Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

15 листопада 2021 року, представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просив визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,08 га, що розташована за адресою : [ADDRESS] . Позов вмотивований тим, що позивачу за договором дарування належить житловий будинок в [ADDRESS] . Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 004401 від 29.07.1997 року, земельна ділянка площею 0.08 га по [ADDRESS] належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Позивач, який набув право власності на житловий будинок за вищевказаною адресою, має право і на земельну ділянку, що розташована під будинком на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власнику. Ухвалою суду від 18 грудня 2021 року провадження у справі було відкрито. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Відповідно до копії договору дарування АЕВ № 846530 від 01.09.2001 року [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 004401, та інформації з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.10.2021 року земельна ділянка по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,08 га належить [PERSON] (а.с.8,13). Як слідує з рішення № 59 від 16 липня 1996 року Старобілоуської сільської ради [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,08 га по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, про що 11.03.2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції складено актовий запис № 726 (а.с.9). Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру та довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 12.01.2022 року, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 54,55). Відповідно до частини першої\~статті 8 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у права людини. Принцип верховенства права закріплено й у\~статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у якій зазначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. За положеннями\~статті 2 ЦК України\~земельні відносини регулюються земельним законодавством. Згідно ч.1\~ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною 6 ст. 120 ЗК України, істотною умовою договору,який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Згідно\~ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Разом з тим при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. При застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з положеннями\~статті 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій\~статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. В даному випадку [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Право власності на земельну ділянку ділянку було зареєстроване за [PERSON] , який помер. В даному випадку [PERSON] позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, який належить йому на праві власності, а отже його право власності підлягає судовому захисту. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, належність [PERSON] житлового будинку на праві власності за адресою [ADDRESS] та області, суд прийшов до висновку про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,08 га в [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved