Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що 20 листопада 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Наразі шлюбні відносини припинені, оскільки кожна із сторін має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. За вказаних обставин позивачка просить суд розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, проте надала заяву, в якій підтримала повністю позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини, та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, проте надали заяву, в якій зазначається, що відповідач проти розлучення не заперечує та просить розглядати справу без його участі та участі його представника. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України,\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 20 листопада 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 94. (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 листопада 2016 року Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 153, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 квітня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). (а.с.12,13). Зі змісту позовної заяви та з заяв, наявних у матеріалах справи, вбачається, що сторони не бажають поновлювати шлюбні стосунки. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я остаточно розпалася та не може бути відновлена. Частиною 1\~ст. 24 СК України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.\~56\~СК України\~кожен\~з подружжя\~має право\~на припинення\~шлюбних відносин.Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 2\~ст.104 СК України\~визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано. Тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України\~Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя\~№11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Не дивлячись на тривале окреме проживання та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Таким чином, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, тому вимога позивача залишити прізвище чоловіка відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved