Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 липня 2021 року в місті Києві по проспекту Бажана/вулиця Гришка, 3 сталась ДТП за участю [PERSON] , яка керувала своїм власним автомобілем INFINITI Q50, д.н.з. [NUMBER] , та гр. [PERSON] , який керував автомобілем HYUNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності ТОВ «УЛФ-Фінанс». Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року водія автомобіля HYUNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 28 липня 2021 року під час скоєння ДТП відповідач керував автомобілем HYUNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який він надав інспектору поліції. Відповідальність водія автомобіля HYUNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] , за шкоду, що завдана іншим власникам транспортного засобу, була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» згідно із полісом обов`язковогострахування № 204309116, який діє із 2 червня 2021 року по 1 червня 2022 року, сума страхового відшкодування за завдану майнову шкоду іншим особам становить 130 000 грн. Позивачем було укладено договір добровільногострахування наземного транспортного засобу № 5040021 від 3 лютого 2021 року із ПрАТ «СК «ВУСО», відповідно до якого належний позивачу автомобіль було застраховано від ризику його пошкодження третіми особами на суму 100 000 грн. Про настання страхового випадку за обома полісами 28 липня 2021 року були повідомлені ПрАТ «СК «АРКС» та ПрАТ «СК «ВУСО». ПрАТ «СК «ВУСО» повідомила позивача про необхідність доставлення її автомобіля до Сервісного центру «Італмоторс Україна», з яким уклало договір для ремонту автомобілів своїх страхувальників. Під час візуального огляду працівниками сервісного центру «Італмоторс Україна» автомобіля [PERSON] без його розбирання позивачу було надано попередній рахунок № [NUMBER] від 5 серпня 2021 року про вартість ремонту (запчастин та роботи) в сумі 184 535 грн 93 коп. Після чого ПрАТ «СК «ВУСО» виконала умови договору добровільного страхування і перерахувала грошові кошти в сумі 100 000 грн для ремонту пошкодженого автомобіля позивача внаслідок ДТП на поточний рахунок ФОП [PERSON] - Сервісний центр «Італмоторс Україна". Для отримання страхового відшкодування від ПрАТ «СК «АРКС» у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач 17 серпня 2021 року надала свій автомобіль ЮТІМТІ 050, д.н.з. [NUMBER] представнику цієї страхової компанії [PERSON] для огляду, про що було складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 17 серпня 2021 року та подано заяву. Оскільки ДТП мало місце 28 липня 2021 року, а ПрАТ «СК «АРКС» направила свого фахівця для огляду автомобіля позивачки 17 серпня 2021 року, і після цього так і не повідомило позивача про результати огляду автомобіля та про розмір завданої шкоди, позивач звернулась до судового експерта для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. На вирішення експерта було поставлене питання визначити розмір завданої позивачу шкоди (збитків) внаслідок ДТП. Відповідно до висновку судового експерта Тараканова Ю.Ю. за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 2-09/09 від 9 вересня 2021 року розмір матеріального збитку (шкоди), що завданий позивачу як власнику автомобіля INFINITI Q50, д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, з урахуванням фізичного зносу деталей становить 214 141 грн 43 коп., а вартість відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу деталей становить 349 314 грн 04 коп., копія висновку додається. Позивач 29 вересня 2021 року направила копію висновку судового експерта із своєю заявою від 29 вересня 2021 року про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «АРКС». ПрАТ «СК «АРКС» листом від 28 жовтня 2021 року вих. № 9884/12цв повідомила позивача про те, що ліміт відповідальності страхової компанії становить 130 000 грн, з яких 97 400 грн були виплачені у порядку регресу ПрАТ СК «ВУСО», яка після сплати позивачу 100 000 грн. за договором добровільногострахування звернулась до страхової компанії винуватця ДТП та отримала їх за вирахуванням 2600 грн. франшизи, а позивачу було сплачено 32 600 грн. на її банківський рахунок. Оскільки позивачу згідно висновку експертизи без урахування зносу деталей було завдано шкоду в розмірі 349 314 грн 04 коп.просила задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь 216 714 грн 04 коп., 1000 грн. за послуги СТО ФОП [PERSON] - та 4900 грн. як витрати за експертизу. 10 січня 2022 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу вказану позовну заяву передано судді Гусак О.С. 14 січня 2022 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками 19 березня 2022 року. Листом Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року [PERSON] було повторно направлено ухвалу про відкриття провадження, якя повернулася до суду 22 липня 2022 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки, у встановлений судом строк відповідач не подав заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, тому справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. 28 липня 2021 року в місті Києві по проспекту Бажана/вулиця Гришка, 3 сталась ДТГІ за участю [PERSON] , яка керувала своїм власним автомобілем INFINITI Q50, д.н.з. [NUMBER] , та [PERSON] , який керував автомобілем HYUNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності ТОВ «УЛФ-Фінанс». Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року водія автомобіля HYUNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до вимог частини шостої ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до правового висновку, який викладений у постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 450/3002/17 власник автомобіля є зобов`язаною особою та несе відповідальність перед потерпілим за завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду у випадку, якщо в момент ДТП він керував транспортним засобом (тобто є заподіювачем шкоди) або у випадку, передбаченому частиною першою ст. 1172 ЦК України. Наявність реєстраційних документів на автомобіль у Особа 3на момент вчинення ДТП свідчить про надання згоди Особа 2 на володіння транспортним засобом Особа 3. Отже, останній володів транспортним засобом на правовій підставі, тобто за згодою власника. Відповідальність за відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, на підставі положень частини другої статті 1187 ЦК Українипокладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до листа ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" від 14 вересня 2021 року, ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" не перебувало і не перебуває із [PERSON] у будь-яких трудових відносинах, відповідно будь-яких правочинів між ними не укладалось (а.с. 29). 28 липня 2021 року під час скоєння ДТП [PERSON] керував автомобілем HYUNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] визнано винним у вчиненні ДТП, внаслідок якого ним заподіяно позивачу матеріальної шкоди. Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль Hyundai Accentд.н.з. [NUMBER] , яким володів відповідач на час ДТП, застрахований у СК «Аркс», сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн, розмір франшизи 2 600 грн (а.с. 32, 33) Згідно з полісом добровільного страхування наземного транспорту автомобіль INFINITI Q50, д.н.з. [NUMBER] , страхувальник [PERSON] на час ДТП був застрахований в СК «ВУСО», розмір страхової суми становить 100 000 грн. 28 липня 2021 року [PERSON] звернулась до СК «Аркс» із заявою про подію та на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ. Відповідно до п.п. 34.2 - 34.4 статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року (у редакції на момент вчинення ДТП) № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. 17 серпня 2021 року працівником СК «Аркс» складено акт огляду транспортного засобу позивача на предмет пошкоджень, проте відомості про визначення працівником СК «Аркс» розміру завданих позивачу збитків у матеріалах справи відсутні. З огляду на приписи п. 34.3 статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року позивач реалізував своє на звернення до експерта для визначення збитків. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статей 22 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, вказаних в страховому полісі, відшкодовує у встановленому справжнім Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життя, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливо за умови, якщо у страховика не виник обов`язок по відшкодуванню шкоди, або розмір збитку перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, що застрахувала свою відповідальність. Згідно із статтею 29 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з ушкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди" якщо для відновлення колишнього стану речі, яка мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, що комплектують частини іншої модифікації, що випускаються замість знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за збиток, не має права вимагати обліку зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у справі № 757/33065/18-ц (постанова від 21 липня 2021 року). Відповідно до висновку експерта від 9 вересня 2021 року № 2-09/09 вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 349 314 грн 4 грн при цьому, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 214 141 грн 43 коп. (а.с.56-58). Позивач зазначає, що також підтверджується матеріалами справи, що їй 97 400 грн виплачено СК «ВУСО», 32 600 грн - СК «АРКС». Такими чином враховуючи вказані норми права, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає шкода завдана внаслідок ДТП в розмірі 216 714 грн 4 коп (349 314 грн 04 коп - 100000 грн - 32 600 грн). Крім того, в розмір майнової шкоди позивач включає «сплачені кошти за послуги СТО» у розмірі 1000 грн та 4900 грн вартість проведеної експертизи. 26 серпня 2021 року між позивачем та ТОВ «Український центр судових експертиз» укладено договір про надання послуг з експертизи (а.с. 44) та позивачем сплачено вартість експертизи у розмірі 4 900 грн (а.с. 46). Відповідно до п. 34. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року (у редакції на момент вчинення ДТП) якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Враховуючи, що вказаною нормою права передбачено обов`язок страховика відшкодувати витрати на проведення експертизи, то підстави для стягнення цих витрат з відповідача відсутні. Правові підстави для відшкодування сплачених позивачем інших витрат, зокрема «сплачені кошти за послуги СТО» у розмірі 1000 грн, також відсутні. Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. За правилами ст. 133,141 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до задоволених вимог. З матеріалів позовної заяви вбачається, що ціна позову становить 222 614 грн 04 коп. Позов задоволено частково, що становить 97 % (216 714 грн 4 коп. /222 614 грн 4 коп. *100%). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. 25 серпня 2021 року між адвокатським бюро "адвокат Бордаченко та партнери" та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги та додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги від 25 серпня 2021 року (а.с. 103-107). Крім того, у матеріалах справи міститься розрахунок судових витрат (а.с. 108), копія квитанції від 29 грудня 2021 року про сплату 8 000 грн. за додатковою угодою № 1 до договору про надання правової допомоги від 25 серпня 2021 року (а.с. 109), ордер від [PERSON] на ім`я [PERSON] (а.с. 10) та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Бордаченком О.В. (а.с. 11). Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню наступні судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2226 грн 14 коп. (а.с. 9) Оскільки позов задоволено на 97%, то необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2159 грн 35 коп. (2226,14*97). На правову допомогу позивачем витрачено 8 000 грн. 97 % становить 7760 грн (8000*97%). Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2159 грн 35 коп. судового збору та 7760 грн витрат на правову допомогу.

Outcome: partial