Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивач звернулась із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог він послалась на те, що 14.06.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» та [PERSON] укладений кредитний договір №4к-114. Виконання зобов`язань за договором було забезпечено іпотечним договором від 14.06.2007 року № 29 між [PERSON] , [PERSON] , за яким останні передали в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] . Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 23.08.2013 року з [PERSON] та [PERSON] на користь банку солідарно стягнута заборгованість за спірним договором в розмірі 75 070,71 доларів США. Вказане рішення суду набрало законної 22.10.2013 року. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23.02.2016 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, його виконання відстрочено на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів іноземній валюті» від 03.06.2014 року. Рішення набрало законної сили 09.03.2016 року. 23.04.2019 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив право вимоги за договором іпотеки укладеного 14.06.2007 року ТОВ Фінансова компанія «Алькор Інвест». Позивач стверджувала, що в порушення рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 23.02.2016 року та Закону України «Про мораторій...» ТОВ «ФК «Алькор Інвест» 23.09.2019 року звернулося до КП «Агенція реєстраційних послуг» із заявою про реєстрацію права власності на іпотечну квартиру. 23.09.2019 року державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис право власності на спірну квартиру за ТОВ «ФК «Алькор Інвест» № 33393871. 13.02.2020 року між ТОВ ФК «Алькор Інвест» та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу, в наслідок чого спірне майно зареєстровано за третьою особою. Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд скасувати запис про право власності номер 33393871 від 23.09.2019 року про реєстрацію права власності на кв. [ADDRESS] за ТОВ «ФК «Алькор Інвест». Позивач в процесі розгляд справи позов підтримала. Відповідач ТОВ «ФК Алькор Інвест» позов не визнав, стверджуючи, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє зобов`язання, і сам факт наявності такого рішення не захищає порушені права кредитора повною мірою. Стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання. Відповідач КП «Агенція реєстрації послуг» процесуальним правом надання відзиву не скористалось. Третя особа - [PERSON] процесуальним правом надання пояснень не скористався. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 14.06.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та [PERSON] укладений кредитний договір №4к-114. Виконання зобов`язань за договором було забезпечено іпотечним договором від 14.06.2007 року №29 між [PERSON] , [PERSON] , за яким останні передали в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] . За п.11 іпотечного договору за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: . -за рішенням суду ( п.11.1.) -у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. ( п.11.2.) Згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку пунктів 11.3.1. та 11.3.2 договору задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" або шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку". Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 23.08.2013 року з [PERSON] та [PERSON] користь «Банку» солідарно стягнута заборгованість за спірним договором в розмірі 75 070,71 доларів США. Вказане рішення суду набрало законної 22.10.2013 року. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23.02.2016 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, його виконання відстрочено на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів іноземній валюті» від 03.06.2014 року. Рішення набрало законної сили 09.03.2016 року. 23.04.2019 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив право вимоги за договором іпотеки укладеного 14.06.2007 року ТОВ Фінансова компанія «Алькор Інвест». 23.09.2019 року державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. до державного реєстру внесений запис № 33393871 про реєстрацію права власності на іпотечне майно за ТОВ «ФК «Алькор Інвест». Зазначене рішення державного реєстратора прийняте на підставі: -іпотечного договору, серія та номер: 7005 від 14.06.2007 -договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 27.06.2012 року -договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 04.10.2012 року -повідомлень [PERSON] , серія та номер: 6502613572624, 6504516243929 Укрпошта -звіту про оцінку майна, серія та номер: 1032/07/19 -листа-вимога до [PERSON] , від 23.07.2019 року 13.02.2020 року між ТОВ ФК «Алькор Інвест» відчужило спірне майно [PERSON] . Зазначене підтверджується договором купівлі продажу від 13.02.2020 року, реєстровий номер 451. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає йому застосувати інші встановлені цим законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. У договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі зазначаються: 1) умови, в разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення; 2) порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки; 3) прийнятні та належні способи обміну повідомленнями між сторонами договору. Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статті 328 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, забезпечених іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових - на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» способом захисту свого права обраний судовий порядок, за яким ухвалено рішення суду по справі № 521/1088/15 від 23.02.2016 року. Разом із тим, в подальшому відповідачем ТОВ ФК «Алькор Інвест», який став правонаступником банку застосований іншій спосіб захисту. Так, право власності на іпотечне майно набуто в позасудовому порядку, без урахування вже наявного рішення суду, його обов`язковості для виконання на всій території України (ст. 124 Конституції України), яким виконання звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочено на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів іноземній валюті» від 03.06.2014 року. За висновком КЦС Верховного Суду, зокрема, в постанова від 16.08.2021 року у справі №523/12031/16-ц визначено, що встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) в разі невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його (відчужувати без згоди власника). Рішення судів про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалені до та після прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», залишаються в силі, а їх виконання припиняється до вдосконалення механізму, передбаченого статтею 3 цього Закону. При вирішення спору суд враховує також, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно ч.3 вищевказаного закону державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно- правовими актами (ст. 20 закону). Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Так, документи, які заявник подає державному реєстратору для здійснення реєстраційних дій мають містити виключно достовірні данні, а не тільки формально відповідати переліку, встановленому п. 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127. Зазначене узгоджується із п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за яким у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема: - подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; - подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; - наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; Відповідно до п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого ПКМУ № 1127 від 25.12.2015 року для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Так, з наданого реєстратору іпотечного договору вбачається, що реєстратор мав за змістом договору пересвідчитись у способах захисту прав іподекодержателя, перевірити за ЄДРС факт наявності чи відсутність рішення суду щодо спірного майна. Таким чином, набуття права власності ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» не ґрунтується на принципі верховенства права, зокрема на таких його складових, як ефективність мети і засобів правового регулювання, розумність та логічність закону, запис про право власності підлягає скасуванню . Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора. У відповідності пунктів 1.3, 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, 12.12.2011 року № 3502/5, рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. Згідно висновку, наведеного в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі №802/1340/18-а рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності. При вирішенні спору суд враховує, що за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Зазначене узгоджується із статтею 5 ЦПК України. Суд погоджується, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає його змісту та системі права. Позовних вимог до власника спірного майна позивачем в межах справи не заявлялось, що не позбавляє [PERSON] такого права з урахуванням вирішення судом даного спору, задоволення позовних вимог до ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест», КП «Агенція реєстрації послуг».

Outcome: approved