Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

28.01.2022 року представник [PERSON] -адв. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом за адресою:\~ [ADDRESS] .\~та встановити\~порядок виконання\~судового рішення,\~що останнє\~є підставою\~для органів\~реєстрації зняти особу з реєстрації, В обґрунтування позову зазначено, що він є власником квартири під [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2006 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого. Відповідачка [PERSON] є колишнею дружиною позивача, з якою шлюб розірвано 13.06.2012р. з 20.06.2012р. відповідачка за зареєстрованим місцем проживання не проживає, її особистих речей за вказаною адресою не має, самостійно у відповідні органи з заявою про зняття його з реєстраційного обліку не звертається, ЇЇ місце фактичного проживання невідомо. \~ \~ \~ \~Реєстрація [PERSON] в даній квартирі чинить позивачу перешкоди в розпорядженні своєю власністю, крім того призводить до додаткових витрат за комунальні послуги, у зв`язку з чим змушений була звернутися до суду з зазначеним позовом. До суду 08.02.2022 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою суду\~від 10.02.2022\~року відкрито\~провадження у\~справі,\~призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 28.02.2022 року. У підготовче засідання призначене на 28.02.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 11.04.2022 року. У підготовчому засіданні 11.04.2022 року сторони не з`явилися , від представника позивача адвоката Гречко І.О. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, та закриття підготовчого провадження, [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за її відсутністю суду не було надано. Ухвалою суду від 12.04.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.05.2022 року. У судове засідання призначене на 25.05.2022 року представник позивача, відповідачка не з`явилися, у зв`язку з чим і першою неявкою відповідача судове засіданні відкладено на 30.06.2022р. 30.06.2022р. відповідачка у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, удова повістка повернута з відміткою відсутність за місцем проживання. Відзиву, заяв та клопотань щодо розгляду справи за його відсутністю суду не було надано. Від представника позивача раніше було подана заява про розгляд справи у його відсутність. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 11.07.2022 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що складається в цілому з трьох житлових кімнат, загальною площею 57,0 кв.м, житловою площею 38,2 кв.м, і підсобних приміщень на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., зареєстровано в реєстрі за №16337 (а.с.5), що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, сформованого КП «ОМБТІ та РОН» 07.11.2006 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що шлюб між позивачем і [PERSON] розірвано 13.06.2012р. а/з №155(а.с.10). На теперішній час у квартирі зареєстровані [PERSON] і відповідачка [PERSON] з 17.06.2021р., що підтверджується довідкою Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської Ради про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку (відомості №ГІ-316971-ф/л) (а.с.9), Також судом вбачається, що в даній квартирі зареєстрований і неповнолітній [PERSON] , [INFO] з 13.10.2021р. Суду також надані Акти від 04.03.2020р, від 23.01.2020р., 10.04.2020р., 27.07.2020р., 09.09.2020р, 13.02.2021р, 27.05.2021р., 30.06.2021р., 10.08.2021р., 21.11.2021р. 12.12.2021р, 05.01.2022р, про не проживання [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , підписані сусідами та засвідчені начальником дільниці КП «ЖКС «Фонтанський». Зазначені відомості відповідачем не спростовано. Таким чином суд приходить до висновку що відповідачка в квартирі не проживає, як стверджує позивач з 20.06.2012р., речей її в квартирі не має, однак її реєстрація чинить позивачу перешкоди в розпорядженні власним майном на свій розсуд, крім того призводить до додаткових витрат за комунальні послуги. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №595/1271/16-ц (провадження № 61-18966св18), у разі припинення права власності на будинок, втрачається й право користування жилим приміщенням у членів сім`ї колишнього власника. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно п.26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно положень ст.6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» фізичні особи зобов`язані зареєструвати своє місце проживання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч2 ст.405 ЦК України . член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що реєстрація і відсутність відповідача у квартирі позивача створює йому перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній за даним місцем реєстрації. Отже, враховуючи, що відповідачка не проживає у спірній квартирі більші одного року, речей відповідача в квартирі не має, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом .

Outcome: approved