Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

24 червня 2022 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2022 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. Агбун Т.В., звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 01 липня 2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Подружжя втратило почуття любові один до одного, шлюбні відносини між ними зовсім припинилися. Раніше сторони проживали разом, але у теперішній час проживають за різними адресами. Позивачка разом з донькою проживає у своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Відповідач офіційно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте фактично [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Станом на теперішній час позивачка та відповідач спільного господарства не ведуть, не мають спільного побуту та бюджету, не підтримують відносин, зазвичай притаманних подружжю. \~ \~ \~ \~Спільного майна не придбали, тому майнових претензій один до одного не мають. \~ \~ \~ \~З дитиною відповідач спілкується, а також надає їй матеріальну допомогу добровільно. Позивачка не проти того, щоб відповідач бачився і спілкувався з дитиною, брав участь у її вихованні. \~ \~ \~ \~Позивачка має намір залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . \~ \~ \~ \~Також позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Так як в сторін є неповнолітня дитина, то окрім судового порядку іншого шляху розірвання шлюбу немає. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] та залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою суду від 13.07.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 26.07.2022 року о 16:00 год. У судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі та просили задовольнити позов в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, доведеності обставин на які позивачка посилалася, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У судовому засіданні встановлено наступне. 01 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб № 54. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Подружжя втратило почуття любові один до одного, шлюбні відносини між ними припинилися. У теперішній час сторони проживають за різними адресами. [PERSON] разом з донькою проживає у своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Відповідач офіційно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте фактично [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Станом на теперішній час позивачка та [PERSON] спільного господарства не ведуть, не мають спільного побуту та бюджету, не підтримують відносин, зазвичай притаманних подружжю. Майнових претензій один до одного не мають. З дитиною відповідач спілкується, а також надає їй матеріальну допомогу добровільно. [PERSON] не проти того, щоб відповідач бачився і спілкувався з дитиною, брав участь у її вихованні. Сім`я розпалась і кожен з подружжя живе своїм життям. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.\~113\~Сімейного Кодексу\~України,\~особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв`язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище.Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлено. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved