Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що батько заявниці [PERSON] з21.11.2015 року по час смерті [INFO] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 04.09.1970 року по 12.04.2007 року, під час якого 01.10.1998 року приватизували квартиру [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу батьки заявниці продовжували проживати в одній квартирі, майно не ділили, в квартирі знаходились особисті речі батька. У 2015 році батько заявниці вирішив прийняти участь в АТО, у зв`язку з чим 20.11.2015 року знявся з реєстрації за місцем свого постійного проживання за вищевказаною адресою, проте за станом здоров`я йому було відмовлено у призові до ЗСУ, після чого останній повторно не зареєструвався. [INFO] помер [PERSON] , який на час смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , та після смерті якого відкрилась спадщина на 1/3 частину зазначеної квартири та на земельну ділянку (пай). Заявниця своєчасно звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після батька, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 186/02-31 від 15.06.2022 року отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що на час смерті [PERSON] ніде не був зареєстрований, а отже запропоновано звернутись до суду з заявою про встановлення постійного місця проживання спадкодавця на час його смерті. Заявниця вказує, що встановлення факту постійного проживання [PERSON] , який помер [INFO] , має для неї юридичне значення, оскільки вона не може прийняти спадщину після померлого. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги. Зацікавлена особа у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви, просить вирішити справу на розсуд суду. У судовому засіданні свідки підтвердили факт постійного проживання заявника за адресою: [ADDRESS] . Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав За приписами п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Стаття 315 ЦПК України зазначає, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис 2997, підтверджено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який є батьком заявниці, та відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.09.1970 року, актовий запис № 2574, перебував у шлюбі з матір`ю заявниці [PERSON] до 12.04.2017 року, що встановлено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 179. Згідно свідоцтва № 2076 про право власності на житло від 01.10.1998 року, посвідченого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №067903, [PERSON] на підставі розпорядження Запорізької райдержадміністрації Ради народних депутатів від 12.09.2001 року № 109/28 є власником земельної ділянка площею 2.53 гектарів, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Запорізького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, актовий запис 1901 від 31.01.2002 року. Свідоцтвом про смерть, виданого повторно 10.09.2021 року Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 19.08.2021 року складено відповідний актовий запис № 1004. Відповідно до відомостей Департаменту реєстраційних послуг про зареєстроване місце проживання [PERSON] встановлено, що вказана особа була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в період з 30.06.1981 року по 20.11.2015 року, станом на 18.08.2021 року інформація щодо реєстрації його місця проживання в реєстрі територіальної громади м. Запоріжжя відсутня. Відповідно до довідки головного спеціаліста відділу з питань відрахувань з пенсії ГУ ПФУ в Запорізькій області Киркичі Т. від 20.09.2021 року зазначається, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мурманська-3» від 16.06.2022 року, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований і фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , в період з 30.06.1981 року по 20.11.2015 року. З 21.11.2015 року по день своєї смерті [INFO] , постійно проживав без реєстрації за вищевказаною адресою. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2022 року за вих. №186/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю у нотаріуса доказів щодо підтвердження факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, оскільки відсутні відомості щодо місця проживання та реєстрації останнього. Відповідно до постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Дослідивши надані документи, пояснення свідків, суд вважає встановленим факт постійного проживання [PERSON] з 21.11.2015 року по час його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановлення цього факту заявнику необхідно для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним задовольнити заяву заявника. Отже,

Outcome: approved