Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

Позивачкою заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 28.03.2020 року, з посиланням на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя\~з відповідачем\~ не\~склалося у\~зв`язку з\~ несумісністю\~характерів,\~на даний\~час сторони\~проживають окремо,\~ шлюбних\~стосунків не\~підтримують з 2020 року,\~ примирення\~та збереження\~шлюбу неможливе. Між ними припинено ведення спільного господарства. Зазначає, що сім`я розпалась і зберегти шлюб неможливо. Також позивачка просить після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області від 30.05.2022 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 28.03.2020 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за актовим записом № 381. Від спільного проживання в шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені в 2020 році. Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові та поваги між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки згідно з доводами, наведеними позивачем, припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3ст.105СКУкраїни шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2ст.112СКУкраїни унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем висловлено чітке рішення про бажання розірвання шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи і це підтверджено відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved