Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

У жовтні 2021 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» Костюченко А.Ю. звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив суд стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 4 436,20 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 27.05.2020 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір № 9995260276 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачкою отримано кредит в сумі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,39 % та у пільговий період - 1,29% від суми кредиту за кожен день користування. Позивач взяв на себе зобов`язання за кредитним договором перед відповідачкою, надавши кредит у розмірі 2000,00 грн. Разом з тим, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, зокрема погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом, відповідачкою не було виконано належним чином, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість в сумі 4 436,20 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь вказану суму заборгованості в примусовому порядку, також просить вирішити питання щодо судових витрат. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2021 року справу за підсудністю передано для розгляду Дніпровському районному суду м.Києва (а.с.24). Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 16.06.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачці роз`яснено право на подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та запропоновано подати відзив на позов (а.с.30, 31). Відповідачка не скористалась правом подачі відзиву на позовну заяву, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи (а.с.35). Справа судом розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до положення ст.ст.274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач ТзОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» є фінансовою установою, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи згідно Розпорядженням Нацкомфінпослуг (НБУ) № 712 від 08.05.2018 року (а.с.8 (а.с.8). Судом встановлено, що на підставі заявки позивальника, заповненої відповідачем 27.05.2020 року через інформаційно-телекомунікаціну систему - оригінальний мобільний додаток «Smartiway» 27.05.2020 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір № 9995260276 (надалі - Договір) у формі електронного документу шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідачкою було отримано кредит в сумі 2000,00 грн., сума погашення у пільговому періоді 2490,00 грн., пільговий строк повернення 15.06.2020 року; зі сплатою відсотків за користування кредитом у пільговому періоді у розмірі 1,29 % від суми кредиту за кожен день користування, 1,39 % від суми кредиту після завершення пільгового кредиту; строк користування кредитом 89 днів, пільговий період 19 днів. (заявка, паспорт кредиту а.с.15,17-19). Так, згідно пунктів 2.1., 2.2. Договору кредит надається позичальнику виключно за допомогою мобільного додатку кредитодавця, доступного в інтернет-магазинах мобільних додатків App Store та Google Play під оригінальною назвою Smartiway, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Договір є укладеним з моменту одержання кредитодавцем заяви позичальника про прийняття пропозиції (оферти) в електронній формі, одноразовим ідентифікатором в мобільному додатку кредитодавця. Відповідно до п. 3.1., 3.2. Договору протягом строку кредиту, встановленого пунктом 1.2 Договору, розмір процентів складає 1,39% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом та у пільговий період - 1,29%. Проценти за користування кредитом нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного договором строку, на який надається кредит. Річна процентна ставка складає 508,74% процентів, у пільговий період - 472,14%. Пунктом 8.1. Договору передбачено, що невід`ємною частиною договору є Правила надання коштів у позику (а.с.10-14), у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на веб-сайті кредитодавця: www.smartiway.ua (а.с.17-18 оборот). Згідно довідки від 10.03.2021 року № 10032021/18, виданої керівником департаменту підтримки термінових грошових переказів та електронних послуг АТ КБ «Приватбанк», відповідачці [PERSON] 27.05.2020 року було перераховано 2000,00 грн. на картковий рахунок позичальника кредитних коштів в АТ Приватбанк , ID платежу 1329162187, номер договору 9995260276 (а.с. 16). Доказів не отримання вказаних коштів стороною відповідачки суду надано не було, як і не було надано суду доказів належного виконання останньою умов укладеного між сторонами кредитного договору. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 зазначеного Кодексу, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Згідно п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при обрані і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. У постановах Верховного Суду України № 732/670/19 від 09.09.2020 року, № 524/5556/19 від 12.01.2021 року зроблено висновок про правомірність підписання електронного договору фінансового кредити за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, ст. 611 Цивільного кодексу України. За змістом ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. У позовній заяві надано розрахунок заборгованість за кредитом, який складається з суми кредиту - 2000,00 грн.; проценти за користування кредитом у пільговий період 490,20 грн. (період з 28.05.2020 року до 15.06.2020 року, 2000,00х1,29%=25,80 грн. в день); 1946,00 грн. (пільговий період з 16.06.2020 року до 24.08.2020 року, проценти за користування кредитом після завершення пільгового періоду 2000,00х1,39%=27,80 грн. в день). Загальна сума заборгованості становить 4436,20 грн. Зазначений розрахунок стороною відповідачки спростовано не було, як і не було надано суду доказів належного виконання умов кредитного договору та сплати коштів у встановленому договорі порядку. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Отже, належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження сплати боргу за договором відповідач не надала. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшло своє об`єктивне підтвердження неналежне виконання відповідачкою умов кредитного договору, що призвело до заборгованості перед позивачем, твердження позивача не спростовані, відтак позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Позивач просить стягнути судові витрати, які, за матеріалами справи, полягають у сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. (а.с.7,23). В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved