Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

У вересні 2018 [PERSON] (далі також [PERSON] , позивач, мати дітей, [PERSON] ) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач, батько дітей, [PERSON] ) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей [PERSON] (далі також [PERSON] ), [INFO] , та [PERSON] (далі також [PERSON] ), [INFO] разом з матір`ю. Батько дітей - [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей разом з батьком. Третя особа у справі - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі Служба). Суть спору. Позиція сторони позивача (відповідача за зустрічним позовом). [PERSON] та [PERSON] з 05.09.2007 року перебувають у шлюбі, у якому у них народилось двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] . З серпня 2017 сторони не підтримують шлюбних відносин, не пов`язані спільним побутом, мають окремий бюджет, стосунки між ними стали напружені, а подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Також позивач вважає, що місце проживання доньок необхідно визначити з нею, оскільки саме батько створює умови для конфліктів та формує враження у дітей що саме матір є причиною всіх негараздів в сім`ї. батько потурає дітям у всіх витівках і пустощах, не застосовує обмеження чи заборону неприйнятної соціальної поведінки дітей, унеможливлює належне виховання з боку матері, влаштовуючи сварки кожного разу, коли мати намагається пояснити їм неприйнятність їхніх дій та вчинків та сформувати адекватну модель соціальної поведінки. Також батько не бере участі у фінансовому забезпеченні дітей та чинить перешкоди у намаганні матері розвивати свій бізнес. [PERSON] протягом місяця не цікавився тим, що молодша донька пішла до дитячого садочку, також заперечував проти того, щоб дитина відвідувала групу продовженого дня, при цьому переклав обов`язки щодо годування та виконання домашніх завдань на матір дитини, яка в свою чергу намагалась поєднати ці обов`язки із роботою, оскільки батько фактично від цього самоусунувся. Щодо старшої доньки, то вона зовсім не спілкується із батьком, оскільки він застосовував щодо неї фізичну силу, кричав, штовхав та принижував. Позивач вважає, що у [PERSON] відсутні навики виховання дітей, стверджує, що він чинить домашнє насильство, зовсім не виконує свої обов`язки по господарству та в побуті, в той час як вона має педагогічну освіту, працювала тренером, весь вільний час приділяє дітям, виховує їх, доглядає за ними, працює, забезпечує своїх доньок, а тому необхідно визначити місце їх проживання з нею. Позиція сторони відповідача (позивача за зустрічним позовом). Відповідач заперечував проти задоволення позову в частині визначення місця проживання дітей з матір`ю та просив визначити місце проживання доньок з ним, обґрунтовуючи свою позицію наступним. Він разом з позивачем та доньками проживають у квартирі за адресою [ADDRESS] якої на праві особистої приватної власності належить [PERSON] /т.3 а.с.3-16/. З народження дітей саме він виконує усі обов`язки щодо догляду за дітьми, з народження він забезпечував їх харчування, одяг, необхідні речі, в той час як мати ніде не працювала декілька років після народження першої доньки і при цьому не приймала участі у житті сім`ї як після народження першої дитини, так і після народження другої. Так, батько дітей фактично здійснює всі функції обох батьків: одягає, гуляє, кормить, встає вночі до молодшої доньки, забезпечує доньку всім необхідним. Також, він має офіційне працевлаштування та в змозі матеріально забезпечити доньок. У дітей є тісний психологічний зв`язок із батьком, який сформувався в результаті того, що саме він проводить з дітьми багато часу. Мати часто залишає дітей на батька, відправляючись у відрядження, чим фактично визнає, що батько в змозі самостійно забезпечити повноцінний догляд за дітьми. Загалом, мати не приділяє достатньої уваги дітям та майне про них не турбується, а зайнята лише розвитком власного бізнесу, який має для неї першочергове значення. Крім того, відповідач вважає, що позивач за станом здоров`я не в змозі забезпечити повноцінний догляд за дітьми, оскільки вона сама постійно скаржиться на болі, тиск, алергію і таке інше, чим завжди виправдовує невиконання своїх батьківських обов`язків. Батько дуже любить своїх дітей, дбає про них, проводить з ними багато часу та не має наміру перешкоджати матері у необмеженому спілкуванні з доньками. Щодо задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу [PERSON] не заперечував. Заяви, клопотання, процесуальні дії суду. 25.09.2018 ухвалою судді [PERSON] відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.01.2019 /т.1 а.с.21-22/. 20.11.2018 надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей з батьком, до якого додано заяву про виклик свідків, заяву про забезпечення позову, заяву про призначення судово-психологічної експертизи /т.1 а.с.48-131/. 20.11.2018 від [PERSON] надійшов відзив на первісну позовну заяву /т.1 а.с. 132-200/. 30.01.2019 підготовче засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді [PERSON] на лікарняному /т.1 а.с.41/. 06.06.2019 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 17.09.2019 /т.1 а.с.45-46/. У підготовчому засіданні 17.09.2019 оголошено перерву до 21.01.2020 /т.1 а.с.202/. У підготовчому засіданні 21.01.2020 задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи, закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду на 11.02.2020 /т.1 а.с.213-214,215/. У судовому засіданні 11.02.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, оголошено перерву у судовому засіданні до 08.05.2020 /т.1 а.с.217-218,220-221/ 08.05.2020 судове засідання не відбулось з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену корона вірусом COVID-19. Судове засідання призначено на 22.07.2020. /т.1 а.с.225, 226/. 09.09.2020 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану цивільну справу передано на розгляд судді Заставенко М.О. у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади судді Дарницького районного сулу м. Києва /т.1 а.с.227,228/. Ухвалою судді Заставенко М.О. від 15.09.2020 цивільну справу прийнято до провадження, призначено судове засідання на 11.11.2020 /т.1 а.с.229/ 11.11.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи /т.1 а.с.235/. У судовому засіданні протокольною ухвалою суду у задоволенні клопотання представника позивача відмовлено, визнано причини неявки позивача та його представника не поважними, відкладено розгляд справи на 02.02.2021 /т.1 а.с.236/. У судовому засіданні 02.02.2021 протокольною ухвалою суду постановлено перейти на стадію підготовчого провадження, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення підготовчого провадження, частково задоволенно клопотання представника відповідача про виклик свідків, а саме в частині виклику та допиту в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , частково задоволено клопотання позивача про виклик свідків, а саме в частині виклику та допиту в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 14.04.2021 /т.1 а.с.245-246/. 09.04.2021 від представника Служби надійшло повідомлення про неможливість надання Висновку /т.2 а.с.7/. 14.04.2021 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи /т.2 а.с.3-4/ Судове засідання, призначене на 14.04.2021 не відбулось. Розгляд справи призначено на 24.06.2021 /а.с.5-6/. 24.06.2021 від відповідача за зустрічним позовом [PERSON] надійшов відзив на зустрічний позов /т.2 а.с.8-109/. 24.06.2021 від [PERSON] надійшло клопотання про виклик свідка [PERSON] /т.2 а.с.110-112/. У судовому засіданні 24.06.2021 прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи відзив на зустрічний позов, задоволено клопотання про виклик свідка, відкладено судовий розгляд на 17.08.2021 /т.2 а.с.115/. 13.07.2022 від [PERSON] надійшла відповідь на відзив на первісний позов /т.2 а.с.118-130/. 21.07.2021 від позивача за зустрічним позовом [PERSON] надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов /т.2 а.с.131-162/. 27.07.2021 від [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив на первісний позов /т.2 а.с.163-181/. 09.08.2021 від відповідача за зустрічним позовом [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов /т.2 а.с.182-192/. У судовому засіданні 17.08.2021 заяви по суті прийняті до розгляду та долучені до матеріалів справи, заслухано вступне слово [PERSON] та її представника, а також [PERSON] , у судовому засіданні оголошено перерву до 13.10.2021 /т.2 а.с.193/. 11.10.2022 від представника [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів /т.3 а.с.1-20/. 13.10.2021 від представника [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи /т.3 а.с.21-22/. У судовому засіданні 13.10.2021 задоволено клопотання про долучення доказів, судове засідання відкладено на 27.10.2022 /а.с.23/. 27.10.2021 від представника Служби надійшло повідомлення про неможливість надання Висновку /т.3 а.с.25/. У судовому 27.10.2021 заслухано вступне слово представника [PERSON] , розпочато дослідження письмових та електронних доказів, у судовому засіданні оголошено перерву до 09.12.2021 /т.3 а.с.26/ 28.10.2021 від представника Служби надійшло повідомлення про неможливість надання Висновку /т.3 а.с.29/. 06.12.2021 від [PERSON] надійшло клопотання про приєднання доказів /т.3 а.с.30-37/. 09.12.2021 від представника [PERSON] надійшли заперечення на клопотання про приєднання доказів /т.3 а.с.38-40/. У судовому засіданні 09.12.2021 частково задоволено клопотання про долучено доказів, долучено до матеріалів справи заперечення, продовжено дослідження письмових та електронних доказів, в судовому засіданні оголошено перерву до 20.01.2022 /т.3 а.с.41/. Ухвалою від 09.12.2021 витребувано з Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування передбачений статтею 19 Сімейного кодексу України письмовий висновок щодо розв`язання спору /т.3 а.с.43/ 14.12.2021 від представника Служби надійшло повідомлення про неможливість надання Висновку /т.3 а.с.46/. 17.01.2022 від [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів /т.3 а.с.47-54/. 19.01.2022 від [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи /т.3 а.с.55-56/. 20.01.2022 від представника [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи /т.3 а.с.57-68/. У судовому засіданні 20.01.2022 відкладено розгляд клопотання про витребування доказів, судове засідання відкладено на 24.02.2022 /т.3 а.с.69/. У судове засідання 24.02.2022 сторони не прибули, судове засідання відкладено на 17.05.2022 /а.с.73/. 21.02.2022 з Служби надійшов Висновок /т.3 а.с.76-79/. У судовому засіданні 17.05.2022 приєднано Висновок до матеріалів справи, відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів /т.3 а.с.88/. 20.06.2022 від [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів /т.3 а.с.95-99/. 21.06.2022 від [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів /т.3 а.с.100-128/. 21.06.2022 від [PERSON] надійшли додаткові пояснення щодо викладення заперечень проти Висновку /т.3 а.с.129-135/. У судовому засіданні 22.06.2022 задоволено клопотання про витребування доказів, приєднано до матеріалів справи клопотання про долучення доказів та додаткові пояснення, продовжено дослідження письмових та електронних доказів, оголошена перерва у судовому засіданні до 01.07.2022 /т.3 а.с.136/. Ухвалою від 22.06.2022 витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №18» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) інформацію про те, який діагноз встановлено [PERSON] , [INFO] , яку було госпіталізовано 10.10.2021 /т.3 а.с.138/. 29.06.2022 з Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №18» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшла відповідь /т.3 а.с.141/. 30.06.2022 від [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів /т.3 а.с.142-149/. 30.06.2022 від [PERSON] клопотання про долучення доказів /т.3 а.с. 150-155/. 01.07.2022 від [PERSON] надійшли заперечення проти клопотання про долучення доказів /т.3 а.с.156-159/. У судовому засіданні 01.07.2022 допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відмовлено в задоволенні клопотань про долучення доказів, в судовому засіданні оголошено перерву до 08.07.2022 /т.1 а.с.168/ 06.07.2022 від представника [PERSON] надійшла заява про призначення експертизи /т.3 а.с.174-176/. 08.07.2022 від [PERSON] надійшли заперечення проти призначення експертизи /т.3 а.с.177-179/. У судовому засіданні 08.07.2022 приєднано до матеріалів справи відповідь з Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №18» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), досліджено письмові та електронні докази, з`ясовано думку дитини Таміли, відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи, закінчено з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, оголошено перерву перед судовими дебатами до 14.07.2022 /т.3 а.с.181-185/. Судове засідання 14.07.2022 не відбулось через оповіщення про повітряну тривогу, з урахуванням рекомендацій Департаменту муніципальної безпеки ВО КМР (КМДА). Судове засідання призначено на 18.07.2022 /т.3 а.с.189/. У судовому засіданні 18.07.2022 проведено судові дебати, суд видалився до нарадчої кімнати /т.3 а.с.192,193/. Фактичні обставини, встановлені судом. У зареєстрованому шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народились діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . /т.1 а.с.8, 9, 10, 66, 67/. Місце проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровано за адресою [ADDRESS] /т.1 а.с.26, 35, 68, 68/. В період шлюбу подружжя придбали квартиру за адресою [ADDRESS] . На підставі рішення Дарницького районного суду м.Києва від 04.02.2021, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 02.09.2021 за [PERSON] визнано право особистої власності на 74/100 зазначеної вище квартири /т.3 а.с.3-16/. 26/100 квартири перебуває в спільній сумісній власності подружжя. Подружжя разом з дітьми проживали в зазначеній квартирі разом до кінця лютого-початку березня 2022 року. Станом на день винесення рішення [PERSON] разом з доньками фактично перебувають у Федеративній Республіці Німеччина. [PERSON] працює у ТОВ Авіакомпанія «Меридіан» на посаді начальника штабу льотного загону /т. 1 а.с.93, т.2 а.с.153/. За місцем роботи характеризується позитивно /т.2 а.с.154, 155/. З Протоколу психоконсультаційного дослідження від 27.09.2018 судом встановлено, що [PERSON] має стан підвищеної тривожності, має сильну емоційну прив`язаність до батька, бажає благополучного клімату в сім`ї, відчуття безпеки, а особистість матері викликає у дитини травматичні переживання /т.1 а.с.94/. Таміла є пацієнтом стоматологічної клініки, усі візити в яку проходили в супроводі батька, який був платником усіх послуг, що вбачається із Довідки головного лікаря «АstraDent» /т.1 а.с.95/. З 2013 по 31.05.2015 [PERSON] відвідувала дошкільний дитячий заклад №126, куди приводив та звідки забирав її батько, спілкувався з вихователями, цікавився досягненнями дитини, брав активну участь у житті доньки та оплачував відвідування закладу /т.1 а.с.96/. З Довідки від 28.09.2018, виданою заступником Головного лікаря Медичного центру «Кем Стоматологія» ПАТ «Трест Київелектромонтаж» суду відомо, що з 2017 по день надання довідки [PERSON] проходила курс терапевтичного лікування, візити дитини в клініку здійснювались у супроводі батька, який оплачував послуги лікування /т.1 а.с.97,99/. Таміла є пацієнткою клініки ПП «Сакрамед-2005», на прийом до лікаря завжди приходить з батьком, який і є платником послуг донці /т.1 а.с.98/. Курс лікування з ортодонтії протягом 2018 року Таміла проходила у ТОВ «Мамс Дент», куди завжди приходила у супроводі батька, який є платником послуг /т.1 а.с.100/. Таміла є ученицею гімназії міжнародних відносин №323, має достатній та високий рівень навчальних досягнень, всебічно розвинена, гімназію відвідує постійно, дисциплінована, її фізичний та розумовий розвиток відповідає віку. Мати дитини бере участь у шкільному та повсякденному житті [PERSON] , батько приводить доньку до школи та забирає її, цікавиться успіхами та труднощами /т.1 а.с.101/. В інтересах доньки [PERSON] , батьком укладено договір про надання комплексу послуг з розміщення, тимчасового проживання, харчування та організації дозвілля для дитини у «Сімейному кінному клубі «Дергачов» /т.1 а.с.102-105/. [PERSON] від власного імені та від імені [PERSON] укладено Договори про надання спортивно-оздоровчих послуг від 30.08.2013 та від 0.08.2013, а також від 12.12.2014 та від 12.12.2014 та в період з 03.11.2013 по 11.10.2014, а також з 18.02.2015 по 01.07.2015 [PERSON] 35 раз відвідувала заняття /а.с.106,107, 109,110/. Постановами Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2018, від 16.04.2020 та від 06.05.2021 справи про адміністративне правопорушення складені у відношенні [PERSON] , [INFO] , за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення /т.1 а.с.112-113, 146-147,148-149,150-151/. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.09.2019 [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП /т.2 а.с.21-22/. 05.05.2021 було видано Терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] щодо постраждалої [PERSON] /т.2 а.с.23/. Дохід [PERSON] за 2016 рік склав 398 579,68 грн, за 2017 рік - 603 963,51 грн /т.2 а.с.27-28/. В інтересах дітей [PERSON] у 2020-2021 роках укладено Договір з організації дозвілля, декларації про вибір лікаря, Договір про надання платних послуг з ортодонтії /т.2 а.с.54-60,76,86-90/ . [PERSON] закінчила Донецький політехнічний технікум за спеціальністю «Фізичне виховання» і здобула кваліфікацію викладача-організатора фізичної культури /т.2 а.с.81,82/. Протоколом психоконсультативного дослідження від 24.03.2021 встановлено, що психологічний розвиток [PERSON] відповідає віковій нормі /т.2 а.с.91/. З Висновку наданого Дарницькою районною у місті Києві державної адміністрацією від 17.02.2022, судом встановлено, що питання визначення місця проживання [PERSON] та [PERSON] розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини, на якій були присутні батько, мати та дитина [PERSON] . Дитина повідомила, що ображена на батька, оскільки батьки постійно сваряться, батько ображав матір, тому дівчинка надає перевагу проживати з матір`ю та молодшою сестрою. Служба вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] /т.3 а.с.78-79/. З акту обстеження житлових умов від 08.02.2022 вбачається наступне. Житло за адресою [ADDRESS] складається з трьох кімнат, у дітей окрема дитяча кімната, квартира з усіма комунальними зручностями, повноцінно оснащене меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічний стан задовільний. У дітей в кімнаті подвійне ліжко, стіл письмовий, стілець, наявний одяг за сезоном, зберігається у гардеробній кімнаті, є місце для дозвілля та навчання /т.3 а.с.77/. З 26.02.2022 по 19.05.2022 [PERSON] був залучений до Територіальної оборони /т.3 а.с.124/. 10.10.2021 [PERSON] було госпіталізовано та встановлено діагноз «стан після генералізованого судомного нападу, вперше в житті» /т.3 а.с.141/. З показань свідків судом встановлено наступне. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він є братом [PERSON] . Проживав у них 2,5 роки, відносини у подружжя були нормальні, однак варто було [PERSON] щось запропонувати, для прикладу, піти в ресторан, [PERSON] відразу починав сварку, загалом за будь-яким маленьким приводом слідував великий скандал. [PERSON] асоціальна людина, у нього мало друзів. Дітьми він не займався, лише давав бавитись планшетом і займався своїми справами, йому було легше все їм заборонити робити. Старша донька повідомила йому, що перестала грати в теніс, тому що батько сказав, що вона пітніє. Після народження молодшої доньки [PERSON] місяць не жив в квартирі під приводом хвороби. Він часто бачився з дітьми [PERSON] , вони його звуть «любимий борода», вони разом відпочивали в Туреччині, але [PERSON] і [PERSON] там часто сварились. [PERSON] називає його сестру - свою дружину «дебілом» або «придур`ю». Загалом вільний час батько з дітьми не проводив, а мати завжди влаштовувала активне дозвілля. [PERSON] забирав у [PERSON] всі зароблені нею кошти і говорив що цього мало. Коли сестра припинила віддавати гроші [PERSON] , він пішов на роботу. Дітей постійно утримувала [PERSON] , одного разу батько купив дитині ботинки, які були на три розмірі більші. Якщо він вчив з дітьми уроки, це завжди закінчувалось зі сльозами дітей. Таміла одного разу розказувала, що батько вигнав її з дома, загалом, вона його не поважає, він для неї не авторитет, а [PERSON] виросла в стані розлучення батьків, для неї всі їхні конфлікти є нормою. Були випадки коли батько навмисно затягував видачу довіреності для виїзду матері с донькою за кордон, приховував документи, одна поїздка навіть не відбулась з цієї причини. Коли почались бойові дії в Києві, [PERSON] надав довіреність на виїзд матері з дітьми за кордон. З показань свідка [PERSON] суду відомо, що вона є сестрою [PERSON] . Вказала, що відносини у подружжя [PERSON] погіршились, коли [PERSON] була вагітна другою дитиною. [PERSON] турботливий батько, гіпер відповідальний, виконує домашні обов`язки жінки. До 2018 року вони разом часто відвідували будинок [PERSON] , однак після початку процесу розлучення, [PERSON] перестала приїжджати, [PERSON] приїжджав тільки з [PERSON] , казав, що [PERSON] його не визнає. Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] часто їздила у відрядження і залишала дітей на батька. Свідок [PERSON] вказав, що з [PERSON] знайомий приблизно з 1992-1993 року, з 2003 року почали разом працювати. [PERSON] заробляв від 1 000 до 10 000 доларів. Він є дуже турботливий, часто відпрошувався з роботи для догляду за дітьми. Коли сім`я [PERSON] в повному складі приїздила в гості, то за дітей турбувався [PERSON] . Коли почалась історія з поділом майна, [PERSON] просився жити в офісі, часто приводив в офіс дітей. [PERSON] повідомила суду наступні обставини. Вона не спілкується батьком, він їй телефонує тільки для того щоб поговорити з [PERSON] , найчастіше це буває перед судовими засіданнями. Він постійно кидався на маму, говорив образливі речі, це почалось після того, як мама подала на розлучення. Після початку процесу розлучення [PERSON] почала допомагати мамі з обов`язками по дому, до цього їй батько забороняв робити будь-що. Він не цікавиться життям [PERSON] , коли вона їхала в табір чи будь-куди, батько про це міг дізнатися тільки коли вже бачив доньку з чемоданом. Він часто міг залишити її з сестрою самих, а сам йшов гуляти. З мамою вона активно проводить час, багато гуляють, їздили на море, коли Таміли щось необхідно, мама їй все купує. Батько казав що надішле гроші на подарунок їй на день народження, але не надіслав. Таміла дуже любить домашніх тварин, але батько завжди був проти. Коли в неї померла морська свинка, батько сказав що це через те, що [PERSON] не мила їй лапки, а кішку він іноді ображає. Зараз [PERSON] разом із сестрою, мамою та бабусею проживають в Німеччині, виїхали після початку бойових дій. В Німеччині їй жити спокійніше. З відеозаписів, долучених [PERSON] до відзиву, судом встановлено наступне. На першому відеозаписі зафіксовано, як [PERSON] з донькою повідомляють, що повернулись додому з поїздки, в квартирі безлад, на всі їхні питання щодо обстановки в домі батько відповідає наказом закрити рота. На другому відеозаписі мати знімає розмову з [PERSON] , де дитина повідомляє, що батько їй сказав, що вони з мамою розлучаться, мама знайде собі іншого чоловіка, який буде погано відноситись до дівчат, а тому їй треба залишитись жити з ним. На третьому та четвертому відео зафіксовано повний розгардіяш в домі, всюди брудний посуд та розкидані речі, батько з дитиною дивляться телевізор. На п`ятому відео дитина зафіксовувала як батько знімає на відео [PERSON] сидячи на пасажирському сидінні та говорить, що [PERSON] не можна так довго їздити за кермом. На шостому та восьмому відео [PERSON] знімає постільну білизну та коментує, що [PERSON] спав на ній з вересня 2019 по січень 2020. На сьомому відео [PERSON] заходить до ванної кімнати в той час, як [PERSON] має намір прийняти душ та просить його вийти. На дев`ятому відео фіксується розмова батька з дитиною, де батько говорить дитині іти геть, чесати до своєї мами. Дитина відповідає, що він всіх ображає і було б добре, якби його не було і він не жив з ними. На десятому відео дитина говорить до батька, що б він не підходив до неї, на що [PERSON] відповідає щоб вона виступала до своєї мами і називає дурочкою. Дитина відповідає що він сам дурень. На запитання [PERSON] скільки можна влаштовувати істерики, відповідає наказом привезти себе в порядок, прикрити білизну та целюлітний зад, оскільки вона виглядаєш огидно. На одинадцятому відео [PERSON] різко входить у ванну кімнату, коли [PERSON] приймала ванну, та змушував її звільнити. На дванадцятому відео [PERSON] наказує дружині йти геть, називає непорозумінням і не відповідає на її питання чому він так з нею говорить. На тринадцятому відео на кухні при дітях батько обзиває матір, закликає закрити рота, каже не заважати йому на кухні, підвищує голос. Мати спокійно розмовляє з дітьми. На чотирнадцятому відео донька безліч разів просить тата встати з одягу, на який він сів. Коли батько побачив, що вона знімає це на відео, він різко забрав телефон. На п`ятнадцятому відео на запитання [PERSON] навіщо [PERSON] годує дітей цукерками о 22.30 вечора, останній наказує їй іти геть та називає непорозумінням і мерзотником. На шістнадцятому відео зафіксовано штовханину, крики та плач дітей. На сімнадцятому відео [PERSON] фіксує порушення [PERSON] термінового заборонного припису. На вісімнадцятому відео зафіксовано як батько штовхнув дитину під час того як вона заважала йому знімати відео, дитина каже що не хоче його бачити, він починає штовханину з [PERSON] після її прохання вибачитись перед донькою. На дев`ятнадцятому відео [PERSON] знімає як [PERSON] заходить в кімнату до [PERSON] кидаючи в неї постільну білизну, коли вона каже щоб він забрав свою брудну білизну, він відповідає їй щоб вона йшла геть та називає виродком. З відеозаписів, наданих [PERSON] разом з клопотанням про долучення доказів, судом встановлено наступне. На перших двох відео зафіксоване застелене ліжко постільною білизною з дірками. На третьому відео на багаторазові прохання [PERSON] та дітей взяти чайник для приготування чаю, [PERSON] відповідає [PERSON] щоб вона йшла геть, називає її лайливими словами, каже, що в цьому домі все за визначенням його, наказує закрити рота. Також проганяє [PERSON] , а [PERSON] говорить що зараз дасть чайник, але не дає. На четвертому відео на запитання [PERSON] чому [PERSON] увійшов в її кімнату, останній відповідає запитанням чому вона такий придурок. На п`ятому відео [PERSON] у вкрай грубій формі називає [PERSON] лайливими словами та наказує забирати свої відсотки та валити геть. На сьомому відео дитиною зафіксовано тривалий монолог [PERSON] в бік [PERSON] , повний образливих слів, лайки, наказів забиратись геть. [PERSON] погрожує [PERSON] що остання ще дізнається що таке насилля. Коли мати поклала на плече дитині руку і остання сказала що рука холодна, батько прокоментував, звертаючись до дитини, що не варто сміятись і переводити в жарти коли непорозуміння торкається тебе рукою. Під час розмови мами з донькою, батько перекривлює маму. На восьмому відео дитина просить батька не заходити в її кімнату, тому що після цього її доводиться провітрювати, на що він відповідає щоб вона закрила рота, називаючи її кретином та ідіотом, каже що говорить правду, стверджує, що вона не принцеса, наказує їй забиратись геть. Коли мати запитує куди іти дитині, він відповідає що б ішла на її червону рожу. Батько називає дитину гидотою, матір називає образливими словами, говорить, що вона всім неприємна, що в ній немає нічого жіночого, що вона віджимає у людей гроші, не заробляє, треться біля нього, в той час як це він заробив собі на квартиру та автомобіль. [PERSON] стверджує, що [PERSON] в квартирі бути не повинно, наказує мати повагу, забиратись геть та повідомляє, що вона йому не потрібна, їхні відносини закінчились. На завершення, батько посилає дитину і наказує заткнутись. На дев`ятому відео [PERSON] просить вийти з ванни бо вона роздягнена, на що він відповідає [PERSON] іти геть звідси і йде сам. На десятому відео [PERSON] запитує батька навіщо було купувати кондиціонери, якщо ними не можна користуватись коли в квартирі душно, на що він відповідає, що пульти не можна брати та назвав [PERSON] образливими словами. З відеозаписів, наданих [PERSON] судом встановлено наступне. На першому відео молодша дитина плаче, мама її вдягає. Батько просить взяти дитину, називає матір симулянтом і маніпулятором. Батько говорить, що матір не дає йому дитину, при цьому з розмови зрозуміло, що батько вклав дитину спати, дитина прокинулась і почала плакати, мама збирає її на прогулянку. Між батьками відбувається напружена розмова, дитина періодично плаче, періодично заспокоюється, періодично проситься до тата. На другому відео фіксується момент написання [PERSON] заяви при співробітнику поліції. Норми права та мотиви їх застосування. За своєю суттю дані спірні правовідносини є сімейними відносинами, які регулюються положеннями Конвенції про права дитини (далі - Конвенція), Сімейним кодексом України (далі - СК України), Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими правовими актами. Згідно зі статтею 19 ЦПК України справи, що виникають, зокрема, з сімейних правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України). Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СКУ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на це суд вважає, що позовна заява в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дітей. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Правовідносини батьків щодо визначення місця проживання дитини врегульовані статтею 160 СК України, частина 1 якої визначає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 цього Кодексу передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Сукупність установлених у цій справі обставин дає підстави для висновку, що між [PERSON] та [PERSON] дійсно виник спір щодо визначення місця проживання [PERSON] та [PERSON] . Під час розгляду справи судом встановлено, що між матір`ю та батьком існують відверто неприязні відносини, що прямо впливають на відносини між ними та їхніми дітьми, що безумовно порушує ї нормальну життєдіяльність та негативно впливає на розвиток дітей. У рішенні ЄСПЛ «Хант проти України» від 07.12.2006, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. У рішенні ЄСПЛ «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. У зв`язку із зазначеним при визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесів вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживають разом з батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] . Атмосфера в сім`ї, яку створили батьки, є неблагополучною, та несприятливою для комфортного та повноцінного зростання дітей, не спрямованою на розвиток їх особистості в дусі поваги та виховання у мирі, милосерді, забезпеченні рівноправності всіх членів суспільства, злагоді та дружбі. Так, між батьками [PERSON] та [PERSON] існує триваючий конфлікт та відверто неприязні відносини один до одного. При цьому, з доказів, які були надані суду, можна зробити висновок, що батьки далекі від розуміння важливості авторитету батька як символу захисту і опори та матері як символу спокою, добра і любові в очах та свідомості двох дітей, які на прикладі своєї родини в дорослому житті створять власні сім`ї. Своє відношення один до одного, яке характеризується відвертою зневагою та відкритою ненавистю, а також небажанням налагодження діалогу, чути та іти на компроміс, мати та батько неодноразово продемонстрували у численних судових засіданнях. При цьому, попри намагання суду встановити початкову причину конфлікту та схилити батьків до діалогу, сторони такого бажання не продемонстрували. [PERSON] , бажаючи визначити місце проживання дітей з ним, як на підтвердження того, що дітям буде краще проживати з батьком надав докази того, що він є власником 74/100 квартири за адресою [ADDRESS] , де [PERSON] та [PERSON] мають зареєстроване місце проживання, а також підтвердження того, що він має постійне місце працевлаштування та позитивну характеристику з місця роботи. Також, батько в інтересах дитини укладав велику кількість договорів зі стоматологічними клініками та зі спортивним клубом, де платниками послуг був батько та які дитина відвідувала у його супроводі. Також, дошкільний дитячий заклад [PERSON] відвідувала у супроводі батька, який спілкувався з вихователями, цікавився досягненнями дитини, брав активну участь у житті доньки та оплачував відвідування закладу. Однак [PERSON] протягом всього розгляду справи так і не надано відомостей про доходи, хоча матеріальне забезпечення дітей є одним з основних обов`язком батьків. Велика кількість договорів зі стоматологічними клініками говорить про те, що батьком не вибірково ставився до вибору лікаря Таміли. Турбота про здоров`я дитини є його обов`язком, а його виконання не може бути єдиною підставою для визначення місця проживання дітей з ним. Попри те, суду доведено той факт, що до 2018 року здоров`ям та дозвіллям Таміли батько займався, що також підтвердили і свідки [PERSON] та [PERSON] . Наданий [PERSON] протокол психоконсультаційного дослідження від 27.09.2018, з якого судом встановлено, що [PERSON] має стан підвищеної тривожності, має сильну емоційну прив`язаність до батька, бажає благополучного клімату в сім`ї, відчуття безпеки, а особистість матері викликає у дитини травматичні переживання спростовується показаннями самої [PERSON] , яка суду повідомила, що вона не спілкується з батьком, він не цікавиться її життям, залишав її з малолітньою сестрою самих вдома, не виконує свої обіцянки, а фактичне проживання окремо від батька для неї є спокійнішим. Ці самі обставини [PERSON] повідомила на комісії з питань захисту прав дитини, на якій також були присутні її батько та мати. З досліджених відеозаписів та показань свідка [PERSON] суд вбачає, що [PERSON] різко негативно відноситься до матері дітей, висловлюється у її бік лайкою та в чоловічому роді, використовує безліч образливих слів та висловів та вчиняє це у присутності своїх доньок. При цьому зрозуміло, що його не бентежить така його поведінка та те, що діти є постійними свідками чвар та скандалів батьків. Таке відношення до жінки з боку батька формує у свідомості доньок стале розуміння, що зневажливе та принизливе ставлення до жінки є повсякденним нормальним явищем. Більш того, [PERSON] в лайливій формі образливими слова звертався також і у бік Таміли, а також застосовував фізичну силу, що підтверджується дослідженими відеозаписами. До того ж, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (чинення домашнього насильства), а також стосовно нього було видано терміновий заборонний припис, що також негативно характеризує батька та його поведінку в сім`ї. Встановлене надає суду можливість зробити висновок, що забезпечення дітям умов для морального, культурного, духовного і соціального розвитку не є його першочерговим інтересом. З міжособового спілкування батьків не вбачається повага до гідності дітей, а батько у спілкуванні з [PERSON] порушує право дитини на честь та гідність. Найкращі інтереси доньок не є предметом його основного піклування. З наданих [PERSON] пояснень у судовому засіданні, суд може зробити висновок, що з мамою вона активно проводить час, вони разом багато гуляють, їздили на море, коли Таміли щось необхідно, мама їй все купує, що також було підтверджено свідком [PERSON] . [PERSON] має стабільних дохід і може забезпечити себе та дітей усім необхідним. Мати дітей в їх інтересах у 2020-2021 роках уклала договори з організації дозвілля, про надання платних послуг з ортодонтії, декларації про вибір лікаря. Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації у своєму висновку висловила за доцільне визначити місце проживання [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Вирішуючи питання про визначення місця проживання [PERSON] та [PERSON] з одним з батьків, суд, з урахуванням встановлених на підставі письмових та електронних доказів, показань свідків, пояснень [PERSON] , висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації обставин приходить до висновку, що визначення місця проживання разом з матір`ю буде відповідати інтересам дітей, що має першочергове значення. З наданих електронних доказів судом встановлено, що попри напружену атмосферу в домі, мати завжди спілкується з дітьми спокійним тоном, намагається захистити їх під час сварок з батьком, забезпечує їм нормальну життєдіяльність, турбується про них. Узагальнюючи наведене, суд звертає увагу, що під час розгляду справи суд прийшов до висновку про те, що щастя та добробут дітей не є основним завданням та першочерговим значенням для батьків [PERSON] та [PERSON] . Напружену атмосферу постійних чвар та сварок, конфлікти, підвищений тон, образи, лайка та фізична сила стали нормальною атмосферою життя дітей. На жодному з багато чисельних відео та фото не видно як діти сміються чи посміхаються, що вони щасливі, що їм добре проводити час в сім`ї, що їм комфортно вдома. Батьки так сильно намагаються показати, який інший з них поганий, що не звертають уваги на те, якими вони є в очах дітей. Мати та батько втрачають авторитет серед своїх доньок, що в кінцевому результаті може призвести до непередбачуваних тяжких наслідків як для самих дітей та їхніх майбутніх сімей, так і для суспільства в цілому. Після вирішення майнових питань між батьками, за умови, що вони остаточно будуть жити окремо, діти матимуть шанс на спокійне життя і залишки дитинства. Відповідно до положень статей 150, 151, 152, 155 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 141 цього Кодексу закріплене правило рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, яке є визначальним принципом регулювання особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. Згідно з цією нормою розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Аналіз наведених норм права в їх сукупності дає підстави для висновку, що принцип рівності прав батьків щодо дитини є похідним від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із суб`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. За нормою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведне, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю відповідатиме їхнім кращим інтересам. Розподіл судових витрат. У відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача за первісним позовом, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 473,20 грн. Витрати, понесені [PERSON] у зв`язком з розглядом його зустрічної позовної заяви, залишаються за ним.

Outcome: approved