Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

В квітні 2022 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання 30.06.2025 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі до 13 листопада 2008 року, шлюб розірвано за рішенням суду. У шлюбі у подружжя народилася донька, яка проживає разом із позивачем по справі та перебуває на її утриманні, оскільки продовжує навчання на денній формі і не має змоги працювати та забезпечувати себе самостійно. Зазначає, що відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання доньки, не надає матеріальної допомоги, хоча знає, що донька продовжує навчання. Вказує, що на даний час вона не взмозі самостійно забезпечити належний рівень життя та розвитку доньки , відповідач же фізично здоровий, працює та отримує достатню заробітну плату. Ухвалою судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.04.2022 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність в зв`язку, просить терміново розглянути її справу та задовольнити позов з викладених підстав. У Центральному районному суді м.Миколаєва в умовах воєнного стану процесуальна діяльність суду не припинена та продовжується здійснення розгляду цивільних справ, що підлягають розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, а також інших цивільних справ та справ про адміністративні правопорушення, у разі, якщо учасниками справи були реалізовані свої відповідні процесуальні права (в тому числі, подані відзиви, заперечення, тощо). Відповідач в судові засідання неодноразово не з`явився, повідомлявся судом належним чином, ні відзиву, ні письмових пояснень, ні будь-яких доказів щодо суті спору суду не надав. З урахуванням особливої категорії справи щодо захисту прав дітей на забезпечення рівня життя та здоров`я, з огляду на особливу вразливість позивачів у категорії справ про стягнення аліментів на утримання дітей , враховуючи, що відповідач не надав суду жодних заперечень та доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову - судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 280-281 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] досягла повноліття. Як підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2021 року навчається на першому курсі на денній формі навчання у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили факультету філології за державним замовленням , закінчує навчання за [PERSON] по 30.06.2025 року. Відповідачем не надано суду доказів, що на його утриманні перебувають інші особи, що його матеріальний стан, стан його здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини. До повноліття дитини відповіач сплачував алміенти на утримання доньки у розмірі 1/; частини від усіх видів доходу згідно виконавчого листа , виданого Центральним районним судом м.Миколаєва від 03.11.2004 року. Як підтверджується матеріалами справи, позивачка має на утриманні неповнолітню дитину-інваліда, не отримує доходів, крім соціальних виплат, донька сторін [PERSON] самостійного доходу не отримує. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 СК України). Статтею 199 СК України\~передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~статті 182 СК України\~у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи надані сторонами матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання. Так, судом установлено, що [PERSON] , яка є донькою відповідача, як на день звернення до суду, так і на час розгляду справи судом не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Таким чином, установивши, що донька відповідача продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнью дитину , суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку , яка продовжує навчання до завершення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку. При визначенні суми, яку потребує донька відповідача на період навчання суд враховує обставини, визначені в\~ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Також суд враховує розмір ймовірної вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг дитини ( відповідних доказів вартості цих витрат позивач суду не надала) , ту обставину, що донька відповідача, як повнолітня особа, повинна і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення та визначає їх у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 01 квітня 2022 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2025, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: partial