Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~06.04.2022 року керівник Голованівської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Гайворонської міської ради до Фермерського господарства «Коломієць та сім`я», [PERSON] про розірвання договору оренди з одночасним припиненням речових прав, припинення речового права суборенди та повернення земельної ділянки. Позов мотивовано тим, що між Гайворонською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Коломієць та сім`я» (далі - ФГ «Коломієць та сім`я») в особі [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 14.11.2017. Відповідно до умов договору ФГ «Коломієць та сім`я» строком на 10 років передано у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 3521186800:02:000:9011 загальною площею 16,3 га - пасовища. Речове право використання (оренди) даної земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.11.2017 за №23520863. Згідно п.1.Договору Орендодавець на підставі розпорядження Гайворонської районної державної адміністрації від 08 жовтня 2010 року №403-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду фермерському господарству «Коломієць та сім`я» (із змінами від 02 жовтня 2017 року №272-р)(Хащуватська сільська рада)» надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Хащуватської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 3521186800:02:000:9011. Пунктом 2 Договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 16,3 га - пасовища. В подальшому, а саме 24.09.2019 між ФГ «Коломієць і сім`я» та [PERSON] укладено договір суборенди земельної ділянки з кадастровим номером 3521186800:02:000:9011, яка розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, загальною площею 16,3 гектари пасовища. Відповідно до ст.ст.15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, Указу Президента України від 15.10.2020 №449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Наказу Держгеокадастру від 17.11.2020 №485 «Деякі питання передач земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності» наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельну ділянку з кадастровим номером 3521186800:02:000:9011 передано Гайворонській міській раді Гайворонського району Кіровоградської області у комунальну власність. 18.02.2021 державним реєстратором зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий №3521186800:02:000:9011 за Гайворонською міською радою (номер запису про право: 40684919). Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 15.07.2021 проведено обстеження земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 3521186800:02:000:9011 площею 16,3 га комунальної форми власності та на час перевірки встановлено факт використання [PERSON] земельної ділянки з відхиленням від затвердженого в установленому порядку проекту землеустрою, чим порушено ст.ст.96, п.і ст.211 Земельного кодексу України. На момент обстеження на вищевказаній площі земельної ділянки знаходяться посіви кукурудзи, про що складено акт обстеження земельної ділянки №428-ДК/522/АО/10/01/-21 від 15.07.2021. Також вказані порушення зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту-земельної ділянки №428-ДК/338/АП/09/01/-21 від 15.07.2021. З огляду на дані порушення 15.07.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення №428-ДК/0125П/07/01/-21 від 15.07.2021 та постанову про накладення адміністративного стягнення №428-ДК/0125По/08/01/-21, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.55 КУПАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн. Також, 15.07.2021 винесено припис №428-ДК/0163Пр/03/01/-21 про усунення порушень земельного законодавства шляхом використання земельної ділянки відповідно до затвердженого в установленому порядку проекту землеустрою. Таким чином, ФГ «Коломієць і сім`я» та [PERSON] , використовують земельну для вирощування сільськогосподарських культур, тобто як ріллю, а тому просить розірвати вищевказаний договір оренди землі з одночасним припиненням речового права оренди та припинити речове право суборенди [PERSON] щодо земельної ділянки площею 16,3 га. Зобов`язати [PERSON] , повернути земельну ділянку площею 16,3 га з кадастровим номером 3521186800:02:000:9011 власнику - Гайворонській міській раді, яка знаходиться за межами с. Хащувате Голованівського району Кіровоградської області в межах Гайворонської міської територіальної громади. В обґрунтування порушення інтересів держави та підстав представництва вказує, що на даний час Гайворонською міською радою Кіровоградської області за наявного порушення інтересів держави жодних заходів не вжито щодо повернення земельної ділянки, що свідчить про неналежне виконання вказаним органом покладених на нього повноважень. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.04.2022 року відкрито провадження у справі. 20.05.2022 року від представника відповідачів ФГ «Коломієць та сім`я», [PERSON] адвоката Мелєзгінова Ю.В. надійшов відзив на позовну заву в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування чого зазначає, що прокурором не надано належних доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач допустив істотне порушення умов договору, його діями заподіяння шкода, яка б значною мірою позбавила сторону договору того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Вказує, що ні договір оренди земельної ділянки ні технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель, яка надана позивачем разом із позовною заяво не містить заборони здійснення посіву орендованої земельної ділянки. Матеріалами позовної заяви та додатками до неї, ні матеріалами перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки площею 16,3 га від 15.07.2021 року проведеного Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель не встановлено факту розорювання земельної ділянки, а лише встановлено факт наявності на земельній ділянці паростків кукурудзи, не доведено також, що паростки кукурудзи є товарним продуктом, а не зелена маса яка по своїй природі та якостям не принесе прибутку, та не використовується відповідачем як олійна культура з метою збуту та переробки для отримання прибутку, а призначення лише для знищення бур`янів по міжряддях та поліпшення якостей та властивостей ґрунту та випасання та корму худоби як зеленна маса. Такий вид посіву, кукурудзи передбачає процедуру мульчування (подрібнення на площі, з метою отримання біологічного добрива, що поліпшує якість ґрунту наповнюючи його фосфором, калієм, гумусом та інше), що в свою чергу відповідає вимогам та обов`язкам визначених в ст. 96, 183 ЗКУ а саме: землекористувачі зобов`язані підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі. Так, посів який здійснив відповідач проведено новітньою технологією системою нульового обробітку ґрунту(NO-TIL). Зазначає, що діючим законодавством не визначає вичерпного переліку сільськогосподарських культур, які можуть вирощуватись на землях, пасовища. Крім того, вказує, що договір може бути розірваний судом за умови встановлення не лише наявності істотного порушення договору, але й наявності шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також суд має установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Кваліфікуючи дії відповідача як істотне порушення умов договору, прокурор не навів ніяких висновків про те, які права позивача були порушені та якої шкоди зазнає остання, у зв`язку з такими діями відповідача, чи позбавляється Гайворонську мінську рада, на що очікувала при укладенні договору. Вказує, що при використанні спірної земельної ділянки відповідачами, не відбулась зміна цільового призначення земельної ділянки. 14.06.2022 року від керівника Голованівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні прокурор позов підтримав з підстав зазначених у ньому. Відповідач [PERSON] , та його представник, представники Гайворонської міської ради, ФГ «Коломієць та сім`я» в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень позивача. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст.81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно копії договору оренди земельної ділянки від 14.11.2017 року укладеного між Гайворонської районною державною адміністрацією та фермерським господарством «Коломієць та сім`я» Орендодавець на підставі розпорядження Гайворонської районної державної адміністрації від 08 жовтня 2010 року №403-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду фермерському господарству «Коломієць та сім`я» (із змінами від 02 жовтня 2017 року №272-р) (Хащуватська сільська рада)» надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Хащуватської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 3521186800:02:000:9011 (п.1.Договору). Пунктом 2 Договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 16,3 га пасовища. Відповідно до п.7 Договору його укладено на 10 років. Пунктом 15 Договору визначено що до умов збереження стану об`єкта оренди віднесено використання за цільовим призначенням. Згідно п. 24 Договору зазначено що на орендовану земельну ділянку встановлено такі обмеження (обтяження): недопустимість зміни цільового призначення; здійснювати заходи щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Права «Орендодавця» - використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів. Обов`язки Орендаря: виконувати встановлені, щодо об`єкта оренди, обмеження (обтяження) в обсязі передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватись режиму використання земель. (а.с. 22-27). Листом від 31.01.2018 року №01-33/1/3 «Про надання згоди» Гайворонська районна державна адміністрація Кіровоградської області надала згоду ФГ «Коломієць та сім`я» на передачу в суборенду земельної ділянки розміром 16,3 га розташованої на території Хащуватської сільської ради з кадастровим номером 3521186800:02:000:9011. Крім іншого, в листі зазначено, що умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. (а.с. 112). 24.09.2019 року між фермерським господарством «Коломієць і сім`я» та [PERSON] укладено договір суборенди земельної ділянки. Згідно пунктів 1, 2 Договору суборенди земельної ділянки від 24.09.2019 року, укладеного між фермерським господарством «Коломієць і сім`я» та [PERSON] Орендар передає Суборендареві в строкове платне володіння та користування земельну ділянку належну йому на праві оренди (підстава договір оренди земельної ділянки від 14 листопада 2017) право оренди зареєстровано у ДРПП 20 листопада 2017 року реєстраційний номер об`єкта 1415946635211, а Суборендар приймає її для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за неї орендну плату, в порядку та на умовах визначених даним договором. В оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером 3521186800:02:000:9011, яка розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, загальною площею 16,3 гектари пасовища. Пунктом 16 Договору суборенди визначено право орендаря: вимагати від Суборендаря використання Об`єкта оренди за цільовим призначенням; вимагати від Суборендаря дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються. Пунктом 19 на Суборендаря покладено обов`язок використовувати об`єкт оренди за цільовим призначенням. (а.с. 28-30). Згідно з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.02.2022 року кадастровий номер земельної ділянки 3521186800:02:000:9011; цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; форма власності комунальна; площа земельної ділянки 16,3 га; місце розташування Кіровоградська область, Гайворонський район, Хащуватська сільська рада; Відомості про суб`єкта права власності на земельну ділянку Гайворонська міська рада, Код ЄДРПОУ 04055297, номер запису про право 40684919. Відомості про суб`єкта речового права на земельну ділянку: вид речового права право оренди земельної ділянки, найменування юридичної особи фермерське господарство «Коломієць та сім`я», Код ЄДРПОУ 34085841, дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав) 20.11.2017 рік, номер запису про право 23520863. Відомості про суб`єкта речового права на земельну ділянку: вид речового права право оренди земельної ділянки, [PERSON] , дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав) 27.01.2020, номер запису про право 35246265. (а.с. 31-32). Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 15.07.2021 проведено обстеження земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 3521186800:02:000:9011 площею 16,3 га, комунальної форми власності про, що складено акт обстеження земельної ділянки №428-ДК/522/АО/10/01/-21 від 15.07.2021. Результати обстеження земельної ділянки: земельна ділянка площею 16,3 га пасовищ (кадастровий номер 3521186800:02:000:9011), із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебувають на території Гайворонської міської ради (Хащуватська сільська рада) Голованівського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, використовується громадянином [PERSON] з відхиленням від затвердженого в установленому порядку проекту землеустрою, чим порушено ст.ст.96, п. 1 ст.211 Земельного кодексу України. На момент обстеження на вищевказаній площі земельної ділянки знаходяться посіви кукурудзи. (а.с. 36-39). Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 15.07.2021 вказані порушення зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту-земельної ділянки №428-ДК/338/АП/09/01/-21 від 15.07.2021 (а.с. 40-42). 15.07.2021 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області винесено припис №428-ДК/0163Пр/03/01/-21 про усунення порушень земельного законодавства шляхом використання земельної ділянки відповідно до затвердженого в установленому порядку проекту землеустрою. (а.с. 43-44). 15.07.2021 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області складено протокол про адміністративне правопорушення №428-ДК/0125П/07/01/-21 від 15.07.2021 та постанову про накладення адміністративного стягнення №428-ДК/0125По/08/01/-21, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.55 КУПАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн. (а.с. 45-46, 47-48). Згідно копії квитанції від 20.07.2021 року [PERSON] сплатив штраф за вищезазначене адміністративне правопорушення (а.с. 50). Відповідно до ст.ст.15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, Указу Президента України від 15.10.2020 №449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Наказу Держгеокадастру від 17.11.2020 №485 «Деякі питання передач земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності» наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельну ділянку з кадастровим номером 3521186800:02:000:9011 передано Гайворонській міській раді Гайворонського району Кіровоградської області у комунальну власність. 18.02.2021 державним реєстратором зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий №3521186800:02:000:9011 за Гайворонською міською радою (номер запису про право: 40684919). (а.с.31-32). Норми права та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 3ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками цивільних відносин, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Згідно із статтею 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За приписами частини 1 статті 93 Земельного кодексу та статті 1 Закону України "Про оренду землі" орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно із статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Позивач в якості підстави для розірвання Договору в позовній заяві зазначив використання відповідачем земельної ділянки не за цільовим призначенням, визначеним договором. За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" - на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 та 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Частиною 1 статті 24 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів норм і правил. Згідно із частиною 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Таким чином законодавець визначив використання земельної ділянки за цільовим призначенням як істотну умову договору оренди земельної ділянки, порушення якої орендарем згідно з вимогами частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» та частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України може бути підставою для його розірвання за рішенням суду за вимогою другої сторони договору орендодавця. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 924/1032/17. Відповідно до пункту 29 Договору оренди земельної ділянки від 14.11.2017 року дія Договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Статтею 141 Земельного кодексу України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, пунктом "ґ" такою підставою визначено використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Відповідно до пункту 2 статті 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Порушення відповідачем [PERSON] умов Договору оренди земельної ділянки, Договору суборенди земельної ділянки підтверджується актом обстеження земельної ділянки №428-ДК/522/АО/10/01/-21 від 15.07.2021 Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Також вказані порушення зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту-земельної ділянки №428-ДК/338/АП/09/01/-21 від 15.07.2021, протокол про адміністративне правопорушення №428-ДК/0125П/07/01/-21 від 15.07.2021 та постанову про накладення адміністративного стягнення №428-ДК/0125По/08/01/-21, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.55 КУПАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн. Таким чином, на підставі поданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про порушення ФГ «Коломієць та сім`я», [PERSON] умов законодавства про оренду землі та договору, щодо її використання способами, що суперечать вимогам земельного законодавства. Щодо твердження представника відповідачів, адвоката Мелєзгінова Ю.В., що земельна ділянка відповідачами використовувалась згідно цільового призначення, суд зазначає наступне. Земельним кодексом України в статті 19 закріплено, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Статтею 22 Земельного кодексу України встановлено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури. Як встановлено судом спірна земельна ділянка за своїм цільовим призначенням належить до земель сільськогосподарського призначення, передана відповідачу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є пасовищем. Суд зазначає, що передана в оренду земельна ділянка кадастровий номер 3521186800:02:000:9011 не може бути використана відповідачами для посіву кукурудзи або будь-якої іншої культури, оскільки вказана земельна ділянка повинна використовуватися виключно в межах визначених Договором, законом та кадастрової документації, а саме як пасовища. Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Таким чином, всупереч вимог чинного законодавства та умов спірного Договору оренди землі, відповідач [PERSON] використовував орендовану земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур, а не як пасовище. Законом України «Про охорону земель» в статті 36 закріплено, що охорона земель сільськогосподарського призначення забезпечується на основі реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів, а також обмеження їх вилучення (викупу) для несільськогосподарських потреб. При цьому статтею 35 цього Закону передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям. За змістом статті 37 Закону України «Про охорону земель» власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ; використання деградованих, малопродуктивних, а також техногенно забруднених земельних ділянок; необґрунтовано інтенсивного використання земель. При цьому суд враховує, що необхідність дотримання обмежень щодо розорювання земель, а також створення, збереження та відновлення сіножатей та пасовищ відповідно до науково обґрунтованих показників з урахуванням регіональних особливостей та природно-кліматичних умов, передбачена Законами України "Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2020 року", «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року», Концепцією національної екологічної політики України на період до 2020 року, схваленою розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.10.2007 № 880-р, Стратегією удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413, Національним планом дій щодо боротьби з деградацією земель та опустелюванням, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 № 271-р. Відповідно до ст.8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Таким чином, суд дійшов висновку, що діяльність відповідача щодо розорювання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які за своїми характеристиками відносяться до пасовищ, є такою, що порушує встановлені законодавством та договором вимоги використання спірної земельної ділянки, а отже, виходячи з предмету та підстав позову, позов підлягає до задоволення. При цьому Суд враховує, що статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. В статті 14 Конституції України наголошено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Статтею 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України. Суд також враховує, що у рішенні Європейського Суду з прав людини від 27.11.2007 у справі "Хаммер проти Бельгії" Суд вирішив, що незважаючи на той факт, що навколишнє середовище прямо не захищене в Конвенції, проте саме по собі воно є цінністю, в якій як суспільство, так і державні органи мають живий інтерес. Економічні міркування і навіть право на власність, не мають виходити на перший план у питаннях охорони навколишнього середовища, зокрема, коли ця сфера законодавчо регулюється державою. Таким чином, державні органи зобов`язані діяти з метою захисту навколишнього середовища. Разом з тим, позивачем також заявлені вимоги про припинення речового права оренди, зареєстрованого 20.11.2017 із вчиненням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису: 23520863 та припинення речового права суборенди [PERSON] щодо земельної ділянки площею 16,3 га з кадастровим номером 3521186800:02:000:9011, зареєстрованого 27.01.2020 Гайворонською районною державною адміністрацією на підставі договору суборенди землі від 24.09.2019 б/н між Фермерським господарством «Коломієць та сім`я» та [PERSON] із вчиненням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису: 35246265. З цього приводу суд зазначає наступне. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України). Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між позивачем та відповідачами спору про право оренди на вказану вище земельну ділянку, оскільки, на думку позивача, ця ділянка фактично використовувалась всупереч умов Договору та законодавства, тому договір оренди земельної ділянки необхідно розірвати, а державна реєстрація зазначеного права порушує права позивача на користування та розпорядження зазначеною власністю. Вказана вимога свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин, тому ця позовна вимога правильно заявлена в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду судом загальної юрисдикції. Згідно ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом, державна реєстрація права оренди землі ФГ «Коломієць та сім`я» відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 14.11.2017 року була здійснена 20.11.2017 року, номер запису про право 23520863, а державна реєстрація права оренди земельної ділянки [PERSON] відповідно до договору суборенди земельної ділянки від 24.09.2019 року була здійснена 27.01.2020 року, номер запису про право 35246265. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Власником спірної земельної ділянки кадастровий номер 3521186800:02:000:9011, площею 16,3 га , яка розташована на території Хащуватської сільської ради, Гайворонського району Кіровоградської області на час подання позову є Гайворонська міська рада Кіровоградської області, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с. 31-32). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Разом з тим, реєстрація права оренди земельної ділянки, на підставі Договору оренди землі який судом розірвано, порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю земельною ділянкою кадастровий номер 3521186800:02:000:9011, площею 16,3 га , яка розташована на території Хащуватської сільської ради, Гайворонського району Кіровоградської області Отже, реєстрація права оренди ФГ «Коломієць та сім`я» та за [PERSON] » на вищевказану земельну ділянку, коли договір оренди земельної ділянки розірвано, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування (припинення) державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеної в постанові від 05.08.2020 року, справа №125/702/17. На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для припинення речового права оренди, зареєстрованого 20.11.2017 із вчиненням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису: 23520863 та припинення речового права суборенди [PERSON] щодо земельної ділянки площею 16,3 га з кадастровим номером 3521186800:02:000:9011, зареєстрованого 27.01.2020 Гайворонською районною державною адміністрацією на підставі договору суборенди землі від 24.09.2019 б/н між Фермерським господарством «Коломієць та сім`я» та [PERSON] із вчиненням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису: 35246265. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved