Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 29 липня1989 року він з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстровано відділом ЗАГСУ Таращинського райвиконкому Київської області, актовий запис № 56. Від шлюбу мають повнолітнього сина, однак відповідач у добровільному порядку відмовляється розірвати шлюб. Спільне подружнє життя між ними не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинено та спільне господарство не ведуть. Шлюб існує тільки формально. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 13 червня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] , представник відповідача не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду від відповідача та представника відповідача надійшла заява, в якій вони просили цивільну справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та просили їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29.09.1989 року у відділі ЗАГСУ Таращинського райвиконкому Київської області, актовий запис № 56, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та примирення між ними стало неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст.\~112\~СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved