Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

24 березня 2022 року [PERSON] в особі представника адвоката Левицької Ю.В. звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 90000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 вересня 2019 р. [PERSON] передано [PERSON] грошові кошти на розвиток бізнесу у розмірі 90 000,00 гривень за договором позики під розписку. Повернення суми позики повинно було відбуватися щомісячно по 10 000,00 грн., строк виконання зобов`язання не встановлено, проте зазначена розписка, як борговий документ діє до повного погашення зобов`язання за договором. Станом на день подачі позову борг не повернуто і [PERSON] на зв`язок не виходить. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму позики у розмірі 90 000,00 грн. та судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 6 квітня 2022 року вказану цивільну справу передано на розгляд Жовтневому районному суду м. Запоріжжя за підсудністю (а.с. 24). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 травня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 29-30). Представник позивача [PERSON] адвокат Левицька Ю.В., в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач [PERSON] повідомлений про час та місце слухання справи за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явилися у судове засідання без поважних причин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 вересня 2019 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів в розмірі 90\~000,00 грн. на розвиток бізнесу. На підтвердження укладення договору позики та передачі грошових коштів [PERSON] , в присутності двох свідків складено розписку від 25 вересня 2019 р. (а.с. 13). Відповідно до умов договору позики повернення боргу повинно було відбуватися щомісячно по 10 000,00 грн. Строк повернення позики договором не передбачено. 16.02.2022 р. позивачем надіслана на адресу відповідача вимога щодо повернення грошових коштів за борговою розпискою (а.с. 11). Станом на день подачі позову [PERSON] борг не повернув. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені представником позивача по тексту позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст. 1049, 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо\~строк\~(термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] , суми позики у розмірі 90 000,00 грн., підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 992,40 грн. (а.с. 1), а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача по справі. Окрім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5\~000,00 грн. Згідно з вимогами ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до\~ч.ч. 2-4 ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано (а.с. 76-81): -копію договору про надання правової допомоги від 01.02.2022 р.; -копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; -копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 21.07.22 р . на суму 2\~000,00 грн.; -акт наданих послуг від 21.07.2022 р. на суму 5\~000,00 грн.; -акт прийому-передачі виконаних робіт. Докази, які надані на підтвердження надання послуг складені із зазначенням обсягу, кількості часу та вартості послуг та є достатніми, а тому вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved