Турецьку Республіку, суд не може взяти до уваги, оскільки з вищевказаного лікарського висновку вбачаться, що гастроінтестинальна геморагія була критичним та гострим випадком, при цьому лікарем припускається можливість, що вона була пов`язана із внутрішніми та зовнішніми гемороїдальними вузлами і з солітарною виразкою прямої кишки. При цьому, як вбачається з листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Савітар груп» від 17.12.2021 року № 734, під час подорожі у позивача відбулося загострення, яке несло загрозу життю. Таким чином, зазначена вище подія, яка сталася з позивачем, має ознаки страхового випадку, оскільки була раптовою та несла загрозу життю та здоров`ю позивача, і тому підлягає страховому відшкодуванню. Доводи відповідача\~про те,\~що [PERSON] не є належним позивачем у справі, оскільки він особисто не поніс заявлених витрат на проведення лікування, що підтверджується фіскальним чеком від 06.04.2021 року на суму 28\~705,22 турецьких лір, у якому вказано, що платником є [PERSON] , також не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено, що [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] ), яка здійснила зазначений платіж, є дочкою [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.03.2010 року; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 31.01.2019 року), який 05.04.2021 року був виписаний з лікарні та на той час не міг самостійно здійснити відповідний платіж за станом здоров`я (низький рівень гемоглобіну, ризик рецидиву кровотечі та можливість раптової втрати свідомості). З огляду на зазначене, суд вважає, що страхувальник виконав усі умови договору страхування, та що у страховика були відсутні законні підстави для невиплати позивачу страхового відшкодування, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 95 858 грн. 73 коп. страхового відшкодування за договором страхування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних у розмірі 333\~588 грн. 16 коп. у порядку ст. 625 ЦК України за прострочення боржником виконання грошового зобов`язання за період з 29.04.2021 року по 23.08.2021 року, суд виходить з наступного. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й інші юридичні факти. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ч. 1\~ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 цього Кодексу). Згідно з ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611\~ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 612 цього Кодексу\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У даному випадку між сторонами виникло грошове зобов`язання, оскільки відповідач зобов`язаний сплатити певну грошову суму позивачу. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три проценти річних від простроченої суми входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 24.10.2011 року у справі № 6-38цс11. На момент подачі позивачем позовної заяви до суду сума страхового відшкодування відповідачем не сплачена. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч.ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За встановлених обставин, оскільки відповідач не виплатив позивачу страхове відшкодування у добровільному порядку, на користь позивача підлягають стягненню три проценти річних за прострочення перерахування цих грошових коштів. Разом з тим, суд не погоджується з розміром суми трьох процентів річних, розрахованим позивачем, оскільки під час розрахунку позивач вирахував 3% від простроченої суми та зазначив у позові, що це є сума за один день прострочення, яку позивач помножив на кількість прострочених днів. Проте, сума, яка підлягає стягненню, має обраховуватись таким чином: 95\~858 грн. 73 коп. х 3% / 365 днів х 116 (кількість прострочених днів), що становить 914 грн. 08 коп. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, передбачених ст. 625 ЦК України, для стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання у розмірі 914\~грн.\~08\~коп. Згідно зі ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому\~задоволенні позову,\~у випадку\~покладення судових\~витрат на\~обидві сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~суд може\~зобов`язати сторону,\~на яку\~покладено більшу\~суму судових\~витрат,\~сплатити різницю\~іншій стороні.\~У такому\~випадку сторони\~звільняються від\~обов`язку сплачувати\~одна одній\~іншу частину\~судових витрат. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 294 грн. 46 коп., що підтверджується квитанцією від 03.11.2021 року № 0.0.2326370340.1. Оскільки позивач\~просив стягнути\~з відповідача\~95\~858\~грн.\~73\~коп.\~страхового відшкодування\~за договором\~страхування та\~333\~588\~грн.\~16\~коп.\~ \~три проценти\~річних,\~що разом\~становить 429\~446\~грн.\~89\~коп.,\~однак суд\~задовольняє позовні\~вимоги лише\~в частині\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~95\~858\~грн.\~73\~коп.\~страхового відшкодування\~за договором\~ страхування\~ та\~914\~грн.\~08\~коп.\~ три\~проценти річних,\~що разом\~складає 96\~772\~грн.\~81\~коп.,\~що становить\~22,53\~%,\~то з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~967\~грн.\~54\~коп.\~у відшкодування\~судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial