Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, просить суд визнати за нею - [PERSON] право власності на придбані у [PERSON] , згідно Договору купівлі-продажу частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельною ділянкою під ними від 20 травня 2021р., складеного у простій письмовій формі 26/100 (двадцять шість сотих частин) житлового будинку цегляного під літ.«А-2» загальною площею 219,0м2, які складаються з: коридору 1-1 площею 4,7м2, кухні 1-2 площею 5,8м2, житлової 1-3 площею 4,5м2, кладової 1-4 площею 2,5м2, житлової 1-5 площею 8,2м2, коридору 1-6 площею 4,6м2, житлової 1-7 площею 16,3м2, веранди 1-8 площею 9,4м2, загальна площа приміщень, що передаються становить 56,0м2, а їх житлова площа - 29,0м2; ј частина сараю шлакобетонного під літ.«Б», погріб черепашник під літ. «п/г1», Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1162 га, кадастровий номер 5922989600:01:001:1193, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місцезнаходження: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2357га, кадастровий номер 5922989600:01:001:0194, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місцезнаходження: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0828га, кадастровий номер 5922989600:05:002:0137, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місцезнаходження: [ADDRESS] . В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, провести розгляд справи у її відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, надала заяву в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить провести розгляд справи у її відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд прийшов до такого висновку: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними спорудами від 26 грудня 1991р., який посвідчений старшим державним нотаріусом Лебединської нотаріальної контори Лисенко В.Ф. який зареєстрований в реєстрі за №1-2019 (а.с. 11-12) на праві приватної власності належало 26/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Факт належності 26/100 частин вищевказаного будинку [PERSON] стверджується також копією технічного паспорту (а.с. 13-19). Крім того, [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ №193555 від 04 грудня 2006р., належала Ѕ частина земельної ділянки площею 0,1162га, кадастровий номер 5922989600:01:001:1193, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місцезнаходження: [ADDRESS] (а.с. 20). Також, [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ №193558 від 04 грудня 2006р., належала земельна ділянка площею 0,2357га, кадастровий номер 5922989600:01:001:0194, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місцезнаходження: [ADDRESS] (а.с. 12). [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ №193557 від 04 грудня 2006р.,на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0828га, кадастровий номер 5922989600:05:002:0137, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місцезнаходження: [ADDRESS] . (а.с. 11). У травні 2021р. між [PERSON] та [PERSON] (батьком відповідача) було досягнуто згоди про придбання у нього 26/100 (двадцять шість сотих) частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними, що розташовані за адресою: [ADDRESS] за ціною 20 000,00грн. 20 травня 2021р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу належної [PERSON] на праві приватної власності частин вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельних ділянок під ними в простій письмовій формі (а.с. 24). Враховуючи, що в цей день ні Лебединська державна нотаріальна контора Сумської області, ні приватні нотаріуси в м.Лебедині Сумської області (а нотаріальне укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за місцем розташування такого нерухомого майна) договір був укладений саме в простій письмовій формі. Згідно п.2.1. Договору [PERSON] взяв на себе зобов`язання у строк до 31 грудня 2021р. укласти Договір купівлі-продажу майна частини вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними через Лебединську нотаріальну контору. [PERSON] не встиг переоформити належну йому на праві власності частину такого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельні ділянки під ними, оскільки [INFO] він помер, про що Лебединським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) було видане свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 09 червня 2021р. (а.с. 25). Спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його донька - [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви в установлені строки до Приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. про прийняття спадщини. Факт прийняття нею спадщини стверджений матеріалами спадкової справи (а.с. 39-66). Вона отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. На звернення позивачки до Відділу державної реєстрації управління "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Лебединської міської ради, надійшла відповідь, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. При цьому згідно ст.657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. А з урахуванням того, що договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку садибного типу, господарських будівель та споруд і земельних ділянок під ними складено у простій письмовій формі, Відділ державної реєстрації управління "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Лебединської міської ради не може провести реєстрацію права власності за мною на придбане нерухоме майно та запропонував звернутися для вирішення даного спору до суду в порядку, визначеному чинним законодавством. Позивачка замовила у ФОП [PERSON] новий технічний паспорт на житловий будинок і господарські будівлі та споруди. Згідно технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці по [ADDRESS] (а.с. 26-30) розташовано: 26/100 (двадцять шість сотих частин) житлового будинку цегляного під літ.«А-2», загальною площею 219,0м2, які складаються з: коридору 1-1 площею 4,7м2, кухні 1-2 площею 5,8м2, житлової 1-3 площею 4,5м2, кладової 1-4 площею 2,5м2, житлової 1-5 площею 8,2м2, коридору 1-6 площею 4,6м2, житлової 1-7 площею 16,3м2, веранди 1-8 площею 9,4м2, загальна площа приміщень що передаються становить 56,0м2, а їх житлова площа - 29,0м2; ј частина сараю шлакобетонного під літ.«Б», погріб черепашник під літ. «п/г1». Ціна продажу 26/100 частин такого житлового будинку садибного типу, господарських будівель та споруд та земельних ділянок склала 20 000,00 грн., що відповідає рівню ринкових цін на аналогічні домогосподарства з земельними ділянками по с.Штепівка Сумського р-ну Сумської області в 2021р. П.4.3. Договору встановлено, що перехід права власності на придбане майно відбувається з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Такий Акт прийому-передачі придбаного житлового будинку садибного типу, господарських будівель та споруд було складено та підписано [PERSON] та [PERSON] 20 травня 2021р. (а.с. 24). У відповідності зі ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Ст.1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 Цивільного кодексу України). Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України). Ст.1220 Цивільного кодексу України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ст.1221 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності зі ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Ч.1. ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Ч.3 ст.334 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 Цивільного кодексу України). Згідно ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України простроченням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.176 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна. Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Вивчивши матеріали суд враховує, що позов визнаний відповідачем, укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та право власності продавця на це майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved