Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.05.2018 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, за яким застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля «VOLKSVAGEN GOLF» д.н.з. [NUMBER] . 21 лютого 2019 року по пр. П. Григоренка у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «VOLKSVAGEN GOLF» д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «CHERY» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ., внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2019 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого транспортного засобу «VOLKSVAGEN GOLF» д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та в подальшому ПрАТ «СГ «ТАС» було перераховано страхове відшкодування в розмірі 17 695,19 грн. на його рахунок. На час пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника автомобіля «CHERY» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа -Гарант» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом серії АМ/5142145, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну, становить 100 000 грн., розмір франшизи складає 2 000 грн. Позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа -Гарант» з претензією на суму сплаченого страхового відшкодування, однак ТДВ «СК «Альфа -Гарант» здійснило виплату лише в розмірі 4 387,35 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 13 307,84 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 травня 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідач у встановлений в ухвалі строк надав відзив на позовну заяву, я кому просив суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована, а розмір завданих позивачу збитків не перевищує ліміту відповідальності за дійсним полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом 11.05.2018 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, за яким застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля «VOLKSVAGEN GOLF» д.н.з. [NUMBER] . 21 лютого 2019 року по пр. П. Григоренка у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «VOLKSVAGEN GOLF» д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «CHERY» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ., внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2019 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власник пошкодженого транспортного засобу «VOLKSVAGEN GOLF» д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. На підставі Страхового акту № 8307Р/29/2019 позивач на виконання умов договору виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 17 695,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13142 від 13.03.2019 року. На час пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника автомобіля «CHERY» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа -Гарант» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом серії АМ/5142145, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну, становить 100 000 грн., розмір франшизи складає 2 000 грн. Позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа -Гарант» з претензією на суму сплаченого страхового відшкодування, однак ТДВ «СК «Альфа -Гарант» здійснило виплату лише в розмірі 4 387,35 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховою виплатою, яка була виплачена позивачу становить 13 307,84 грн., яка до цього часу залишилась не відшкодованою. У статті 979 ЦК України вказано, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 22.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» нормативно-правовий акт № 1961-IV від 01.07.2004, статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Такий правовий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Як вже вказувалося, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ТДВ «СК «Альфа -Гарант», а розмір завданих позивачу збитків не перевищує ліміту відповідальності за дійсним полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. За таких обставин, враховуючи наявність у ТДВ «СК «Альфа -Гарант» обов`язку відшкодувати позивачу збитки, які були завдані відповідачем у зв`язку із ДТП, а позивач такої вимоги не заявив, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed