Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини. Позивач зазначає, що перебував у шлюбі з відповідачем до серпня 2016 року. Після розірвання шлюбу син [PERSON] , [INFO] , залишився на утриманні відповідача. За домовленістю з [PERSON] позивач постійно піклувався про дитину, брав участь у вихованні. З моменту розлучення з відповідачкою вона мало приділяла часу та уваги сину, постійно знаходиться у роз`їздах, відрядженнях та постійно залишає дитину на батька або своїх родичів. Син має більшу прихильність до свого батька, йому більш цікаво проводити час із [PERSON] . Позивач має вільний графік роботи тому має можливість приділяти дитині стільки часу та уваги скільки потрібно. Також відповідач скаржиться на рівень життя через фінансову недостатність. Гроші, які позивач дає на утримання дитини, [PERSON] витрачає на особисті речі. Син почав гірше вчитися в школі через те, що в нього дуже мало контролю. Позивач проживає в окремому будинку. Має стійкий та достатньо високий рівень заробітку. Син також хоче жити із позивачем. Колишня дружина проти такого перебігу подій, взаєморозуміння у цьому питанні сторони не досягли. Відповідачка часто шантажує позивача тим, що в разі невиконання її примхів, стосовно її фінансового забезпечення, вона збере дитину та поїде до іншої країни. Тому позивач змушений звернутись до суду, щоб визначити місце проживання малолітньої дитини. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, з позовними вимогами згодна. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~160,\~161 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. На підставі ст. 3,76,79,80,175,184 ЦПК, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», статей 160, 161 СК України, відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України»,-

Outcome: approved