Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України та просив визнати таким, що втратили право користування службовим житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , особи: [PERSON] та члени його сім'ї. Із змісту позову презюмується, що членами сім'ї позивач вважає відповідача 2 та відповідача 3, тобто [PERSON] і [PERSON] . Одночасно представник позивача клопотав перед судом про зняття з місця реєстрації за адресою службового житлового приміщення [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Із змісту позову вбачається, що службова квартира була розподілена відповідачам у 2010 році за протоколом № 10 від 06.09.2010 засідання житлової комісії Чернігівського прикордонного загону. У подальшому згідно рішення виконавчого комітету Городнянської міської ради від 15.02.2011 № 34 видано службовий ордер на квартиру [ADDRESS] загальною площею 17,18 кв.м. Склад сім'ї в ордері зазначений: [PERSON] (квартиронаймач), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син). Наказом Начальника Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25.10.2010 № 155-ос „По особовому складу" капітана [PERSON] було виключено зі списків особового складу загону всіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження військової служби до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на підставі наказу начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 18.10.2010 № 297-ос". На час пред'явлення відповідачам вимоги про здачу службового приміщення [PERSON] проходить військову службу в Луцькому прикордонному загоні (військова частина 9971) Державної прикордонної служби України. Згідно п.23 розділу 111 Інструкції про органазацію забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 26 від 18.01.2021, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 року № 344/35966 та п.3 абзацу „з" договору по найму службовового житлового приміщення, військовослужбовці та члени їх сімей зобов'язані вивільнити та здати займане ними службове жиле приміщення (службову жилу площу) у місячний строк з дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби. Крім того, представник позивача послався на положення статті 124 Житлового Кодексу за яким робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою і організацією підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають без надання іншого жилого приміщення. Виходячи з того, що [PERSON] втратив зв'язок з 105 прикордонним загоном імені князя Володимира Великого ( Чернігівським прикордонним загоном, військовою частиною [NUMBER] ) Державної прикордонної служби України та не проживає у службовому житлі разом із членами сім'ї, представник позивача висуває вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування службовим житловим приміщенням, а в назві позову заявляє про позбавлення їх судовим рішенням права користування службовим житловим приміщенням. Одночасно висунуті вимоги про зняття відповідачів із реєстрації. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, позов просив задовольнити. Пояснив, що службове житло перебуває у військовій частині на безбалансовому обліку. Інші військовослужбовці за місцем несення служби в м. Городня потребують такого житла, а тому задоволення позову сприятиме перерозподіленню житлової площі військовослужбовцям, які служать у населеному пункті за місцем знаходження житла. Відповідачі особистої участі у судовому розгляді не прийняли. Належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. [PERSON] скористався своїм правом на відзив, долучений до матеріалів справи на а.с.37-46. У задоволенні позову просить відмовити. Вказує, що зміст позову викладений із порушенням вимог, що ставляться до позову у статті 175 ЦПК України. За змістом ч.1 статті 118 ЖК службові приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв"язку із характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього. Члени сім"ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов"язки, що випливають із договору найму жилого приміщення. Особливість права користування службовим житлом на підставі ордеру полягає, зокрема, у тому, що житло надається у зв'язу із службовими відносинами, тимчасово, до настання певних умов. Особа, яка користується службовим житлом, усвідомлює, що після припинення її правовідносин з роботодавцем вона зобов"язана звільнити надане ним житлове приміщення у відповідності до статті 124 ЖК. Наголошує, що у період з 14 липня 1999 року по теперішній час, [PERSON] проходить військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України та має статус військовослужбовця, що підтверджується довідкою військової частини 9971 від 08.02.2022 року № 12/53. Має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданого Східним регіональним управлінням 30 березня 2017 року. Вселений у службове житлове приміщення і проживає по теперішній час у службовому житлі на законних підставах. Інше жиле приміщення в населеному пункті, яке позивач ототожнює з новим місцем служби, йому і членам сім'ї не розподілене. Вимоги позивача вважає такими, що суперечать правовим нормам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, а також Конституції України, ЖК України, Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", рішенням Європейського суду з прав людини, пункту 2 Контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах офіцерського складу, укладеного 01 серпня 2019 року з Державною прикордонною службою України. Представник Городнянської міської ради ( начальник служби у справах дітей) у своїх поясненнях вважала, що малолітній відповідач [PERSON] , 2010 року народження, який разом з батьками зареєстрований у спірному житлі, не може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом із подальшим зняттям із реєстрації, оскільки це порушує законні охоронювані інтереси дитини і становитиме надмірний тягар, не співмірний із переслідуванням законної мети в демократичному суспільстві. Подала висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Городнянської міської ради № 114 від 14 липня 2022 року (а.с.167-169). Заслухавши представника позивача та представника органу опіки та піклування, оцінивши заперечення відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, встановивши правовідносини сторін і норму права, яка підлягає застосуванню до таких правовідносин, уточнивши спосіб захисту обраний позивачем, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Судом встановлено, що на час виникнення у відповідачів права на користування спірною квартирою діяв порядок, визначений Інструкцією про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затверджений Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20.12.2007 № 1040, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 січня 2008 року № 16/14707, який у п.2.21 Інструкції передбачав, що у разі переміщення військовослужбовців по службі, пов'язаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби підлягають звільненню в двомісячний термін з дня видання наказу про виключення із списків особового складу органу Державної прикордонної служби, крім випадків, передбачених у пункті 2.20 цієї Інструкції. Військовослужбовець та члени його сім'ї зобов'язані негайно звільнити займане ними службове житло у разі одержання, придбання житла для постійного проживання або вибуття для виконання службових обов'язків за кордон разом з членами сім'ї. Орган Державної прикордонної служби зобов'язаний прийняти службове житлове приміщення за актом приймання-передавання службового житлового приміщення, до якого додаються дефектний акт квартири, довідка про сплату квартирної плати і комунальних послуг та довідка про склад сім'ї та реєстрацію. Після цього військовослужбовцю видається довідка про здачу житлового приміщення. Із протоколу № 10 від 06 вересня 2010 року, затвердженого Начальником Чернігівського прикордонного загону полковником Бабюк В.Б. встановлено, що житловою комісією розподілено службову квартиру в [ADDRESS] капітану [PERSON] із складом сім'ї дві особи (а.с.9). Архівним витягом із Наказу Начальника Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Чернігів по особовому складу № 155-ос від 25 жовтня 2010 року доводиться, що капітана [PERSON] , першого заступника начальника відділу прикордонної служби „Деревини" 11 категорії (тип Б), який вибуває для подальшого проходження військової служби до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Луцьк виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. Тобто з урахуванням того, що [PERSON] не припинив трудові відносини із Державною прикордонною службою України, роботодавець не відкликав розподілену житлову площу внаслідок переїзду військовослужбовця в іншу місцевість у межах країни. І на час праці у вже зміненому загоні Державної прикордонної служби України з місцем розташування у м. Луцьк рішенням № 34 від 15 лютого 2011 року виконавчого комітету Городнянської міської ради було затверджено протокол № 10 від 06.09.2010 засідання житлової комісії Чернігівського прикордонного загону. А 17.02.2011 року видано та отримано ордер на жиле приміщення [PERSON] та членами його сім'ї: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Позивач при обгрунтуванні норми права послався на те, шо право на позов виникло згідно п.23 розділу 111 Інструкції про органазацію забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 26 від 18.01.2021, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 року № 344/35966, діючим на момент пред'явлення позову, за яким військовослужбовці та члени їх сімей зобов'язані вивільнити та здати займане ними службове жиле приміщення (службову жилу площу) у місячний строк з дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби. За межами уваги позивача залишається той факт, що відповідача [PERSON] виключено із списків особового складу загону, а не із складу органу Держприкордонслужби і таке було враховано при видачі йому ордеру у 2011 році. Наразі згідно інформації 6 Прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (а.с.165) [PERSON] та члени його сім'ї житловою площею у м. Луцьк не забезпечені. Згідно розписки на поштовому відправленні (а.с.163) член сім'ї відповідача 1, тобто [PERSON] , відповідач 2 [PERSON] (дружина) отримує виклики в суд за адресою: [ADDRESS] . З огляду на вказане письмовий доказ із назвою «АКТ обстеження службової житлової площі за адресою: [ADDRESS] », затверджений начальником 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого полковника Олександра Чорного від 21 липня 2022 року, де вказується, що членам визначеної комісії встановлено, що при виїзді на обстеження двері службової квартири їм не відчинили, не є належним і достатнім доказом, який би однозначно засвідчив факт не проживання відповідачів у спірній квартирі. При цьому судовий захист прав здійснюється не в будь-який спосіб, а у спосіб, встановлений законом. І спосіб захисту прав обирає позивач. Відповідно до статтей 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлениз цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів, як і обрання способу захисту, не є обов'язком суду. Позивач обрав способом захисту своїх прав визнання відповідачів такими, що втратили право користування службовим приміщенням. Статтею 71 ЖК України встановлюються загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Однак, позивачем достовірними доказами не доведено відсутність понад встановлені строки відповідачів у спірній квартирі, яка перебуває на позабалансовому обліку позивача і яка передавалась у користування спеціальним ордером виконавчого комітету органу місцевого самоврядування - Городнянською міською радою. Стаття 124 Житлового кодексу України регулює питання виселення із службового приміщення. Однак її застосування, як і аналіз підстав і пропорційності для вжиття такого захисту прав позивача, перебуває за межами заявлених позовних вимог і законні підстави вийти за межі таких вимог з урахуванням принципу безсторонності у суду відсутні. Щодо позовної вимоги з приводу зняття відповідачів із реєстрації, то така вимога також задоволенню не підлягає. Зняття із реєстрації відбувається за заявою самої особи та з інших визначених законом підстав, зокрема на підставі рішення суду. Зняття з реєстрації, дійсно, відбувається за заявою, однак лише тієї особи, яка бажає знятись з місця реєстрації. Заява подається особисто, або її уповноваженим представником. Зазначене підтверджується і самим текстом заяви про зняття з реєстрації місця проживання. Іншими передбаченими законом підставами для зняття особи з реєстрації може бути судове рішення, але не рішення про зняття з реєстрації, а рішення про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням; 2) про виселення; 3) про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням вище вказаного у сукупності заявлені вимоги про зняття відповідачів з реєстрації також задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed