Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

І. Зміст заявлених вимог та заперечень сторін. У липні 2022 року звертаючись до суду з заявою заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця Запорізької області, м.Бердянськ, Україна, громадянина України, який загинув [INFO] в м.Маріуполь, Донецької області, Україна. Свої вимоги аргументує тим, що вона є дружиною загиблого солдата [PERSON] , який загинув [INFO] в м.Маріуполь, Донецької області, Україна. Отримати свідоцтво про смерть у Прилуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану України для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , на території України та отримання свідоцтва про його смерть. Тому заявник звернулася до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 липня 2022 року призначено справу до судового розгляду на 08 год. 30 хв. 11 липня 2022 року. ІІІ. Позиції сторін викладені судовому засіданні, під час вступної промови. В судове засідання заявник не з`явилася, але надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи - Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просить розглянути заяву без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 06 липня 2012 року(а.с.8) [PERSON] , [INFO] , уродженець Запорізької області, м.Бердянськ, Україна, громадянин України, загинув [INFO] під час ведення оборони м.Маріуполь, Донецької області, Україна, що підтверджується довідкою №40/57/9/2-189 від 30.05.2022 виданої т.в.о. командира військової частини [NUMBER] Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України полковником [PERSON].(а.с.9) V. Норми права, які підлягають застосуванню. Згідно зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно з приписами ст.17 вказаного Закону державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до приписів «Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть», затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Відповідно до ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно із ст.18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року. Відповідно до розділу II «Донецька область» наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 року (з подальшими змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 року за №453/37789 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 березня 2022 року» Маріупольська міська об`єднана територіальна громада - об`єднана територіальна громада в Україні, у Маріупольському районі Донецької області, до складу якої входить м.Маріуполь Донецької області, де загинув [PERSON] є територією, що розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або яка перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). В зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 строком на 90 діб до 23 серпня 2022 року. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п.13 вказаної Постанови заявник зобов`язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Частинами 1, 2, 4 ст.10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Таким чином, відсутність медичних документів про смерть [PERSON] позбавляє заявницю, яка є дружиною загиблого, можливості як встановити факт його смерті, так і оформити відповідні соціальні пільги, передбачені діючим законодавством. При цьому командир військової частини, де проходив службу [PERSON] , вказаний факт підтвердив, склавши відповідне донесення про настання смерті, однак вказаний документ не є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть органами державної реєстрації актів цивільного стану, тому судовий розгляд в даній справі відповідає інтересам заявниці, оскільки іншого, крім судового, способу захисту свого права вона не має. Факт смерті [PERSON] [INFO] під час ведення оборони міста Маріуполь, Донецької області під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації підтверджується матеріалами заяви. З урахуванням принципу верховенства права, продовження військових дій, які відбуваються на території України, виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд вважає обґрунтованим твердження заявниці про об`єктивну неможливість отримати лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Враховуючи те, що військова агресія рф проти України розпочалася 24.02.2022 року, наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті на території, на якій ведуться бойові дії законної сили, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться бойові дії, підлягає до негайного виконання. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] помер, підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами: довідкою про загибель [PERSON] та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі викладеного, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved