Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

26 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, третя особа: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Леденьов Іван Сергійович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить недоотримана пенсія, що належить померлій. [PERSON] є сином та єдиним спадкоємцем померлої. Інших спадкоємців, передбачених законодавством України, та осіб, які згідно ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку спадщини, немає. Заповіт відсутній. Крім того, померла доводилася позивачу матір`ю, а тому позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження. 22 вересня 2021 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/21321/21 було встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Макіївка, Донецька область, та визначено негайне виконання такого рішення. 02 листопада 2021 року на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.09.2021 року було отримано свідоцтво про смерть [PERSON] ( [INFO] ), серії [NUMBER] , видане Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 13 листопада 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича з метою прийняття спадщини за законом на недоотриману пенсію, що належала померлій [INFO] [PERSON] . 13 листопада 2021 року приватний нотаріус Леденьов І.С. видав постановку про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на підставі того, що спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України. Рекомендовано звернутися до суду. Позивач не звернувся у встановлений законом 6-місячний термін до нотаріуса у зв`язку з тим, що не мав необхідних документів, а саме свідоцтва про смерть встановленої законодавством України форми, та увесь час займався підготовкою відповідних документів, а саме шукав можливі способи передачі виданих документів з підконтрольної території на підконтрольну територію України. Позивач звертає увагу суду, що отримання та передача документів, були пов`язані з небезпекою для здоров`я та життя при перетинанні зони розмежування на території Донецької області, тому що така територія є тимчасово окупованою територією, і там відбуваються воєнні дії. Крім того, на той час за Розпорядженням КМУ «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 14 березня 2020 р. № 287-р., та Розпорядженням КМУ від 20 травня 2020 р. № 589-р., з березня 2020 року перетинання пропуску було обмежено через карантин. На підставі вище наведеного [PERSON] просив суд визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом на недоотриману пенсію після смерті [PERSON] , дата смерті: [INFO] , у двомісячний строк після набрання рішенням суду законної сили. 08 грудня 2021 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито загальне позовне провадження у справі. 14 лютого 2022 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представників позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, відзиву на позов не подав. Третя особа приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Леденьов Іван Сергійович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причина неявки не відома. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить недоотримана пенсія, що належить померлій. [PERSON] є сином та єдиним спадкоємцем померлої. Інших спадкоємців, передбачених законодавством України, та осіб, які згідно ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку спадщини, немає. Заповіт відсутній. Крім того, померла доводилася позивачу матір`ю, а тому позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження. 22 вересня 2021 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/21321/21 було встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Макіївка, Донецька область, та визначено негайне виконання такого рішення. 02 листопада 2021 року на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.09.2021 року було отримано свідоцтво про смерть [PERSON] ( [INFO] ), серії [NUMBER] , видане Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 13 листопада 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича з метою прийняття спадщини за законом на недоотриману пенсію, що належала померлій [INFO] [PERSON] . 13 листопада 2021 року приватний нотаріус Леденьов І.С. видав постановку про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на підставі того, що спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України. Рекомендовано звернутися до суду. Позивач не звернувся у встановлений законом 6-місячний термін до нотаріуса у зв`язку з тим, що не мав необхідних документів, а саме свідоцтва про смерть встановленої законодавством України форми, та увесь час займався підготовкою відповідних документів, а саме шукав можливі способи передачі виданих документів з підконтрольної території на підконтрольну територію України. Позивач звертає увагу суду, що отримання та передача документів, були пов`язані з небезпекою для здоров`я та життя при перетинанні зони розмежування на території Донецької області, тому що така територія є тимчасово окупованою територією, і там відбуваються воєнні дії. Крім того, на той час за Розпорядженням КМУ «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 14 березня 2020 р. № 287-р., та Розпорядженням КМУ від 20 травня 2020 р. № 589-р., з березня 2020 року перетинання пропуску було обмежено через карантин. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). За приписами ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява від 10 лютого 2010 року № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v.), серія A,303-A, п. 29). Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] обґрунтовує пропуск строку із заявою про прийняття спадщини тим, що на території Донецької області, в тому числі у м. Макіївка Донецької області, не працювали та не працюють ніякі державні органи, а звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на підконтрольній території України протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини становило для нього істотні та непереборні труднощі в зв`язку з небезпекою для здоров`я та життя при перетинанні зони розмежування на території Донецької області. Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами для вчинення цих дій. Оскільки, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, а також враховуючи той факт, що у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог тому суд дійшов висновку, про можливість надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved