Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 56982577 від 09 березня 2021 року на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] та скасування державої реєстрації права власності на житловий будинок, який належить [PERSON] , та розташований в [ADDRESS] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, позивач володіє на праві власності житловим будинком загальною площею 191,7 кв. м., розташований в [ADDRESS] , державна реєстрація якого за нею проведена 09 жовтня 2017 року. В даному дворогосподарстві позивач самочинно побудувала іще один житловий будинок, будівництво якого було розпочато нею в 2004 році. Після закінчення будівництва позивач звернулася до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та відповідних спеціалістів для виготовлення технічного паспорту та отримання відповідних довідок, де з`ясувалося, що правовстановлюючі документи на самочинно побудований нею у 2004 році житловий будинок виготовлено та зареєстровано право власності за відповідачем [PERSON] та цьому будинку було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, загальною площею 186,7 кв.м., за адресю: [ADDRESS] , державна реєстрація якого проведена 03 березня 2021 року. Вважає, що реєстрація права власності за відповідачем [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] , є незаконною, порушує права позивача та підлягає скасуванню з тих підстав, що підставою для реєстрації права власності відповідача стали технічний паспорт виготовлений ФОП [PERSON] 25 лютого 2021 року та виписка з погосподарської книги Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за № 231 від 25 лютого 2021 року, у якій помилково рік будівництва спірного житлового будинку зазначено 1991 рік та присвоєно поштову адресу будинку: [ADDRESS] . Довідкою Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 04 серпня 2021 року за № 799, стверджено, що житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , знаходиться в одному дворогосподарстві з будинком, де вказані адреси 15 А, [ADDRESS] , та 20 А. Відповідно до довідки Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 16 липня 2021 року за № 733 підтверджено той факт, що у виписці з погосподарської книги за № 231 від 25 лютого 2021 року, що видана відповідачу [PERSON] помилково вказано рік будівництва житлового будинку [ADDRESS] , 1991 рік, хоча даний житловий будинок відповідно до звіту технічного обстеження від 2021 року був побудований в 2004 році. Відповідно до звіту технічного обстеження житлового будинку в [ADDRESS] , який проведений ФОП [PERSON] , вказаний житловий будинок збудований в 2004 році. Крім того, державний реєстратор у процедурі розгляду заяви відповідача про реєстрацію речових прав на нерухоме майно повинна була встановити відповідність заявлених прав та поданих документів вимогам законодавства, однак прийняла оспорюване рішення всупереч вимог пунктам 42 та 49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, оскільки в Державному реєстрі відсутня інформація щодо реєстрації права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , на якій розташований житловий будинок, а також не додану документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, яким може бути лише рішення виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Тячівського району, Закарпатської області, тоді як поштова адреса спірному об`єкту нерухомого майна не присвоювалась. Як на підставу позовних вимог, посилається на статтю 376 ЦК України, статті 2, 10, 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункт 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи, що відповідач [PERSON] на час звернення із заявою про державну реєстрацію права власності на спірний житловий будинок, який побудований в 2004 році, не мала зареєстрованого права власності на земельну ділянку, на якій він розташований, поданих нею документів (технічного паспорту на житловий будинок та витягу з погоподарської книги) було недостатньо для здійснення оскаржуваної реєстраційної дії. Представник позивача [PERSON] адвокат Решетар В.В. в судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Коструб В.В. в судовому засіданні вимоги позову не визнав та просить у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що його довіритель [PERSON] виконала всі вимоги закону для реєстрації спірного житлового будинку і не несе ніякої відповідальності за чиїсь незаконні дії, а відповідальність за правильність проведення державної реєстрації цього будинку покладена на реєстратора, а відтак, відповідач [PERSON] не може бути позбавлена право власності. З доданих до позовної заяви письмових доказів візуально вбачається, що деякі підписи посадових осіб на довідках містять відмінності між собою, однак, це повинно бути предметом розгляду в кримінальному провадженні за ст. ст. 358, 366 КК України і з цього приводу відповідач [PERSON] заяву про внесення відомостей до ЄРДР з приводу розбіжностей у підписах на офіційних документах не подавала, позаяк, тривалий час перебуває на лікуванні та не має змоги покинути дворогосподарство. Представники відповідача Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явилися повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи. Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали цивільної справи, суд уважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Данилич Нелі Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером: 56982577 від 09 березня 2021 року 13:54:59, 03 березня 2021 року було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис: 40889750 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею: 186,7 кв.м., житловою площею: 64,2 кв.м., матеріали стін: цегла/блоки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власник: відповідач [PERSON] . Підстава для державної реєстрації та виникнення права власності рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 77, виданий 19 вересня 2008 року, видавник: Нижньоапшанська сільська рада Тячівського району Закарпатської області; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 25 лютого 2021 року, видавник: ФОП [PERSON] ; виписка із погосподарської книги, серія та номер: 231, виданий 25 лютого 2021 року, видавник: Солотвинська селищна рада Тячівського району Закарпатської області. Згідно виписки із погосподарської книги за № 231, виданої 25 лютого 2021 року Солотвинською селищною радою Тячівського району Закарпатської області, на підставі якої за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зазначено, що власником двогоросподарства за адресою: [ADDRESS] , є голова дворогосподарства [PERSON] , 1952 року народження; житловий будинок одноповерховий побудований, побудований в 1991 році. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , на плані та на схемі розташування будівель та споруд, вказаний будинок садибного типу значиться під літерою «А». Позивач [PERSON] замовила у ФОП [PERSON] звіт технічного обстеження житлового будинку літера А за адресою: [ADDRESS] , згідно якого експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] 29 червня 2020 року встановлено, що одноповерховий житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , збудований у 2004 році, загальна площа будівлі - 186,70 м.кв., в тому числі, житлова площа складає 64,2 м.кв., висота приміщень 2,45 м.кв.. При будівництві будинку використовувались сучасні будівельні матеріали та обладнання, які використовуються в Україні після 2000 року, а саме: металопластикові вікна та двері, утеплювачі, оздоблювальні матеріали, покриття даху з метало-черепиці, інженерні мережі та обладнання. Також на підтвердження факту, що спірний житловий будинок побудований у 2004 році, Солотвинською селищною радою Тячівського району Закарпатської області видано довідку від 16 липня 2021 року за № 733, відповідно до якої встановлено, що у виписці з погосподарської книги за № 231 від 25 лютого 2021 року, яка стала підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на цей спірний житловий будинок, дійсно помилково вказано рік будівництва житлового будинку 1991 рік. Вказаний у виписці житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , побудований у 2004 році. В судовому засіданні також встановлено, що у власності позивача [PERSON] знаходиться житловий будинок загальною площею 191, 7 м.кв., в тому числі житлова площа: 98,4 м.кв., який розташований за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, який згідно довідки Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 04 серпня 2021 року за № 799, знаходиться у одному дворогосподарстві з будинком, де вказані адреси 15 А, [ADDRESS] та [ADDRESS] , що свідчить про те, що права позивача [PERSON] порушені прийнятим рішенням державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Данилич Нелі Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким 03 березня 2021 року було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис: 40889750 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею: 186,7 кв.м., житловою площею: 64,2 кв.м., матеріали стін: цегла/блоки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за власником [PERSON] . За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав тощо регулює Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 та Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно з частиною першої статті 11 цього Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Державній реєстрації, відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 27 травня 2021 року) підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до\~пункту 42\~Порядку державної\~реєстрації прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень,\~затверджений постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~25\~грудня 2015\~року №\~1127\~(у\~редакції,\~чинній до\~25\~травня 2021\~року)\~для державної\~реєстрації права\~власності на\~індивідуальні (садибні)\~житлові будинки,\~садові,\~дачні будинки,\~господарські (присадибні)\~будівлі і\~споруди,\~прибудови до\~них,\~що закінчені\~будівництвом до\~5\~серпня 1992\~р.,\~подаються: 1)\~технічний паспорт\~на об`єкт\~нерухомого майна; 2)\~документ,\~що підтверджує\~присвоєння об`єкту\~нерухомого майна\~адреси. Документ,\~що підтверджує\~присвоєння об`єкту\~нерухомого майна\~адреси,\~не вимагається\~у разі,\~коли державна\~реєстрація права\~власності проводиться\~на індивідуальний\~(садибний)\~житловий будинок,\~садовий,\~дачний будинок,\~збудований на\~земельній ділянці,\~право власності\~на яку\~зареєстровано в\~Державному реєстрі\~прав.\~У такому\~разі заявник\~в поданій\~заяві обов`язково\~зазначає відомості\~про кадастровий\~номер відповідної\~земельної ділянки,\~за яким\~державним реєстратором\~отримуються відомості\~Державного земельного\~кадастру з\~метою встановлення\~місця розташування\~земельної ділянки,\~на якій\~споруджено відповідний\~об`єкт,\~для подальшого\~відображення таких\~відомостей як\~адреси об`єкта\~нерухомого майна. У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені\~статтею 31\~Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. А стаття 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (у редакції, чинній до 27 травня 2021 року) регламентує, що для проведення\~державної реєстрації\~прав власності\~на індивідуальні\~(садибні)\~житлові будинки,\~садові,\~дачні будинки,\~господарські (присадибні)\~будівлі і\~споруди,\~прибудови до\~них,\~що були\~закінчені будівництвом\~до 5\~серпня 1992\~року та\~розташовані на\~територіях сільських,\~селищних,\~міських рад,\~якими відповідно\~до законодавства\~здійснювалося ведення\~погосподарського обліку,\~і щодо\~зазначених об`єктів\~нерухомості раніше\~не проводилася\~державна реєстрація\~прав власності,\~подаються: 1)\~виписка із\~погосподарської книги,\~надана виконавчим\~органом сільської\~ради (якщо\~такий орган\~не створений\~-\~сільським головою),\~селищної,\~міської ради\~або відповідною\~архівною установою; 2)\~документ,\~що посвідчує\~речове право\~на земельну\~ділянку під\~таким об`єктом,\~крім випадку,\~коли таке\~речове право\~зареєстровано в\~Державному реєстрі\~прав. Для\~здійснення державної\~реєстрації прав\~власності на\~зазначені об`єкти\~документом,\~що посвідчує\~речові права\~на земельну\~ділянку під\~таким об`єктом,\~може також\~вважатися рішення\~відповідної ради\~про передачу\~(надання)\~земельної ділянки\~в користування\~або власність. 2. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Під час судового розгляду судом встановлено, що спірний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , збудований та закінчений будівництвом у 2004 році, та на нього не поширювалася дія пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, в редакції, чинній на момент прийняття рішення державним реєстратором Тячівської міської ради Закарпатської області Данилич Нелею Василівною про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером: 56982577 від 09 березня 2021 року, оскільки вказаним пунктом передбачено, що державній реєстрації права власності на підставі виписки із погосподарської книги, наданої виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою та документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав, підлягають індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, позаяк факт закінчення будівництва спірного будинку у 2004 році підтверджено у звіті технічного обстеження житлового будинку, виконаному експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] , та вказаний факт також підтверджено довідкою Солотвинською селищною радою Тячівського району Закарпатської області, в якій визнано ті обставини, що у виписці з погосподарської книги за № 231 від 25 лютого 2021 року, яка стала підставою для реєстрації за відповідачем [PERSON] права власності на цей спірний житловий будинок, дійсно помилково вказано рік будівництва житлового будинку 1991 рік та підтверджено, що вказаний у виписці житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , побудований у 2004 році. Отже, вказані обставини свідчать про те, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не був об`єктом державної реєстрації права власності, передбаченим пунктом 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, позаяк не являвся індивідуальним (садибним) житловим будинком, садовим, дачним будинком, що закінчений будівництвом до 5 серпня 1992 року, що є безумовною підставою для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нього за відповідачем [PERSON] . Заслуговують на увагу суду також посилання представника позивача - адвоката Решетаря В.В. як на підставу скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірний будинок за відповідачем [PERSON] на ті обставини, що у реєстраційній справі відсутній документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, оскільки в Державному реєстрі відсутня інформація щодо реєстрації права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] . Також в судовому засіданні не здобуто доказів про те, що на земельну ділянку по [ADDRESS] , видавалося рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність відповідачу [PERSON] . Таким чином, при проведенні реєстраційної дії щодо державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок за відповідачем [PERSON] державний реєстратор прийняла рішення, яке не відповідає положенням стаття 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в редакції, чинній на час вчинення реєстраційної дії, а тому це рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Данилич Нелі Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером: 56982577 від 09 березня 2021 року 13:54:59 належить скасувати. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). В постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі №761/11601/19 (провадження №61-3609св21) зазначено, що аналіз зазначеної норми свідчить про те, що у рішенні суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрації прав, необхідно зазначати про визнання, зміну чи припинення таких прав. Тобто, скасовуючи рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав за певною особою, у рішенні суду необхідно зазначати припинення права за цією особою. У зв`язку із встановленими в судовому засіданні обставинами, за яких суд прийшов до висновку про скасування рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Данилич Нелі Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером: 56982577 від 09 березня 2021 року, то суд зазначає про те, що належить припинити право власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею: 186,7 кв.м., житловою площею: 64,2 кв.м., матеріали стін: цегла/блоки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2307504021244 (номер запису про право власності: 40889750). На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача [PERSON] та відповідача Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області по 908,00 гривень (Дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) з кожного на користь позивача [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved