Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди завданої злочином. На підставу своїх вимог спирається на те, що 18 червня 2021 року [PERSON] перебуваючи у позивача вдома викрала з жіночої сумки банківську платіжну карту АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] (банківський рахунок [NUMBER] ), видану на ім`я позивача, після чого з метою заволодіння її коштами 18.06.2021 року зняла з даної карти кошти в сумі 400 грн. 00 коп., які використала для особистих потреб. Крім того в результаті проведення трансакції додатково з її рахунку було списано 24 грн. 15 коп., комісії. Після зняття коштів платіжну карту АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] непомітно для позивача повернула на місце. Таким чином 18.06.2021 року позивачу було причинено шкоду на суму - 424 грн. 15 коп. В подальшому [PERSON] продовжила свої злочинні дії та вищевказаним способом 26.06.2021 року здійснила три трансакції по зняттю готівки на суму 400 грн. 00 коп., з врахуванням комісії банку - 424 грн. 00 коп., потім 1000 грн. 00 коп., з врахуванням комісії банку - 1047 грн. 00 коп., та ще 1000 грн. 00 коп., з комісією - 1047 грн. 00 коп. Таким чином 26.06.2021 року позивачу було причинено шкоду всього на загальну суму 2518 грн. 00 коп. 28.06.2022 року таємно заволоділа позивача телефоном та через системну функцію банкомата «операції без банківської карти» здійснила трансакцію по зняттю готівки на суму 1000 грн. 00 коп., з врахуванням комісії банку - 1049 грн. 00 коп. 07.07.2021 року таємно заволоділа позивача телефоном та через системну функцію банкомата «операції без банківської карти» здійснила трансакцию по зняттю готівки на суму 1500 грн. 00 коп., з врахуванням комісії банку - 1562 грн. 00 коп. 10.07.2021 року таємно заволоділа позивача телефоном та через системну функцію банкомата «операції без банківської карти» здійснила трансакцию по зняттю готівки на суму 1500 грн. 00 коп., з врахуванням комісії банку - 1562 грн. 00 коп. 11.07.2021 року таємно заволоділа позивача телефоном та через системну функцію банкомата «операції без банківської карти» здійснила трансакцию по зняттю готівки на суму 2000 грн. 00 коп., з врахуванням комісії банку - 2002 грн. 00 коп. 14.07.2021 року таємно заволоділа позивача телефоном та через системну функцію банкомата «операції без банківської карти» здійснила трансакцию по зняттю готівки на суму 1000 грн. 00 коп., з врахуванням комісії банку - 1049 грн. 00 коп. 15.07.2021 року таємно заволоділа позивача телефоном та через системну функцію банкомата «операції без банківської карти» здійснила трансакцию по зняттю готівки на суму 1500 грн. 00 коп., з врахуванням комісії банку - 1562 грн. 00 коп. 17.07.2021 року таємно заволоділа позивача телефоном та через системну функцію банкомата «операції без банківської карти» здійснила дві трансакції по зняттю готівки на суму 1500 грн. 00 коп., з врахуванням комісії банку - 1562 грн. 00 коп., та 1200 грн. 00 коп., з врахуванням комісії банку - 1250 грн. 00 коп., всього на загальну суму - 2812 грн. 00 коп. 24.07.2021 року таємно заволоділа позивача телефоном та через системну функцію банкомата «операції без банківської карти» здійснила трансакцию по зняттю готівки на суму 250 грн. 00 коп., з врахуванням комісії банку - 270 грн. 00 коп. Своїми протиправними діями [PERSON] завдала позивачу матеріальну шкоду на суму - 14810 грн. 15 коп. Ухвалою Черкаського\~апеляційного суду\~від 16\~лютого 2022\~року,\~по справі\~№701/883/21,\~ [PERSON] визнано\~винною у\~вчиненні злочинів\~передбачених ч.\~1\~ст.\~357,\~ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.\~185\~КК України\~і призначено\~покарання відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~70\~КК України\~у виді\~2\~років позбавлення\~волі та\~на підставі\~ст.\~75\~КК України\~звільнено від\~відбування призначеного\~покарання з\~випробуванням з\~іспитовим строком\~1\~рік.\~На даний\~час вирок\~вступив в\~законну силу,\~однак [PERSON] \~добровільно відшкодувати\~позивачу причинену\~шкоду відмовляється, що змушує позивача звертатись до суду з даним позовом. Позивач та предстаник позивача до суду не з`явилися, але надали суду письмову заяву згідно якої просили справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Судом встановлено, що вироком Маньківського районого суду від 18.11.2021 р. [PERSON] визнати винною в скоєні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 690 (шістсот девяносто) грн., в дохід держави. Також [PERSON] визнано винною в скоєні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання: - за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді ста годин громадських робіт; - за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі; На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено до відбуття [PERSON] покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] , звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16.02.2022 р. вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2021 року, змінено в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, виключено з резолютивної частини вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2021 року, щодо [PERSON] посилання суду про самостійне виконання призначених покарань за цим вироком у виді штрафу та позбавлення волі на підставі ч. 3 ст. 72 КК України та зазначено за належне вважати [PERSON] засудженою за: - ч. 1 ст. 357 КК України до штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень; - за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт; - за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено до відбуття остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. У решті вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2021 року, щодо [PERSON] - залишено без змін. Згідно вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 18.11.2021 р. вбачається що потерпілій [PERSON] завдано матеріальну шкоду внаслідок дій [PERSON] в сумі 14810 грн. 15 коп. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відтак, суд приходить до переконання, що дослідженими матеріалами справи було встановлено причинний зв`язок між протиправними діями відповідача та завданою ним матеріальною шкодою позивачу, яка підлягає відшкодуванню, а позовні вимоги до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно із пп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так, за подання позовної вимоги в розмірі 14810 грн. 15 коп., до сплати підлягає судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.. Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи . Судом встановлено, що до розгляду справи по суті відповідач позовні вимоги визнав, а тому з останнього на користь держави підлягає стягненню 50 % судового збору, що складає 496 гривень 20 копійок. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved