Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Веллфін», третіми особами зазначила Приватного виконавця Амельченко В.П., Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., і просить суд, виправивши помилку в позові, визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №668 від 05.05.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості у розмірі 24 536,00 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Веллфін» на користь [PERSON] понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.05.2021 року позивачем було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65500947 від 20.05.2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. Із вказаної постанови позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 05.05.2021 року було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №668. Про вчинення вказаного виконавчого напису позивачу до моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження нічого не було відомо. З його змістом позивач змогла ознайомитись в Автоматизованій системі виконавчого провадження за допомогою реєстраційного номеру виконавчого провадження та ідентифікатору для доступу вказаних у постанові про відкриття виконавчого провадження. У вказаному виконавчому написі нотаріус зазначає, що [PERSON] , [INFO] було нібито укладено кредитний договір №811229 від 03.04.2019 року з ТОВ «Велфін». Однак вказане не відповідає дійсності, жодних кредитних договорів з ТОВ «Велфін» позивач не укладала. У даному виконавчому написі зазначено, що строк платежу за Кредитним договором №811229 від 03.04.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 03.04.2019 року по 21.03.2020 року. Сума заборгованості складає 23 736,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2 000 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 21 736,00 грн., за вчинення виконавчого напису - 800 грн., загальна сума, що підлягає стягненню 24 536,00 грн. Отже, посилаючись на ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», приписи статей 15,16, 18 ЦК України та підзаконні нормативні акти, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. 07.06.2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова заяву про забезпечення позову позивача [PERSON] у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи: Приватний виконавець Амельченко Віталій Петрович, Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису до набрання остаточним судовим рішенням у даній справі законної сили. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.06.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи: Приватний виконавець Амельченко Віталій Петрович, Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Призначено судове засідання. Разом з тим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.08.2021 року зобов`язано Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олену Василівну надати суду: належним чином завірені копії документів, які подані ТОВ «Веллфін» для вчинення виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №668 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості у розмірі 24 536,00 грн. В судове засідання 14.07.2022 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Також позивач подала телефонограму з проханням врахувати описку в позові щодо дати вчинення виконавчого напису від 05.05.2021 року, яку вона помилково зазначила як 15.05.2021 року. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача ТОВ «Веллфін» у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.07.2022 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Треті особи Приватний виконавець Амельченко В.П., Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 05.05.2021 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №668 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості у загальному розмірі 24 536,00 грн. При цьому зазначено, що [PERSON] є боржником за кредитним договором 811229 від 03.04.2019 року, строк платежу за кредитним договором настав, отже проводиться стягнення заборгованості за період 03.04.2019 року по 21.03.2020 року. (а.с.12). 20.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65500947 на виконання вказаного виконавчого напису, 02.06.2021 року за виконавчим провадженням №65500947 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника (а.с.10,11, 13). Між тим у відповідь на ухвалу про витребування доказів суду відповідачем надано копію не посвідченого нотаріально договору позики №811229 від 03.04.2019 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Веллфін». Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. За приписами\~ ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~закріплено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~(далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такого висновку\~дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). В даному випадку оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 05.05.2021 року за кредитним договором №811229 від 03.04.2019 року, однак в судовому засідання встановлено, що відповідачем не надавався нотаріусу на час вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору та відповідні докази підтвердження безспірності заборгованості, оскільки взагалі між сторонами був укладений договір позики, який не посвідчувався нотаріально. Крім того позивач оскаржує заборгованість за договором позики, отже вона не є безспірною. Зазначені обставини відповідно до закону є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи: Приватний виконавець Амельченко Віталій Петрович, Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити у повному обсязі. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн. (а.с.1) Враховуючи викладене,\~

Outcome: approved