Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

12 березня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до АТ«Банк Форвард»; треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Київа Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, КНП «Криворізька міська лікарня №16» КМР про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса. Позов мотивує тим, що на підставі виконавчого напису №1972, виданого 06.08.2019 р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. про стягнення з позивача на користь АТ«Банк Форвард» з її заробітної плати було стягнуто грошові кошти в сумі 7391,77 грн. в рахунок заборгованості та згідно постанови приватного виконавця Вольф Т.Л. про звернення стягнення від 27.11.2019 р.. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року у справі № 215/129/20 вказаний виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. Водночас, до визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з позивача було стягнуто на користь відповідача 7391,77 коп., які підлягають поверненню, як безпідставно набуті відповідачем Акціонерного товариства «Банк Форвард». Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.04.2021 в суд надійшов зустрічний позов Акціонерного товариства «Банк Форвард» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, копія якого отримана представником відповідача за зустрічним позовом 04.08.2021 р. 10.08.2021 в суд надійшов відзив на зустрічний позов разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу за зустрічним позовом. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2021 р. зустрічна позовна заява прийнята до провадження суддею Коноваленком М.І. та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2022 р. змінено назву третьої особи у справі з Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Криворізької міської ради на Комунальне некомерційне підприємство «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2022 р. зустрічна позовна заява залишена без розгляду. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2022 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляд по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Залюбовський В.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача [PERSON] , на заявлених позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань про розгляд справи за відсутністю представника до суду не надходило. Треті особи, про час та місце підготовчого розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, на підставі наявних у суду матеріалів, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інших письмових клопотань, заяв, заперечень учасники справи суду не надавали. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 06.08.2019 р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. вчинено виконавчий напис № 1972 про стягнення з [PERSON] на користь АТ«Банк Форвард» заборгованості в розмірі 27664 грн. 84 коп. за вчинення виконавчого напису. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року у справі № 215/129/20 вказаний виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 8-12). Рішення суду обґрунтовано тим, що вимога про стягнення заборгованості не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Вказане рішення суду набрало законної сили, сторонами не оскаржувалось. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Виконавчий напис нотаріуса № 1972 від 06.08.2019 про стягнення з [PERSON] на користь АТ«Банк Форвард» заборгованості в розмірі 27664 грн. 84 коп. перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київа Вольф Тетяна Леонідівна, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59925627 від 27.11.2019 (а.с. 7). Згідно довідки КП «Криворізької міської лікарні №8»КМР, з боржника [PERSON] в ході примусового виконання виконавчого напису стягнуто на користь АТ «Банк Форвард» 7391 грн. 77 коп. в рахунок погашення боргу (а.с. 11). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із частиною 3 статті 1212 ЦК України та положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року в справі № 658/2337/20 . Як наслідок визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перестала існувати правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів від позивача. При цьому питання наявності та або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором може бути предметом окремого судового розгляду. Враховуючи, що рішенням суду у справі № 215/129/20 визнано виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки розмір заборгованості оспорювався позивачем, а відповідно і стягнення заборгованості з позивача є протиправним, а тому суд вважає, що стягнуті кошти підлягають поверненню [PERSON] , як безпідставно набуті відповідачем АТ «Банк Форвард». Також, у зв`язку з наявністю підстав для задоволення позову, позивачу мають бути відшкодовані понесені у справі судові витрати на правничу допомогу. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Залюбовський В.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 15.02.2021 (а.с. 12) та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №0873 від 08.07.1999 р. (а.с.13) Згідно копії квитанції № 1978 від 15 лютого 2021 року підтверджується сплата позивачем 6000 грн. за договором (а.с. 16),що відповідає наданному розрахунку витрат на правовому допомогу та акту виконаних робіт від 15.02.2021 р. (а.с.14-15). Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу у даній справі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 6000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved