Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача осіб про визнання права та зобов`язання вчинити дії, зокрема просить визнати за нею право на забезпечення за рахунок Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» індивідуальним безкоштовним газовим лічильником; зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Львівгаз» за свій рахунок здійснити встановлення індивідуального газового лічильнику позивачу, як побутовому споживачу, за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. В лютому 2019 року по нашій [ADDRESS] , Пат «Львівгаз» встановлював індивідуальні газові лічильники в квартирах. Дані лічильники були встановленні всім мешканцям в будинку [ADDRESS] - безкоштовно. Встановити в своїй квартирі індивідуальні газові лічильники безкоштовно виявила бажання і позивачка. Проте, працівник Пат «Львівгаз» дізнавшись, що позивачка проживає у буд. [ADDRESS] (парні номера) заявив, що їх не може бути встановлено даний лічильник безкоштовно, оскільки на даний будинок вже встановлено загальнобудинковий газовий лічильник,- а індивідуальні газові лічильники встановлюють лише квартирах непарних будинків по [ADDRESS] . Хоча дозволу від мешканців будинку [ADDRESS] та ЛКП «Сокільницьке» Пат «Львівгаз» не питав, а встановив загальнобудинковий лічильник без відома. 04.03. 2019 року позивачка звернулась із письмовою заявою до ПАТ «Львівгаз» з проханням встановити безоплатно індивідуальний газовий лічильник у її квартирі [ADDRESS] , дана квартира є власністю позивачки, остання регулярно сплачую надані їй рахунки. Однак, згідно відповіді на її звернення, ПАТ «Львівгаз» (від 12.03.2019 року за №79008 - Лв - 2938 - 0319) повідомило її, що виконало вимоги закону та встановило загальнобудинковий лічильник газу для обліку спожитого газу мешканцями квартир будинку за адресою [ADDRESS] . Відмова відповідача встановити їй індивідуальний лічильник суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачки. З урахуванням вимог статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» моє волевиявлення на встановлення індивідуального лічильника газу не може бути порушеним. Дану відповідь вважає такою, що суперечить положенням ст.6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яка передбачає, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року. Враховуючи наведене вище, правовий висновок Великої Палати Верховного суду у Постанові від 07.11.2018 року, просить позов задовільнити. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 26.02.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Представником відповідача 26.04.2021 року подано відзив на позовну заяву. АТ Львівгаз вважає позовну заяву таку, що не підлягає задоволенню, оскільки, чинним законодавством внесено зміни\~до ЗУ\~Про забезпечення\~комерційного обліку\~природного газу\~та продовжено строки встановлення індивідуальних побутових лічильників споживачам до 1.01.2023 р., тому вимога про встановлення індивідуального газового лічильника є передчасною. ч.4 ЗУ Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" щодо перегляду термінів встановлення споживачам лічильників природного газу внесено зміни до абз. 4 підпункту "а" пункту 1 ч.1 ст.6 ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" відповідно до яких цифри і слова "1 січня 2021 року" замінено цифрами і словами 1 січня 2023 року". Суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній ериторії, зобов`язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у гвартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: тільки для приготування їжі - до 1 січня 2023 року. Таким чином\~вимога про\~встановлення індивідуального\~газового лічильника\~позивачу є\~передчасною. Просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Позивачкою 11.05.2021 року подано відповідь на відзив, згідно якого остання зазначила, що відповідач повністю ігнорує той факт, що їй було відмовлено у безкоштовному встановленні індивідуального газового лічильника. Представником відповідача на адресу суду 02.08.2021 року надані письмові заперечення на позовну заяву, аналогічні, викладеним у відзиві від 26.04.2021 року. За результатами проведення підготовчого судового засідання 27.10.2021 року призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 07.07.2022 року позивачка звернулась із заявою про підтримання позовних вимог. Представник відповідача позовні вимоги заперечила, просить відмовити у задоволенні позову з урахуванням позиції викладеної у відзиві на позовну заяву, про що подала 07.07.2022 року письмову заяву. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Досладивши позицію сторін, матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтеюст. 61 цього Кодексу. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг постачання та розподілу доставки) природного газу за адресою [ADDRESS] . Так, у відповідності до Кодексу газорозподільних систем оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; оператор газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників). Відносини між споживачами та оператором газорозподільних систем регулюються укладеним між ними Типовим договором, затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року. Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»( зі змінами закону від 21.12.17, які набрали законної сили 20.01.2018), передбачені права споживача на встановлення безоплатного газового лічильника до 1 січня 2021 року. Згідно ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу`по відношенню до побутового споживача ТзОВ «Львівгаз Збут» є постачальником, а АТ «Оператор газо- розподільної системи «Львівгаз»-розподільником, оператором газорозподільної мережі. Встановлення загальнобудинкових вузлів обліку передбачено Кодексом газорозподільних систем, затвердженим НКРКП, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а порядок проведення розрахунків встановлений Постановою Кабінету Міністріввід 27.01.2016 р. №46. Також судом\~встановлено,\~що в\~березні 2019\~року [PERSON] \~звернулась із\~заявою про\~встановлення індивідуального\~газового лічильника,\~на яку\~отримала наступну\~відповідь від\~12.03.2017\~року за\~№79008-Лв-2938-0319.\~Згідно Інвестиційних\~Програм,\~які затверджені\~НКРЕКП для\~газорозподільних підприємств\~по всій\~території України,\~передбачено встановлення\~будинкових лічильників\~газу.\~Зокрема,\~такою програмою\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~передбачено встановлення\~будинкового лічильника\~газу.\~За адресою:\~ [ADDRESS] \~для обліку\~спожитого газу\~було встановлено\~будинковий газовий\~лічильник.\~Таким чином,\~забезпечення комерційного\~обліку природного\~газу шляхом\~встановлення загально\~будинкового лічильника\~газу не\~суперечить вимогам\~Закону у\~редакції,\~що діяла\~на момент\~встановлення загально\~будинкового лічильника\~газу.\~Нарахування за\~газ мешканцям\~будинку за\~вищезазначеною адресою,\~зокрема,\~і за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~з лютого\~2017\~року проводиться\~згідно показів\~будинкового газового\~лічильника на\~підставі Тимчасового\~положення про\~порядок проведення\~розрахунків за\~надання населенню\~послуг з\~газопостачання в\~умовах використання\~лічильників природного\~газу (будинкових),\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~16\~травня 2002\~року №\~620\~із змінами\~відповідно до діючих цін на природний газ. З відзиву відповідача вбачається, що ч.4 ЗУ Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" щодо перегляду термінів встановлення споживачам лічильників природного газу внесено зміни до абз. 4 підпункту "а" пункту 1 ч.1 ст.6 ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" відповідно до яких цифри і слова "1 січня 2021 року" замінено цифрами і словами 1 січня 2023 року". У пункті 1 ч.5 розділу IX Кодексу газорозподільних систем (Постанова №2494 від 30.09.2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) зазначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. При цьому балансоутримувач не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. Пунктом 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою КБУ від 16.05.2002 р. №620 передбачено, що власник будинку, особа, відповідальна за експлуатацію будинку, балансоутримувач будинку, тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установленихв квартирі за їх наявності, а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. Згідно з п.2 ч. 1 розділу VI цього ж Кодексу доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Відповідно до вимог цього Закону, із змінами згідноЗакону України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпеченнякомерційного обліку природного газу», які набрали чинності 20.01.2018 р., визначений порядок встановлення лічильників газу споживачам. У разі не встановлення населенню лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Суд визнає доведеною обставину порушення оператором ГРМ Акціонерне Товариство оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вимог Кодексу газорозподільних систем, зокрема, пунктом 3 глави 4 «Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення)» розділу IX вказаного кодексу передбачено, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Побутовий споживач - це споживач, який споживає газ у своєму помешканні і квартирі). Загальнобудинковий лічильник рахує газ, спожитий цілим будинком, тобто всіма побутовими споживачами а також юридичними особами та суб`єктами господарської діяльності, розташованими в будинку. Тому лічильник газу не забезпечує і не може забезпечити облік споживання кожного окремого побутового споживача. Вказаний нормативний акт НКРЕ, окрім того, що надає газорозподільним підприємствам право встановлювати загальнобудинкові лічильники, містить також пряму вказівку на застосування норм споживання до побутових споживачів, помешкання яких не обладнані лічильником. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі №214/2435/17 провадження № 14-347цс18 зазначено наступне. Згідно з частиною першоюстатті 5 Закону № 1023-XII держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. За змістомстатті 21 цього Закону права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення. Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першоїстатті 21 Закону № 1023-XII крім інших випадків порушень прав споживачів,права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. Відповідно до частини першоїстатті 3 Закону № 3533-VI фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Згідно з положеннями статті 6 Закону № 3533-VIта графіками оснащення квартир і приватних будинків лічильниками газу, розробленими відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі (плита газова + газова колонка) - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року (відповідно до абзацу четвертого підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 6 зі змінами, внесеними згідно ізЗаконом від 21 грудня 2017 року № 2260-VIII- тільки для приготування їжі- з 01 січня 2021 року). Щодо посилань відповідача не те, що 05 березня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1338-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо перегляду термінів встановлення споживачам лічильників природного газу», яким перенесено кінцевий термін встановлення лічильників газу, а позивачем позовну заяву подано 29 грудня 2020 року, тобто до внесення змін до законодавства, то суд вважає, що вищевказані твердження відповідача є безпідставними та необгрунтованими з наступних підстав: Конституція України у частині 5 статті 94 визначає, що Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. При цьому Закон України № 1338-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо перегляду термінів встановлення споживачам лічильників природного газу» у пункті 1 розділу II Прикінцеві положення чітко визначає, що «Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування». Опублікування даного закону відбулось 27 березня 2021 р. в офіційному виданні «Голос України» № 57. Відповідно даний закон набрав чинності 28 березня 2021 р». Отже подання позовної заяви Позивачем відбулось до внесення змін до чинного законодавства щодо терміну встановлення індивідуальних газових лічильників. Тобто станом на 29 грудня 2020 року (дата подання позовної заяви) була чинною редакція частини 1 статті 6 Закону України № 3533-VI «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», в якій суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року. В подальшому, ч.4 ЗУ Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" щодо перегляду термінів встановлення споживачам лічильників природного газу внесено зміни до абз. 4 підпункту "а" пункту 1 ч.1 ст.6 ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" відповідно до яких цифри і слова "1 січня 2021 року" замінено цифрами і словами 1 січня 2023 року". Стаття 58 Конституції України визначає, що: «Закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи». Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № З-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативнснправовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Суд зауважує, що саме на Оператора ГРМ покладений обов`язок встановлення лічильників газу, лише він повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт і покладання такого обов`язку на споживачів є неправомірним. Разом з тим, у разі не встановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Національна комісія регулювання електроенергетики України застосовує до суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, такі санкції: у разі не встановлення вузлів обліку природного газу та/або неприпинення розподілу природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку, - застереження; у разі невжиття суб`єктом господарювання, до якого застосовано застереження, відповідних заходів - штраф у розмірі до 25 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Національна комісія регулювання електроенергетики України за наявності в діяльності суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, порушень, передбачених цим Законом, видає у межах своїх повноважень на підставі акту перевірки, оформленого в установленому порядку, постанови про накладення штрафів за встановленою формою. Відтак, станом на день розгляду справи такий обов`язок відповідачем Акціонерне Товариство оператор газорозподільної системи «Львівгаз» не виконано, тому настає відповідальність передбачена статтею 6 Закону № 3533-VI, а такий обов`язок не припиняється та існує до моменту встановлення індивідуального лічильника газу [PERSON] . Доказів на спростування виконання такого обов`язку відповідачем Акціонерне Товариство оператор газорозподільної системи «Львівгаз» суду не надано, а докази надані позивачем щодо факту невиконання такого обов`язку відповідачем Акціонерне Товариство оператор газорозподільної системи «Львівгаз» не спростовано. Оскільки законодавством станом на день ухвалення рішення не встановлено крайню дату виконання такого обов`язку оператором ГРМ, а позивач заявила позовну вимогу про зобов`язання встановити лічильник газу на час дії норми, яка передбачала кінцевий строк встановлення лічильника, що не звільняє відповідача від обов`язку по завершенні такого строку встановити індивідуальний лічильник газу - позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права на забезпечення за рахунок АТ оператор газорозподільної системи «Львівгаз» індивідуальним безкоштовним газовим лічильником та про зобов`язання встановити у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в даній категорії справ [PERSON] від сплати судового збору при подачі позову до суду звільнена, а тому такий підлягає стягненню з відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь держави в розмірі 1680,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved