Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

28.06.2022 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову позивач зазначила, що 03.04.2015 року виконавчим комітетом Вікнинської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] Сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають різні інтереси, погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги. Сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені протягом тривалого часу, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, а шлюб носить лише формальний характер. Крім того, у 2019 році позивач познайомилася з [PERSON] , з яким у них склалися дуже теплі і щирі стосунки. На даний час [PERSON] вагітна, а біологічним батьком дитини є [PERSON] . При цьому, [PERSON] визнає батьківство зачатої дитини, а [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу та підтверджує той факт, що не є біологічним батьком зачатої дитини. Отже, позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Ухвалою суду від 01.07.2022 року провадження у справі № 141/300/22 відкрито, розгляд справи призначено на 19.07.2022 року, а також до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] , будучи належним\~чином\~повідомленою про день,\~час\~та\~місце розгляду\~справи,\~в\~судове\~засідання 19.07.2022 року не з`явилася, у позові просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] , будучи належним\~чином\~повідомленим про день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в\~судове\~засідання 19.07.2022\~не\~з`явився,\~надавши\~заяву\~від 07.07.2022 року про\~розгляд\~справи\~без\~його участі,\~позовні\~вимоги\~визнає в\~повному\~обсязі. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~позивача [PERSON] ,\~будучи належним\~чином\~повідомленим про день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в\~судове\~засідання 19.07.2022\~не\~з`явився,\~надавши\~заяву\~від 28.06.2022 року про\~розгляд\~справи\~без\~його участі та зазначив, що є біологічним батьком зачатої дитини. Крім того, просив позовні вимоги [PERSON] задовільнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва\~про\~шлюб\~серії\~ [NUMBER] \~від 03.04.2015\~року,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] 03.04.2015\~року уклали\~шлюб.\~Прізвище\~дружини після\~державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] від 22.06.2015 року, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно із\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] від 16.05.2017 року, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з довідки № 4/225 від 28.06.2022 року, виданої Зарудянським старостинським округом Оратівської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом з [PERSON] і перебувають на її утриманні Згідно обмінної карти від 31.03.2022 року, [PERSON] вагітна, термін вагітності 22 тижні. Причиною розпаду сім`ї є те, що у подружжя розбіжні погляди на життя, ведення домашнього господарства, вирішення різного роду побутових та сімейних питань, несумісність характерів, на підставі чого в сім`ї неодноразово виникали сварки та різного роду непорозуміння. За наведених обставин подальше перебування у шлюбних відносинах стало неможливим. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. В статті 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Так, у судовому засіданні було встановлено, що батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а саме [PERSON] , який був залучений до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Відповідач не заперечував проти даного факту та підтвердив, що він не є біологічним батьком зачатої дитини. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи, у відповідності до ст. 111 СК України, необхідність вжиття заходів щодо примирення подружжя, суд враховує, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Крім того, суд виходить з пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яка визначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року №605/434/18 (61-3235св19). Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, а також враховуючи встановлені у справі обставини, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін. Виходячи з того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та бажання зберегти сімейні відносини, шлюбні відносини фактично припинені,\~суд\~вважає,\~що\~причини,\~які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення. Крім того, батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з урахуванням визнання позову відповідачем, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 496\~грн (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 копійок, а решта 50 відсотків судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved