Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить: - стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття; - стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на його утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2021 року, на час подачі позову шлюб не розірвано. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Позивач вказує, що з відповідачкою разом не проживають, спільне господарство не ведуть з квітня 2022 року, син проживає з батьком. На даний час позивач ніде не працює, здійснює догляд за малолітнім сином. Відповідачка, за твердженням позивача, має достатній заробіток (дохід) однак жодної допомоги на утримання чоловіка, який здійснює догляд за спільним сином, та на утримання їх дитини не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідачки аліменти на його утримання до досягнення дитиною трьох років, у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) відповідачки, а також аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття в розмірі однієї четвертої частини з усіх доходів відповідачки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 16.05.2022 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження\~ без виклику сторін. Вказаною ухвалою відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~проти розгляду справи\~в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~строк для подання відзиву на позов. Зазначену ухвалу суду з додатками направлено на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки. Відповідачка відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направила, хоча про час та місце розгляду справи, а також суть позовних вимог повідомлялась судом належним чином. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає за можливе \~розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 03.11.2021 року), що видане Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] народився [INFO] , про що 03.11.2021 р. складено відповідний актовий запис № 238, а його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою, виданою головою квартального комітету № 18 м. Золотоноші [PERSON] від 04.05.2022 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , 2021 року народження. Відповідно до довідки до акта МСЕК серії 12 ААА № 868057 від 12.07.2017 року [PERSON] має ІІ групу інвалідності з 01.07.2017 року безтерміново, є непрацездатним у своїй професії. Отже позивач не має можливості самостійно утримувати малолітню дитину, оскільки він не працює. Надаючи правову оцінку обставинам по справі, суд зазначає про таке. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею\~8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч.,ч. 1, 2\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із\~ст.180 СК України\~ батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Частиною 3 \~ст.181\~\~СК України встановлено, що \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1\~ ст.183 СК України\~ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що дитина виховується та перебуває на утриманні позивача і потребує матеріальної допомоги. При цьому доказів того, що відповідачка не в змозі надавати передбачену\~ СК України \~допомогу на утриманні своєї малолітньої дитини, остання суду не назвала та не надала. Визначений\~ статтею 13\~ЦПК України \~принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього \~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи, що відповідач є працездатного віку, а доказів неможливості надавати допомогу на утримання малолітньої дитини не надано, суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання чоловіка суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 86 СК України\~встановлено, що чоловік, з яким проживає дитина, має право на утримання від дружини - матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 87 СК України право чоловіка на утримання, передбачене\~\~цього Кодексу, припиняється якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право чоловіка батька на утримання дружиною матір`ю до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи він працює та незалежно від його матеріального становища, за умови, що дружина може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що малолітній\~ [PERSON] , [INFO] проживає з батьком [PERSON] . Судом встановлено, що дитина виховується позивачем і останній потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює і здійснює догляд за дитиною, а відповідачка працездатна, у зв`язку з чим може надавати таку матеріальну допомогу. Разом із тим визначаючи розмір аліментів на утримання чоловіка суд керується пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до яких вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так суд бере до уваги, що матеріали справи не містять достатньо доказів належного доходу [PERSON] , який буде достатній для сплати аліментів як на утримання дитини, так і на утримання чоловіка-батька, і при цьому її заробітку буде достатньо для забезпечення власної нормальної життєдіяльності та матеріального стану. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак належних доказів можливості виконання [PERSON] усіх вимог [PERSON] матеріали справи не містять. За таких обставин вимоги позивача про стягнення із відповідачки аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку є, на думку суду, завищеними та, враховуючи наявність інших аліментних зобов`язань у відповідачки, підлягають зменшенню. Суд вважає, що аліменти на утримання позивача підлягають стягненню з відповідачки у частці від заробітку та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів розумності та справедливості, стягує аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, що буде відповідати вимогам чинного законодавства та інтересам сторін по справі. Відповідно до ст. 79 СК України та ст.. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином,

Outcome: partial