Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

14 лютого 2022 року позивач звернулась до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2008 року по 21.06.2012 року. Мають дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуваю на її утриманні. На підставі судового наказу Ковпаківського районного суду м.Суми від 30.12.2019 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ј частини заробітку , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до його повноліття. У зв`язку з несплатою відповідачем аліментів утворилась заборгованість - за період з 16 вересня 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 8275,95 грн. Посилаючись на ст.196 СК України, просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання в розмірі 8275,95 грн. Позивач подав письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 17 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 18 березня 2022 року. Розгляд справи перепризначався на 01.07.2022 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2008 року по 21.06.2012 року (а.с.4). Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.5). На підставі судового наказу Ковпаківського районного суду м.Суми від 30.12.2019 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 26.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дитини сина [PERSON] з грудня 2019 року по 31 грудня 2021 року складає 15373,61 грн., штраф у зв`язку з несплатою аліментів у зв`язку з невиконанням судового наказу №591/19440/19 не накладався (а.с.9). Відповідно до розрахунку розміру неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 16 вересня 2021 року по 31 грудня 2021 року, пеня за період прострочення складає 8275,95 грн. (а.с.2). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач є працездатною особою, доказів щодо поважності причин, з яких не сплачував аліменти державному виконавцю надано не було, тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, питання про зменшення їх розміру не заявляв, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Статтею 20 СК України встановлено, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Наданий позивачем розрахунок пені відповідачем не спростовується, не довіряти йому у суду підстав немає, доказів які б спростували твердження позивача про наявність заборгованості по сплаті аліментів відповідачем не надано. Судом не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали відповідачу сплачувати своєчасно аліменти на утримання дітей. Відповідач є особою працездатного віку, відомості про незадовільний стан здоров?я або інші обставини, які б могли вплинути на можливість позивача сплачувати аліменти у матеріалах справи відсутні. Судом також встановлено, що штрафи за невиконання рішення про стягнення аліментів на відповідача не накладались. За таких обставин судом виявлено порушене право позивача з отримання аліментів на утримання малолітню дитину, яке підлягає захисту. Вказане є підставою для стягнення з відповідача (боржника) пені за прострочення сплати аліментів на дитину. Враховуючи положення ст. 196 СК України, з урахуванням передбаченого законом обмеження розміру стягуваної пені ста відсотками розміру заборгованості, за період з 16 вересня 2021 року по 31 грудня 2021 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня за несплату аліментів у розмірі 8275 гривень 95 копійок. Враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved