Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

У квітні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , а також стягнути із відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. В обґрунтування вимог зазначається, що позивачу та третій особі [PERSON] на праві приватної власності у рівних частинах належить квартира [ADDRESS] . Серед осіб зареєстрованих у квартирі за згодою колишнього власника значаться відповідачі у справі, які за місцем реєстрації не проживають. З підстав визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням позивач звернулася до суду. Ухвалою суду від 12 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 08 червня 2022 року та 19 липня 2022 року її представник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, 08 червня 2022 року на електронну пошту суду від них надійшли заяви про визнання позовних вимог, в яких також зазначили, що перебувають за межами України та не можуть бути присутніми у судовому засіданні. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду неповідомлені. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи встановлено, що 19 лютого 2019 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненком О.В., видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі № 252, за яким [PERSON] набула право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Зі змісту вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцем іншої Ѕ частки квартири є [PERSON] третя особа у справі. Реєстрація права власності позивача на Ѕ частку квартири [ADDRESS] підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 лютого 2019 року. Відповідно до довідок № 1.12.3-11/1.12.3/3932 та № 1.12.3-11/1.12.3/3923 від 05 травня 2022 року, виданих відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 29 березня 2016 року значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на підстави заявленого позову, застосуванню підлягають положення статей 391, та глави 32 «Право користування чужим майном» ЦК України, оскільки застосування до регулювання житлових відносин положень ЖК Української РСР, прийнятого 30 червня 1983 року не відповідає реаліям сьогодення та змісту нинішніх суспільних відносин. Натомість ЦК України є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше, а тому темпоральна колізія норм права має вирішуватися саме на користь норм ЦК України. Саме такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17, від 16 грудня 2020 року у справі № 182/7347/18, що у порядку частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Право користування чужим майном передбачено у статтях 401-406 ЦК України. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 406 ЦК України). Доказів на підтвердження укладення між позивачем та відповідачами будь-яких договорів, на підставі яких за ними б зберігалося право користування спірним житлом, надано не було, і таких не здобуто судом під час розгляду справи. Отже лише сам по собі факт реєстрації відповідачів у спірному житлі, враховуючи намір позивача, як власника вільно володіти, користуватися, а також розпоряджатися таким житлом, безумовно перешкоджає у вчиненні нею таких дій. Право позивача, яка набула у власність частку у квартирі є порушеним та підлягає захисту. При цьому суд враховує, що відповідачі зареєстровані до спірної квартири за згодою колишнього власника, отже з припиненням його права власності на квартиру, останні втратили право користування жилим приміщенням. Відповідачі визнали пред`явленні до них позовні вимоги, при цьому визнання ними позову може бути прийняте судом. З огляду на викладене суд вважає за можливе здійснити захист порушеного права позивача шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням, позов є підставними та підлягає задоволенню. Інших обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи суд не встановив. Згідно зі статтею 141 ЦПК України стягненню із відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - по 494 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: approved