Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 04 липня 2022 року. Ухвалою суду від 06 липня 2022 року у справі відкрито спрощене провадження з призначенням першого судового засідання на 01 серпня 2022 року. На призначену дату судового розгляду сторони не з`явилися. Позивач у судове засідання не з`явився. Відповідач подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що 03 вересня 2019 року він одружився з відповідачем. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу стосунки між подружжям погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач засобами електронного зв`язку подала до суду заяву про визнання позову. 4. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, процитовані положення законодавства, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Отже, позов підлягає до задоволення. 5. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позовної заяви сплатив 992,40 гривень судового збору. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та повним його задоволенням судом, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта стягнути з відповідача у користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved