Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 1000,00 грн., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.03.2017 гр. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВМW», д.н.з. [NUMBER] по вул. Нижній Вал, 13 в м. Києві, допустив ДТП, зіткнувшись з транспортним засобом марки «Dacia Logan», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду міста Києва від 07.04.2017 [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди була застрахована в товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», за договором (полісом) АК1330514, строком дії з 12.10.2016 по 11.10.2017, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого 100 000,00 грн., з франшизою 1000,00 грн. Позивач, звертаючись до відповідача з вказаним позовом, просив стягнути з останнього франшизу у розмірі 1000,00 грн. Крім матеріальної шкоди, позивачу також було завдано моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 5000,00 грн. 11.02.2019 позивач направив претензію відповідачу, з пропозицією досудового врегулювання спору, однак вона залишилася поза увагою [PERSON] , а відтак, позивач вважає, що вирішення спору можливе лише у судовому порядку. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2019 роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , ТДВ СК «Альфа-гарант» про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2019 позов [PERSON] до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування передано до Печерського районного суду м.Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2019 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2019 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданного 12.11.2011 Смілянським ВРЕР УДАІ у Черкаській області [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Dacia Logan», д.н.з. [NUMBER] . 07.03.2017 близько о 20 годині 20 хвилин в м. Києві по вул. Нижній Вал, 13, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Dacia Logan» д.н.з. [NUMBER] , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснив поворот ліворуч в смузі по якій рухався автомобіль марки «BMW X3» д.н.з. [NUMBER] , який не встиг загальмувати, внаслідок чого відбулося зіткнення з вищевказаним автомобілем, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 07.03.2017 близько о 20 години 20 хвилин в м. Києві по вул. Нижній Вал, 13, [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW X3» д.н.з. [NUMBER] , рухався по трамвайним коліям зустрічного напрямку, чим порушив п.п. 11.9 ПДР України «забороняється виїджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу», внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Dacia Logan» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду міста Києва від 07.04.2017 [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Провадження по справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Апеляційного суду міста Києва від 24.07.2017 Постанову Подільського районного суду м. Києва від 07.04.2017 відносно [PERSON] та [PERSON] , залишено без змін. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. Оскільки вказана вище постанова суду є чинною і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини [PERSON] у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню. Внаслідок дорожньої - транспортної пригоди позивачу заподіяно матеріальної шкоди, яка виявляється у понесених витратах, пов`язані із відновлюваним ремонтом пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК1330514 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого 100 000,00 грн., розмір франшизи становить 1 000, 00 грн. Позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з метою отримання страхового відшкодування. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.03.2020 позов [PERSON] до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено. Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 25 153, 22 грн. у відшкодування майнової шкоди та 8 090, 03 грн. судових витрат. Позивач звернувся до [PERSON] як особи, відповідальної за завдані збитки, про стягнення на свою користь франшизи та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхованої суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин. Оскільки відповідач, є особою відповідальною за завдані збитки власнику автомобіля марки «Dacia Logan», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми франшизи у розмірі 1000,00 грн. Щодо вимоги позову про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., судом встановлено наступне. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно із правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 235/546/18 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачам моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивачі оцінюють заподіяну їм шкоду та з чого вони при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Позивач посилається на те, що йому було завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, яких зазнав [PERSON] у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, однак позивачем не надано доказів на підтвердження факту завдання йому моральної шкоди відповідачем, тому вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial