Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 26 001,90 грн. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5888076-02-10-01 від 13.08.2018 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». У відповідності до умов вищевказаного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 22.07.2020 близько 14 годин 50 хвилин, по вул. Пушкіна в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинський район Київська область, мала місце ДТП за участю [PERSON] на велосипеді та транспортного засобу «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - під керуванням [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що підтверджується постановами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2020 по справі № 369/10473/20. Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2020 року по справі № 369/10473/20, 22.07.2020 близько 14 годин 50 хвилин, по вул. Пушкіна в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинський район Київська область, неповнолітній Відповідач-1, [INFO] , рухаючись на велосипеді допустив зіткнення з транспортним засобом «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що свідчить про неналежне виконання матір`ю Відповідача 2 своїх батьківських зобов`язань, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП. В судове засідання Відповідач 2 з`явилася, пояснила, що син їхав на велосипеді до стоматолога, за повороту виїхав автомобіль та зіткнувся із сином. Винність Відповідача 2 підтверджується протоколом серії АПР18 № 203655 про адміністративне правопорушення від 11.08.2020 року та іншими матеріалами справи. Суд закрив провадження по справі у зв`язку із звільненням [PERSON] від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Проте на переконання позивача, незважаючи на закриття провадження по справі у зв`язку із звільненням [PERSON] від адміністративної відповідальності щодо неналежного виконання матір`ю своїх батьківських зобов`язань за ч. 1 ст. 184 КУпАП, факт зіткнення неповнолітнього [PERSON] на велосипеді з автомобілем «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » з матеріальними збитками судом встановлений. Потерпіла особа [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «ВУСО» від вищезазначеної ДТП із заявою про виплату страхового відшкодування. Співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» 22.07.2020 було здійснено огляд пошкоджених автомобілів та складено акти огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень. Згідно рахунку № ЕС000066841 від 22.07.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » склала 27\~801,90 грн. Факт ДТП 22.07.2020 року визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховими актами № 2043066-1 від 30.07.2020 року. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору № 5888076-02-10-01 від 13.08.2018 року, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст.\~27\~Закону України\~«Про страхування» та ст.\~993\~ЦК України ПрАТ СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілих осіб у розмірі 26 001,90 грн., що підтверджується платіжними дорученнями про оплату страхового відшкодування № 20692 від 30.07.2020 року. Згідно страхового акту № 2043066-1 від 30.07.2020 року, сума страхового відшкодування в розмірі 26 001,90 грн. перерахована на рахунок СТО, де проводився ремонт пошкодженого автомобіля «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - ТОВ «ЕДЕМ-АВТО». Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 26 001,90 грн. Позивач вказує, що право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 30.07.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну Відповідачем-1 внаслідок ДТП 22.07.2020 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідачів щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 26 001,90 грн. 16.11.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « [PERSON] » укладено договір № 16.11.2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 5888076-02-10-01 від 13.08.2018 року. Враховуючи вищевикладене представник позивача просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача збитки в порядку регресу в розмірі 26 001,90 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатовим Д.Д. від 23.06.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що повідомлено сторони. Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. № 520 від 06.10.2021 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/8427/21 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. від 07.10.2021 року постановлено справу за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу - прийняти до свого провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися. Відповідач 2 [PERSON] через канцелярію суду подала заяву у якій вказала, що проти задоволення позовних вимог заперечує. Відповідно до вимог частини 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши позовну заяву та матеріали справи, з`ясувавши усі обставини справи, суддя встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.08.2018\~року між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5888076-02-10-01, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну транспортному засобу «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », хоча в позовній заяві позивач вказував, що договір добровільного страхування був укладений між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] . 16.12.2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП « [PERSON] » (новий кредитор) укладено Договір № 16/12/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Полісом) № 5888076-02-10-01 від 13.08.2018 року. 22.07.2020 близько 14 годин 50 хвилин, по вул. Пушкіна в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинський район Київська область, мала місце ДТП за участю [PERSON] на велосипеді та транспортного засобу «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2020 року по справі № 369/10473/20 провадження закрито у зв`язку із звільненням [PERSON] від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Доказів оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2020 року по справі № 369/10473/20 позивачем не надано. Водієм автомобіля «HUNDAI\~ACCENT»,\~державний реєстраційний\~номер « [NUMBER] »\~ [PERSON] до ПрАТ «СК «ВУСО» було подано Заяву про відшкодування збитку, заподіяного внаслідок ДТП та в подальшому складено протокол огляду транспортного засобу «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Згідно рахунку № [NUMBER] від 22.07.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » склала 27\~801,90 грн. Факт ДТП 22.07.2020 року визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховими актами № 2043066-1 від 30.07.2020 року. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору № 5888076-02-10-01 від 13.08.2018 року, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст.\~27\~Закону України\~«Про страхування» та ст.\~993\~ЦК України ПрАТ СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілих осіб у розмірі 26 001,90 грн., що підтверджується платіжними дорученнями про оплату страхового відшкодування № 20692 від 30.07.2020 року. Згідно страхового акту № 2043066-1 від 30.07.2020 року, сума страхового відшкодування в розмірі 26 001,90 грн. перерахована на рахунок СТО, де проводився ремонт пошкодженого автомобіля «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - ТОВ «ЕДЕМ-АВТО». З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві 27.11.2020 року було направлено Акт (Вимогу) №2043066-1 про відшкодування збитків в порядку регресу. Водночас суд зауважує, що дорожньо-транспортна пригода відбулась за участі автомобіля та велосипеда, проте велосипед не вважається джерелом підвищеної небезпеки, оскільки даний транспортний засіб не має двигуна, а рухається внаслідок дії мускульної сили людини, яка знаходиться на ньому, отже його експлуатація є повністю контрольованою. Згідно з п. 1.10\~Правил дорожнього руху\~України, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306\~велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2019 у справі № 350/1425/17. Враховуючи вищевикладене, зіткнення автомобіля з велосипедом у даній справі не може бути кваліфіковано як взаємодія кількох джерел підвищеної небезпеки, а відтак посилання позивача на норми ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, на обґрунтування своїх позовних вимог є безпідставними. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є у тому числі завдання майнової (матеріальної) шкоди. Статтею 22\~ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду полягають в тому, що заподіяна шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії чи бездіяльність останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві, а тому позов не підлягає задоволенню. Крім того, суд зауважує, що позивачем до позовної заяви додано документи викладені іноземною мовою - «Акт выезда на место события от 22.07.2020» та «Расчёт суммы страхового возмещения», без відповідного перекладу, досліджуючи які, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. У свою\~чергу,\~положеннями ч.\~1\~ст.\~12\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів»,\~ч.\~1\~ст.\~14\~Закону України\~«Про забезпечення\~функціонування української\~мови як\~державної» та\~ч.\~1\~ст. 9 ЦПК України судочинство, в тому числі цивільне, і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом (ч. 7 ст. 7 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»). Крім того, як зазначив Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 1999 року у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України). Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 826/24325/15 та від 10 травня 2018 року у справі № 823/2164/17, що у порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За відсутності перекладу наданого позивачем документа, на українську мову, яка є державною мовою, суд не має можливості встановити зазначену в ньому інформацію та не бере такий до уваги як доказ у справі. При цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed