Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 13 680 грн. за договором позики та відшкодування 992,40 грн. судового збору. З позовної заяви вбачається, що 12.02.2021 року відповідачка позичила у [PERSON] 8 000 грн. для власних потреб на умовах розписки і зобов`язалась повернути позику до 12.08.2021 року та сплатити 3,5% за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення сплати до повного розрахунку, про що склала власноручно розписку. Проте, у визначений строк відповідачка свого зобов`язання за договором позики не виконала, борг не повернула і не повертає його до цього часу. Тому позивач просить задовольнити його вимоги повністю і стягнути з відповідачки борг за договором позики з урахуванням 3,5% за кожен місяць користування позикою та пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення сплати до повного розрахунку, а всього 13 680 грн. і судовий збір. Позивач в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати у його відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи судом в порядку спрощеного провадження, відзив на позов не подала. Відповідно до ст.280-289 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалює рішення на підставі наявних доказів у справі, оскільки відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи за місцем реєстрації, не з`явилася без поважних причин у судове засідання, позивачу роз`яснені наслідки ухвалення заочного рішення. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення договору позики, 12 лютого 2021 року відповідачка склала розписку про позику у [PERSON] 8 000 гривень та зобов`язалась повернути суму боргу до 12.08.2021 року. Повернення зазначеної в даному договорі суми здійснюється позичальником рівними частинами шляхом сплати щомісячного платежу до 12 числа у розмірі 1333 грн., однак останній внесок повинен бути зроблений не пізніше 12.08.2021 року, і сплатити 3,5% за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку (а.с. 3). Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором позики виконав та передав [PERSON] 8 000 гривень, на що вказує відповідачка у своїй розписці (а.с.3). Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. [PERSON] зобов`язалась повернути позивачу [PERSON] позику в сумі 8 000 гривень та 3,5% за кожен місяць користування позикою і повернути гроші в повному обсязі з відсотками своєчасно до 12.08.2021 року, про що зазначила в розписці (а.с.3). Відповідачка борг у визначені договором строки, тобто до 12.08.2021 р. не повернула, як не повернула борг і на час звернення позивача з позовом до суду. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідачки за договором позики становить: 8 000 грн. прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 3,5% за кожен місяць користування позикою - плата за користування кредитом за 6 місяців - 1680 грн. та пеня в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку, а саме за десять місяців - 4 000 грн., а всього 13 680 грн. (а.с.3 зворот). Наданий позивачем розрахунок відповідачкою не оспорюється, є достатнім та зрозумілим. На підставі викладеного суд знаходить, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved