Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 02.12.2021 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 31.08.2018 року у розмірі 459503,15 грн. станом на 26.10.2021 року, а також судових витрат в розмірі 6892,55 грн.. Ухвалою суду від 16.12.2021 року провадження по справі відкрито. 09.02.2022 року від АТ КБ "ПриватБанк" до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за Договором №Б/Н від 31.08.2018 року, в розмірі 486021,95 грн. (401799,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 401799,39 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 84222,56 грн. заборгованість за простроченими відсотками), а також понесені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 07.06.2022 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності, в якому також зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався, до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ Представник позивача в позові зазначає, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з Заявою №б/н від 31.08.2018 року. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, станом на 15.08.2021 року наявна непогашена заборгованість в розмірі 459503,15 грн., в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви відповідач [PERSON] не скористався. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідач [PERSON] 31.08.2018 року звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, копія якої надана позивачем до позовної заяви. З вказаного документу вбачається, що в ньому зазначені персональні дані відповідача щодо дати народження, місця проживання, реквізитів паспорту громадянина України, дата та підпис. Окрім того на підтвердження позовних вимог суду надано: - Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». - Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. - Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. - Довідку про видані кредити. - Виписку за договором №б/н за період з 15.11.2018-29.10.2021 року. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.08.2018, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , наданого позивачем до позову, станом на 17.01.2022 року вбачається, що загальна заборгованість за наданим кредитом становить 466021,95 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 401799,39 грн., заборгованість за простроченими відсотками 84222,56 грн. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 31.08.2018 року відповідачем [PERSON] підписано Анкету-заяву, та в подальшому змінено умови кредитування, що свідчить про укладення сторонами змішаного договору б/н, який містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. З виписку за договором №б/н за період з 15.11.2018-29.10.2021 року вбачається, що відповідач [PERSON] активно користувався кредитними коштами, змінював кредитний ліміт, поповнював рахунок тощо. Оскільки відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач [PERSON] не скористався своїми процесуальними правами на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому суд враховує, що відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином, однак будь-яких заяв щодо ставлення до позовних вимог та доказів на спростування викладених в позові обставин суду не надав. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved