Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] ) про стягнення суми. Зазначав, що 08.08.2021 між ним та ФОП [PERSON] був укладений договір на виготовлення меблів, відповідно до якого відповідач розробляє проект корпусних меблів, зобов`язується виготовити меблі та передати їх замовнику. Загальна вартість робіт складала 37 000 грн. На виконання умов п. 2.2 договору ним було сплачено на користь відповідача грошові кошти у розмірі 26 000 грн. Договором передбачено, що відповідач зобов`язується виготовити меблі протягом 14 робочих днів та змонтувати їх на місці протягом 1 робочого дня, тобто строк виконання зобов`язання за договором настав 30.08.2021. Відповідач призначив дату поставки меблів, однак, в зазначену дату не з`явився. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогами здійснити поставку меблів, однак відповіді на вимоги не отримав. ФОП [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав. Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 29 861 грн. 55 коп., а саме: 26 000 грн. сума боргу, 921 грн. 77 коп. інфляційні, 339 грн. 78 коп. 3% річних, 2600 грн. штраф. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, у якій вказала на те, що позов підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився. Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. У зв`язку з тим, що повістка, адресована ФОП [PERSON] була повернута поштовим відділенням у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання, в силу норм ст. 128 ЦПК України ФОП [PERSON] є таким, який належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 08.08.2021 між [PERSON] (замовник) та ФОП [PERSON] (виконавець) було укладено договір на виготовлення меблів (далі - договір) (а.с. 10-11). Відповідно до п. 1 договору виконавець, за вказаними замовником розмірами і на підставі його вимог і побажань, розробляє дизайн-проект корпусних меблів. Виконавець зобов`язується виготовити і передати замовнику у власність меблі згідно розробленого і затвердженого дизайн-проекта, у кількості та асортименті згідно з ескізом та специфікацією, які є невід`ємною частиною цього договору, а замовник зобов`язується оплатити та прийняти меблі. Згідно з п. 2.1. договору загальна сума договору є договірною та становить 37 000 грн. Замовник, у момент підписання договору, вносить попередню оплату у розмірі 65-75% від загальної суми договору, що становить 26 000 грн., сума, що залишилась, у розмірі 11 000 грн. вноситься замовником в день доставки меблів (п. 2.2. договору). Пунктом 3.1. договору передбачено, що виконавець зобов`язується виготовити меблі протягом 14 робочих днів і змонтувати їх на місці протягом 1 робочого дня. Відповідно до п. 8.1. договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України і цим договором. Пунктом 8.2. договору передбачено, що за затримку виготовлення меблів, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 0,2 % від ціни виконаних робіт за кожен день прострочки, але не більше 10% вартості робіт. Таким чином, між сторонами було укладено договір підряду. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 1 ст. 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Відповідно до ч. 1 ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обгрунтовуючи позов про стягнення 26 000 грн., позивач вказував на те, що зазначена сума була внесена ним на виконання умов договору на виготовлення меблів. На підтвердження даної обставини позивачем надано квитанцію № ЕСРР-9СТ99-МСС7-ЗС4С від 08.08.2021. Разом з тим, у зазначеній квитанції не вказано хто є одержувачем коштів у розмірі 26 000 грн. При цьому, призначення платежу вказано як переказ особистих коштів. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Оскільки з доданої квитанції не можливо встановити, у зв`язку з чим та кому була перерахована сума у розмірі 26 000 грн., суд не приймає зазначену квитанцію як належний доказ підтвердження виконання позивачем п. 2.2. договору. До того ж, будь-яких доказів, які вказували б на те, що відповідач не виконав умови зазначеного договору, суду також не надано. У позовній заяві позивач вказує на те, що він неодноразово звертався з вимогами до відповідача здійснити поставку меблів, однак доказів на підтвердження вказаних обставин суду також не надано. Ураховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed