Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

7 лютого 2018 року КП «Житлово-експлуатаційна організація-111 Голосіївського району» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в у квартирі [ADDRESS] . Зазначений будинок перебуває на обслуговуванні та утриманні КП «ЖЕО-111 Голосіївського району». Однак, в порушення Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій, а також вимог Житлового кодексу України, відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] несплачують квартплату та комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.10.2010 року і по 01.04.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 34678,28 грн., яку сплатити у добровільному порядку відповідачі не бажають. У зв`язку з тим, що відповідачі не сплатили вказану вище суму боргу, чим прострочили виконання зобов`язання, останні зобов`язані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України також сплатити інфляційні втрати у розмірі 19427,10 грн. та 3% річних у розмірі 3152,52 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів вищевказану суму заборгованості, штрафні санкції, а також витрати по сплаті судового збору. 20 березня 2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін, призначено судове засідання (а.с. 19-20). Відповідачам був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. У зв`язку з рішенням Вищої ради Правосуддя № 2627/0/15-18 від 16.08.2018 року [PERSON] звільнено з посади судді Голосіївського районного суду міста Києва. Розпорядженням т.в.о. керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва від 4 вересня 2018 року за № 1986 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням із посади судді [PERSON] , відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. (а.с. 26). Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 5 вересня 2018 року, вказана цивільна справа розподілена судді Новаку А.В. 6 вересня 2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В. постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 28-29). В судове засідання сторони не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 33-35), про причини неявки суду не повідомили. 10 жовтня 2018 року представником позивача направлено до суду клопотання про витребування у Київському міському бюро технічної інвентаризації інформаційну довідку щодо реєстрації права власності відповідача на квартиру [ADDRESS] ; у Центрі надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації довідку про реєстрацію місця проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] ; у Відділі адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у м. Києві відомості про реєстрацію місця проживання відповідачів; у ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві інформацію про реєстраційні номери облікової картки платників податків відповідачів. Представник позивача направив до суду заяву від 10 жовтня 2018 року, в якій просив суд перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 39). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 10 жовтня 2018 року (а.с. 43-44) постановлено розглянути вказану справу за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Витребувано з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації інформацію про реєстрацію місця проживання відповідача; з ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві інформацію про реєстраційні номери облікової картки платників податків відповідачів; з Київського міського бюро технічної інвентаризації інформацію про власника квартири [ADDRESS] . Розпорядженням керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року за № 156 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ у зв`язку з відстороненням від посади судді [PERSON] , відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. (а.с. 62). Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 22 січня 2019 року, вказана цивільна справа розподілена судді Шкірай М.І. 22 січня 2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І. постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 63-64). Відповідачам був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Підготовчі засідання неодноразово відкладалися. У підготовчих засіданнях сторони відсутні, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою від 3 лютого 2020 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до розгляду по суті на 4 травня 2020 року (а.с 87-88). В судовому засіданні 4 травня 2020 року сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав клопотання про відкладення судового засідання (а.с. 94). Відповідачі про причини неявки суд не повідомили. Рішенням Вищої ради Правосуддя № 1464/0/15-20 від 21.05.2020 року [PERSON] звільнено з посади судді Голосіївського районного суду міста Києва. Розпорядженням керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2020 року за № 402 здійснено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням із посади судді [PERSON] , відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (а.с. 97-98). Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 12 червня 2020 року, вказана цивільна справа розподілена судді Плахотнюк К.Г. 7 вересня 2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 101). Розгляд справи неодноразово відкладався через відсутність сторін в судових засіданнях. В судовому засіданні 19 липня 2022 року сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 120, 125-127). Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 124). Відповідачі про причини неявки суд не повідомили, на момент розгляду справи своїм правом на подання письмового відзиву не скористалися, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] до 01.05.2015 р. знаходився на обслуговуванні КП «ЖЕО-111 Голосіївського району», яке утворене на підставі рішення 11 сесії Голосіївської районної ради м. Києва від 25 листопада 2004 № 30/07 та на підставі рішення Київської міської ради від 31 березня 2011 року № 102/5489. Відповідно п.2.2 Статуту, основними напрямами діяльності КП «ЖЕО-111 Голосіївського району» є: утримання та експлуатація житлового і нежитлового фонду на підставі замовлення; технічне обслуговування будівель, споруд, окремих будівельних конструкцій та інженерного обладнання будинків; санітарне обслуговування приміщень будинків та прибудинкових територій; здійснення аварійно-диспетчерського обслуговування житлових будинків; збирання квартирної плати (плати за утримання житла), плати за комунальні послуги, плати за обслуговування внутрішньо будинкових мереж, частини у спільних витратах по утриманню будинку з власників нежитлових будинків та інших платежів (а.с. 5-6). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS] відповідно до ордеру № 13627 серія Б на жиле приміщення від 30 листопада 1978 року, який виданий на підставі рішення виконкому Московської районної Ради народних депутатів від 13 листопада 1978 року № 746/4 (а.с. 8). Зазначена квартира загальною площею 50,75 кв.м, яка складається з двох кімнат в комунальній квартирі є не приватизованою, що підтверджується інформаційною довідкою Комунального концерну «Центр Комунального сервісу», яка міститься в матеріалах справи (а.с. 7). Відповідно до довідок відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб від 24 жовтня 2018 року, які надані на запит суду (а.с. 55-57), в квартирі [ADDRESS] за вказаною вище адресою, значаться зареєстрованими: [PERSON] , [INFO] , з 24 вересня 1999 року; [PERSON] , [INFO] , з 2 жовтня 1985 року; [PERSON] , [INFO] , з 4 травня 1982 року. Із матеріалів справи вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , обліковується особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) на споживача [PERSON] .. Відповідачі отримують житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за вказаною адресою. Відповідачами не надано доказів на підтвердження того, що зазначений вид послуг не надається, або ж надається не в повному обсязі, або ж неналежної якості, або ж їх звернень у спірний період до обслуговуючої організації або балансоутримувача будинку з приводу неналежного надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території. Водночас факт ненадання послуг або зниження якості послуг (що є порушенням умов договору у розумінні ст. ст. 526, 530 ЦК України) повинен бути зафіксований належним чином (на це звертає увагу Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №640/18143/16-ц). У своїй постанові від 07 лютого 2018 року у справі №521/6969/15-ц Верховний Суд зазначив, що належним доказом ненадання житлово-комунальної послуги або зниження якості наданої послуги є звернення споживача до надавача послуг та складання сторонами акта-претензії. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки, регламентуються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ст. 64, 66, 67 Житлового кодексу Української РСР, сплачується плата за користування жилим приміщенням, сплачується плата за утримання будинку та прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Як встановлено судом, відповідачі належним чином не виконали свій обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг, що надавались позивачем, внаслідок чого, відповідно до наданих розрахунків, за період з 01.10.2010 по 01.04.2015 року у них виникла заборгованість у розмірі 34678,28 грн. (а.с. 9). У листопаді 2017 року позивач звернувся до відповідача [PERSON] з розрахунком-попередженням, в якому вказував на розмір простроченої заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг та наголошував на необхідності її термінової оплати (а.с. 10-11). Відповідь на вказане попередження не надійшла. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Суд звертає увагу на те, що доказів на спростування зазначених розрахунків зі сторони відповідачів суду не надано, як і не надано доказів про належну сплату внесків або ж погашення суми заборгованості, а тому суд приймає ці розрахунки, як належні докази, які підтверджують розмір боргу відповідачів перед позивачами. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Стаття 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Між сторонами договір про обслуговування прибудинкової території та надання комунальних послуг не укладався, але обов`язок сплачувати квартплату та надані комунальні послуги в даному випадку виникає в силу положень спеціального закону, який регулює даний вид правовідносин. В порядку ст. 540 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Обов`язок щодо сплати за спожиті послуги встановлений законом. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від сплати послуг у повному обсязі. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі №176/456/17 (провадження №61-63св18). Згідно зі ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки вникають з підстав, передбачених законодавством, а в силу зобов`язання одна особа зобов`язана вчинити на користь іншої особи певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідачі зобов`язані оплатити спожиті житлово-комунальні послуги. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано суду розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с. 9), відповідно до якого в зв`язку з простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем було нараховано 3% річних у розмірі 3152,52 грн. та інфляційні втрати у розмірі 19427,10 грн., за період з 01.10.2010 року по 01.04.2015 року включно, які слід стягнути з відповідачів. Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідачі мають заборгованість перед позивачем за надані комунальні послуги, суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-111 Голосіївського району» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача КП «Житлово-експлуатаційна організація-111 Голосіївського району» сплачений судовий збір.

Outcome: approved