Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в якому просить суд: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , що народився [INFO] . В обґрунтування вимог зазначено, що [PERSON] , народився [INFO] , зареєстрований і проживаю за адресою: [ADDRESS] . Батьками позивача є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між батьками був розірваний рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2020р. Під час судового процесу розірвання шлюбу між батьками позивача, його мати [PERSON] проживала окремо від них, у власній квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться поруч із квартирою, в якій наразі проживає позивач, і яка належить на праві спільної сумісної власності і його батькові [PERSON] . Так, у березні 2019 року, поки позивач з батьком та братом були на відпочинку на лижах за кордоном, мати замурувала прохід між квартирами та викинула всі речі позивача з кв. [ADDRESS] і наказала жити з батьком, а собі забрала речі брата [PERSON] , і почата з ним спати в одному ліжку, при тому, що йому було вже більше 7 років на той час. При цьому, мати [PERSON] дуже мало приділяла уваги позивачу у всіх питаннях. З 2018 року утриманням і вихованням позивача займався виключно батько [PERSON] , який і раніше повністю забезпечував сім`ю та займався всіма проблемами, оскільки мати від народження позивача ніде не працювала, тому на початку січня 2019 р. позивач прийняв рішення про визначення свого місця проживання разом із ним, за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання разом із батьком та не проживання з позивачем матері підтверджується наступними доказами: акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї малолітньої (неповнолітньої) дитини від 25.09.2019 р., акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї малолітньої (неповнолітньої) дитини від 20.01.2020 р., акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї малолітньої (неповнолітньої) дитини від 25.05.2020 р., акт оцінки потреб сім`ї/особи від 09.06.2020 р., додаток № 1 до акта оцінки потреб сім`ї/особи від 09.06.2020 р. - висновок оцінки потреб сім`ї від 09.06.2020 р. На початку 2020 року, мати позивача - [PERSON] взагалі перестала піклуватися про нього та молодшого брата [PERSON] , [INFO] , та перестала виконувати взагалі будь-які батьківські обов`язки, покинула місце проживання та фактично усунулась від забезпечення та догляду за ними, про що позивач та батько десятки якщо не сотні разів інформував поліцію та службу в справах дітей. З приводу невиконання матір`ю батьківських обов`язків по відношенню до позивача та його брата він та його батько неодноразово зверталися із заявами до Печерського управлінням поліції ГУ НП у м. Києві, органу опіки та піклування Печерської районної у місті Києві державної адміністрації. Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. Комісії з питань захисту прав дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. За невиконання батьківських обов`язків мати [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності, згідно протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 140962 від 09.01.2020 р. за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Станом на даний час, мати позивача не бере участі у його вихованні в мінімально необхідному обсязі, не проживає разом з ним, і дуже рідко формально, штучно цікавиться позивача здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує. Натомість, мати [PERSON] витрачає час та значні кошти на «судові розбірки» з батьком [PERSON] . Водночас із цим, не може сплатити навіть мінімальний розмір аліментів, призначений судовим наказом наказ № 757/27160/20-ц, виданий17.07.2020 р. Печерським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі однієї третини частини доходу, не менше п`ятдесяти відсотків, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання позивача та його молодшого брата [PERSON] , оскільки визначений державним виконавцем мінімальний розмір заборгованості по аліментах мати [PERSON] всілякими способами намагається зменшити до мінімуму, меншого навіть за встановлений законом мінімальний розмір аліментів. Для цього, вона оскаржує дії державного виконавця до суду та знову ж за це сплачує судовий збір в розмірі 420 грн. 00 коп., а також на послуги адвокатів. Також, позивача сильно обурює і турбує поведінка матері щодо того, аби розділити на окреме проживання позивача та молодшого брата [PERSON] . На це вона спрямовує всі свої сили (в т.ч. матеріальні та моральні), замість того аби приділити увагу вихованню і утриманню. Так, задля цієї мети мати [PERSON] розпочала судовий процес щодо визначення місця проживання молодшого брата [PERSON] разом із нею, а також ініціювала засідання Комісії з питань захисту прав дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. Таким чином, на думку позивача, мати [PERSON] самоусунулась від виконання своїх обов`язків, а тому останній звернувся до суду з позовом про позбавленням батьківських прав. 20.11.2020 суддею Печерського районного суду м. Києва [PERSON] було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 18.12.2020 відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] являється матір`ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Шлюб між відповідачем та [PERSON] розірвано за рішенням суду від 13.02.2020 року. Фактично подружні стосунки припинено між ними у 2017 році. Відповідач вказує, що колишній чоловік примушує її відмовитися від майна придбаного у шлюбі і залишити молодшого сина жити з ним. Для цього він вимагає підписати мирову угоду на його умовах, однак відповідач відмовляється. З врахуванням даної ситуації, позивач стверджує, що батько використовує дітей як спосіб впливу на неї. Зазначено, що з вересня 2019 року батько дітей [PERSON] фізично утримує дітей у квартирі [ADDRESS] та не дає відповідачу спілкуватись з дітьми, перешкоджаючи всіма можливими, в тому числі і жорстокими та непорядними методами. На теперішній час в судах розглядаються цивільні справи щодо поділу майна, витребування майна у добросовісного набувача, про визнання місця проживання малолітньої дитини. Відповідач зазначає, що раніше сім`я проживала в двох двокімнатних квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] , які були об`єднані дверним прорізом. У зв`язку з домашнім насильством з боку чоловіка, у березні 2019 року відповідач замурувала прохід між квартирами, але [PERSON] його розбив. Таким чином, відповідач звернулась у ДАБІ і дізналась, що дозволу на об`єднання цих квартир та будівництво проходу у спільній стіні [PERSON] не оформив. Так, у січні 2020 року, у зв`язку зі скандалами та рукоприкладством з боку чоловіка, відповідач вимушена була переїхати в квартиру батьків на [ADDRESS] , що розташована недалеко від будинку, де вона проживала з дітьми. Разом з цим, відповідач стверджує, що вона продовжує піклуватися про дітей та утримувати їх. Так, відповідач має постійну роботу в ТОВ «ТЕСТ ТУ СТАДІ», де працює викладечем-перекладачем з англійської та німецької мов (а.с. 133-134) та характеризується позитивно за місцем роботи (а.с.135). Позивач має стабільний дохід, який дозволяє забезпечити дітей всім необхідним для їх щоденних потреб (а.с.136-139). Відповідач стверджує, що придбала компресорний інгалятор для дітей за 1093,00 грн., щоб лікувати їх від кашля, бо вони хворіли під кінець року (а.с. 140). Також відповідач давала позивачу грошові кошти або купувала продукти та все необхідне для дітей. 28.01.2020, відповідач передала позивачу 5 450,00 грн. на курси англійської з носіями мови та 29.01.2020 добавила ще 1 200,00 грн., однак, позивач на курси не пішов і куди батько витратив ці гроші відповідач не знає. Також, відповідач вказує, що вона понесла витрати на нові колеса для самоката позивача та оплатила літній табір (а.с. 142-143). Окрім цього, відповідач вказує, що сплачувала додаткові заняття та курси сина, з метою розвитку дитини, на підтвердження зазначеного надає квитанції. 16.10.2020 відповідач приймала участь у шкільних зборах на zoom платформі, щоб дізнатись про успіхи [PERSON] та умови здачі ДПА та ЗНО. Батька [PERSON] не було на цих зборах, оскільки батько насправді не дуже цікавиться долею свого старшого сина. Для батька [PERSON] - це нянька для молодшого сина і його виховна роль полягає у роздаванні наказів [PERSON] . Відповідач сплачувала за лікування зубів дітей 1500,00 грн. та 1400,00 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 154). Також, протягом 2020 року відповідач регулярно приходила до дітей та готувала їсти і залишала продукти для них у 29 квартирі, коли діти були закриті на ключ і не могли їй відкрити, бо батько їх закривав. Крім того, сусіди декілька разів викликали поліцію до 28 квартири, бо діти там плакали пізно вночі, а батька не було вдома (а.с.159). Так, відповідач вказує, що батько [PERSON] - [PERSON]. виступає як руйнівний елемент між нею та дітьми і намагається зіпсувати стосунки з дітьми. Батько заохочує з дітей на погане ставлення до відповідача і при спробі дітей захистити її, батько обзиває або б`є дітей. Ще у 2017 році, [PERSON] побив старшого сина, у зв`язку з цим відповідачем викликалась поліція з даного приводу (а.с. 173). Протягом 2019 року, коли відповідач проживала у [NUMBER] квартирі, колишній чоловік завдавав останній тілесних ушкоджень. Слідчою суддею Печерського районного суду міста Києва Константіновою К.Е. була винесена ухвала, якою було скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження та зобов`язано уповноважених осіб СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві продовжити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12019100060002031 від 09.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 174-175). Всі заяви [PERSON] про те, що відповідач не займається його утриманням та вихованням, не відповідають дійсності. Відповідач вказує, що завжди приділяла увагу своїм синам і все життя про них піклувалась. Лікуванням дітей займалась виключно вона самостійно, про що свідчить довідка педіатра [PERSON] , яка бачила «тільки мати» на прийомах та вдома, доки батько дітей не забрав собі медичні картки дітей на початку 2020 року (а.с. 177). Всі справи про вчинення відповідачем адміністративних правопорушень були закриті Печерським судом міста Києва за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення. 25.03.2020 відбулось засідання Печерського районного суду міста Києва (справа 757/5607/20-п) про притягнення мене, [PERSON] , до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, за начебто невиконання мною батьківських обов`язків. Дану справу було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Відповідач стверджує, що в даній справі серед інших письмових документів міститься протокол №140962 від 29.01.2020 Печерського УП міста Києва, але даний протокол є підробленим, він відповідачу ніколи не оголошувався, остання з ним не знайомилася і не могла цього робити, оскільки за вказаною адресою не перебувала. Державним Бюро Розслідувань 02.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 62020100000001123 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом вчинення працівниками Печерського УП ГУНП в місті Києві службового підроблення протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 182). Крім цього, [PERSON] , з метою додаткового тиску на відповідача, ініціював справи про стягнення коштів на утримання дітей. Так, в Печерському районному суді міста Києва слухається справа № 757/15105/20-ц (суддя Козлов Руслан Юрійович ) про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Батько [PERSON] та [PERSON] насильно утримує молодшого сина та перешкоджає відповідачу виховувати дітей, у зв`язку з чим остання вимушена була звернутися до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. Розгляд заяви затримувався, у зв`язку зі зміною режиму в роботі органів влади в період карантину, але 04.09.2020 року було підписано розпорядження «Про визначення участі матері у вихованні малолітньої дитини», в якому встановлено черговість участі батьків у вихованні дитини: тиждень через тиждень проживання молодшого [PERSON] по черзі у батьків до набрання законної сили рішення суду про визначення місця проживання малолітньої дитини (а.с. 184). На виконання цього розпорядження обоє синів були у відповідача з 7 по 13 вересня 2020. Доказом того, що батько не хоче, щоб відповідач приймала участь у вихованні дітей є оскарження розпорядження від 04.09.2020 у Печерському районному суді м. Києві у справв № 757/39693/20-ц (суддя Вовк С.В.), де [PERSON] визначає участь відповідача у вихованні дітей. Відповідач вважає, що син виконує вказівки батька, оскільки не вміє висловлювати свою думку і боїться залишитись без привілеїв, які йому дає батько. [PERSON] підписує заяви, як наказує йому робити батько. Батько дітей силою утримує молодшого сина у себе в [ADDRESS] . І саме через молодшого сина, якому зараз 9 років батько влаштовує знущання над дітьми - не дозволяє їм бачитись з відповідачем. У акті опитування молодшого сина [PERSON] (у кв. [ADDRESS] ) працівник Печерської РДА зафіксувала, що «мати приходить часто, але у квартиру її не впускають і його закривають в дитячій кімнаті, щоб навіть через двері він з нею не спілкувався» (а.с. 190), також у акті обстеження житлово- побутових умов проживання сім`ї від 18.09.2020 працівники зафіксували, що [PERSON] не пам`ятає, що написано в його заявах, бо він на 100% довіряє батькові (а.с.191). Відтак, відповідач вважає, що ініціатором цього позову є саме батько [PERSON] - [PERSON] . Крім витрат, про які зазначені вищі, відповідач сплачує аліменти, заборгованості за аліментами відповідач не має, тому не погоджується з розрахунком державного виконавця та оскаржила його в суді. З врахуванням зазначеного, відповідач вважає, що позов є необґрунтованим та не доведеним, оскільки свої батьківські обов`язки остання виконує в повній мірі, що підтверджується доказами,які надала відповідач. 29.12.2020 позивачем було подано відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що він заперечує проти фактів викладених у відзиві з огляду на те, що більшість обставин та наданих копій документів, які викладені у відзиві стосуються спірних питань, які на сьогодні існують між його батьком - [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , після їх розлучення. Тому, вважає, що такі факти взагалі не стосуються обставин даної справи, і тому вони не підлягають дослідженню і встановленню під час судового розгляду, оскільки не стосуються спірних правовідносин. Наразі, позивач вказує, що він заявляє і водночас заперечує проти того, що батько використовує його, як засіб впливу на матір [PERSON] та інструмент боротьби з ним. До того ж, батько фізично не утримує у кв. [ADDRESS] ні позивача,а ні його молодшого брата та жодним чином не перешкоджає спілкуванню з матір`ю [PERSON] . Позивач також вказує, що твердження матері про те, що вона йому часто давала гроші готівкою, не відповідають дійсності, тому що відтоді коли вона переїхала проживати в інше місце, готівкових коштів вона позивачу ніколи не давала. Решта покупок, на які вказує [PERSON] , з огляду на документи (чеки) не підтверджують факт придбання цих речей саме для позивача. Водночас, вони не можуть свідчити про факт утримання його, оскільки підтверджують лише одиничні випадки у витратах на утримання. Протягом 2020 року мати позивача - [PERSON] жодного разу не приходила до позивача, щоб приготувати їжу, про них піклується батько та бабуся. Крім того, позивач зазначає, що вони з братом, як діти можуть побешкетувати у квартирі, однак, вони ніколи не плакали через те, що батько їх залишав самих у квартирі. Батько позивача постійно і різними способами звертався до матері [PERSON] , аби вона займалась зі позивачем англійською мовою, бо вона є вчителем англійської мови, проте такі прохання вона ігнорувала. Тому, її твердження у відзиві про те, що остання наполягала на тому, аби позивач займався з нею навчанням і вивченням англійської мови,є неправдивими. Всі заяви, які писав позивач він писав свідомо і по своїй волі, його батько [PERSON] не спонукував до цього, оскільки він вже сам змучений стомлений суперечками між батьком та матір`ю, яка власне зачинає всі ці сварки. Тому внаслідок постійного психологічного та економічного насилля та скандалів матері впродовж років, спроб розлучити позивача з братом, невиконання нею батьківських обов`язків, позивачем були подані численні звернення до вказаних органів, а також був ініційований і поданий даний позов. 04.01.2021 відповідачем були подані заперечення на відповідь на відзив, в яких остання зазначила, що доводи позивача у відповіді на відзив є безпідставними, оскільки остання завжди виховувала своїх дітей. Однак, батько дітей постійно здійснював перепони щодо участі матері у вихованні дітей та налаштовує дітей проти неї. 19.01.2021 позивачем були подані додаткові пояснення, в яких останній наголосив на тому, що вже стомлений постійними сварками між батьком та матір`ю, яка власне починає всі ці сварки, внаслідок постійного психологічного та економічного насилля та скандалів матері впродовж років, спроб розлучити його з братом, уваги матері виключно до себе та своїх розваг в судах чи інших цікавих тільки їй справах, постійного та щоденного невиконання нею батьківських обов`язків, і саме тому ним був поданий до суду даний позов. Також, вважає посилання відповідача на докази, що вона забезпечує їх та є належною матір`ю сумнівними та повторно зазначає, що саме забезпеченням його та брата займається батько. 30.06.2021 від представника Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав від 23.06.2021, в якому зазначено, що «Між батьками дитини склалися вкрай неприязні стосунки, проте в рамках розгляду попереднього питання, яке стосувалося визначення місця проживання дитини спеціалістами Служби у справах дітей не було з`ясовано, що хтось із батьків негативно впливав на розвиток дітей. Діти мали прихильність як до батька так і до матері. З приводу неповнолітнього [PERSON] , [INFO] питання не розглядалось, так як [PERSON] досяг віку, що дозволяє самому визначати своє місце проживання. Позивач вирішив проживати разом з батькоми. Гр. [PERSON] неодноразово посилалась на вчинення домашнього насильства по відношенню до неї та дітей зі сторони гр. [PERSON] . Після зміни місця проживання матері дитини, батько постійно здійснює їй перешкоди у вихованні її дітей. Так, 15 травня 2020 року до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від гр. [PERSON] надійшла заява про встановлення графіку побачень з дітьми. Спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації проведено роботу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини». Під час проведення бесіди з дітьми, старший син [PERSON] повідомив, що до мами ходити не буде, тому що вона сама зобов`язана приходити за місцем його проживання: готувати їжу, робити з ними уроки, прати та прасувати, купувати одежу та їжу. На запитання - чому він так вважає - сказав, що мама зобов`язана, він так вирішив. Твердження щодо невиконання матір`ю батьківських обов`язків - не відповідає дійсності. Мати намагається приймати участь у вихованні, але батько чинить їй перешкоди. Вивчивши матеріали даної справи, враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, в яких зазначається, що позбавлення батьківських прав - це крайня міра впливу на батьків, які свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків і не бажають виправити таку свою поведінку, заслухавши пояснення матері дитини, та позовні вимоги дитини, зважаючи на існування неврегульованих інших судових спорів, враховуючи пропозиції комісії з питань захисту прав дитини від 18 травня 2021 року,

Outcome: dismissed