Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] ,\~який діє\~в інтересах\~сина [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно його колишньої тещі, [PERSON] . Заява обґрунтована такими обставинами. [PERSON] та\~ [PERSON] раніше\~перебували у\~шлюбі,\~який був\~розірваний 11\~лютого 2021\~року рішенням\~Малиновського районного\~суду міста\~Одеси у\~справі 521/1409/21.\~Рішення набрало\~законної сили\~13\~березня 2021\~року і\~не було\~оскаржене.\~У заявника\~та [PERSON] ,\~під час\~перебування їх\~у шлюбі,\~народився син\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження дитини\~серії [NUMBER] .\~Бабусею дитини\~є заінтересована\~особа по\~справі \~-\~ [PERSON] ,\~комунікацію з\~якою підтримує\~ [PERSON] .\~З дозволу\~ [PERSON] ,\~дитина -\~ [PERSON] \~також спілкується\~з бабусею.\~Спілкування полягає\~у спільному\~проведенні часу,\~вирішенні побутових\~питань.\~Заявник такому\~спілкуванню не\~перешкоджав.\~Однак,\~в подальшому\~Заявнику стали\~відомі обставини,\~які свідчать\~про вчинення психологічного насильства\~стосовно дитини\~з боку\~бабусі.\~ [PERSON] \~умисно демонструвала\~дитині фотографію\~батька -\~ [PERSON] ,\~та роз`яснювала\~дитині,\~що на\~фотознімку не\~батько,\~а сторонній\~чоловік -\~«дядя».\~Такі дії\~вчинялись [PERSON] \~неодноразово,\~системно та\~послідовно.\~Це свідчить\~про те,\~що [PERSON] \~свідомо та\~наполегливо спонукала\~дитину не\~сприймати Заявника\~як свого\~батька.\~Стосовно [PERSON] \~був складений\~протокол про\~адміністративне правопорушення\~серії ВАВ\~№067039\~від 03.06.2022\~р.\~за ч.\~1\~ст.\~173-2\~КУпАП.\~Постановою Малиновського\~районного суду\~міста Одеси\~від 30.06.2022\~р.\~у справі\~521/8034/22\~ [PERSON] \~було притягнуто\~до адміністративної\~відповідальності. Однак, ознак того, що [PERSON] усвідомила недопустимість подальшого вчинення стосовно дитини протиправних дій - не вбачається. [PERSON] продовжує проводити з онуком значний обсяг часу. В той же час, з боку [PERSON] та [PERSON] чиняться перешкоди у спілкуванні Заявника зі своїм сином. Враховуючи таку поведінку [PERSON] у заявника є обґрунтовані занепокоєння про те, що вона продовжує вчиняти протиправні дії стосовно онука, схиляючи його до негативного відношення до свого рідного батька. Заявник вважає, що існує вірогідність продовження та повторного вчинення психологічного насильства щодо його сина і тому він вимушений звертатися до суду із заявою про видачу обмежувального припису терміном на шість місяців, яким: -заборонити [PERSON] , паспорт громадянина України у вигляді ID-картка № [NUMBER] , виданий органом 5114, перебувати в місці спільного проживання (перебування) з онуком - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; -заборонити [PERSON] , паспорт громадянина України у вигляді ID-картка № [NUMBER] виданий органом 5114, вести листування, телефонні переговори з онуком - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; -заборонити [PERSON] , паспорт громадянина України у вигляді ID-картка № [NUMBER] виданий органом 5114, наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) та інших місць частого відвідування її онука - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; -обмежити спілкування [PERSON] , паспорт громадянина України у вигляді ID-картка № [NUMBER] виданий органом 5114, з онуком - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак направив заяву про підтримання вимог та розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідною телефонограмою наявною у матеріалах справи. Згідно ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. В зв`язку з чим розгляд справи проведений за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був розірваний 11 лютого 2021 року рішенням Малиновського районного суду міста Одеси у справі 521/1409/21. Рішення набрало законної сили 13 березня 2021 року. У заявника та [PERSON] під час перебування у шлюбі, народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу сторони почали мешкати окремо, дитина залишилась проживати з матір`ю за адресою її реєстрації: [ADDRESS] . Бабусею дитини є заінтересована особа по справі - [PERSON] . Згідно представлених з боку заявника документів також убачається, що постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2022р. (справа №521/8034/22) [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення. Наданий заявником CD диск на якому містяться аудіо та відео файли жодним чином не підтверджують вчинення [PERSON] психологічного або будь якого іншого насильства по відношенню до свого онука [PERSON] .. Будь-які інші докази матеріали справи не містять. Питання видачі обмежувального припису регулюється ЦПК України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII). Відповідно до положень статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником, батьками та іншими законними представниками дитини, у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (пункти 1, 3 статті 350-2 ЦПК України). Стаття 1 Закону № 2229-VIII визначає, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Частиною другою статті 3 Закону № 2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника (пункт 2 частини 1 статті 24 Закону № 2229-VIII). Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частини 2, 3 статті 26 Закону № 2229-VIII). Оцінка змісту доказів, які надані з боку заявника не є достатніми для висновку, що дії [PERSON] по відношенню до [PERSON] набули системного характеру, а так саме що дії [PERSON] слід кваліфікувати, як домашнє насильство у формі психологічного та/або фізичного насильства. Єдиним належним доказом, який покладений [PERSON] в обґрунтування видачи обмежувального припису надана постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2022р. (справа №521/8034/22), якою [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення. Інші заходи адміністративного впливу по відношенню до [PERSON] не застосовувались та з цього приводу заявником не надано доказів. Отже, за результатами оцінки наданих доказів, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів, які б вказували на вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] , що може призвести до тяжких або особливо тяжких наслідків. На підставі викладеного внесена до суду заява є недоведеною, не підтверджена належними та допустимими доказами, а відтак не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed