Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 83156, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 0382/014991-ZP від 30 жовтня 2013 року в розмірі 96556 грн 22 коп. Посилається на\~те,\~що12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 83156, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 0382/014991-ZP від 30 жовтня 2013 року. 09 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. було відкрито виконавче провадження № 68565954 по примусовому виконанню вищезазначеного виконавчого напису. 09 лютого 2022 року приватним виконавцем Микитин О.С. в рамках здійснення виконання за вищезазначеним виконавчим провадженням був накладений арешт на кошти боржника. Про існування відкритого відносно нього виконавчого провадження позивач дізнався із додатку «Дія», будь-яких документів приватним виконавцем на його адресу направлено не було. Зазначає, що дані про нотаріуса, який вчиняв виконавчий напис, взагалі відсутні у Єдиному реєстрі нотаріусів України. На сайті Міністерства юстиції України є наказ № 3897/5 від 01 листопада 2021 року про анулювання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Позивач є боржником за Кредитним договором № 0382/014991-ZP від 30 жовтня 2013 року, укладеним із АТ «Укрсоцбанк», який реорганізований. Будь-яких договірних відносин між позивачем та ТОВ «Вердикт Капітал» не існує, ніяких повідомлень відповідача на адресу [PERSON] не надходило. Вважає, що приватний нотаріус Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, без отримання необхідних документів, прийняла рішення з урахуванням документів, що не відповідають вимогам чинного законодавства, без дотримання умови, що з дня виникнення права вимоги пройшло не більше трьох років. Ухвалою від 24 лютого 2022 року було задоволено заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 68565954, відкритому 09 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. на підставі виконавчого напису, вчиненого 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та зареєстрованого за № 83156, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором. Ухвалою від 10 березня 2022 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. \~ \~ \~ \~У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Треті особи пояснень по суті позову не надали. Ухвалою від 14 березня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Ухвалою від 16 червня 2022 року було задоволено клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про витребування доказів. \~ \~ \~ \~Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено наступне. Із поданих представником позивача доказів вбачається, що 09 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. було відкрито виконавче провадження № 68565954 по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. та зареєстрованого за № 83156 (а.с.19). 09 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. була винесена постанова про арешт коштів боржника ( [PERSON] ) (а.с.20). Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 лютого 2022 року вбачається, що 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 83156, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 0382/014991-ZP від 30 жовтня 2013 року в розмірі 96556 грн 22 коп. 30 жовтня 2013 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0382/014991-ZP. 28 січня 2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС» був укладений Договір відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 0382/014991-ZP від 30 жовтня 2013 року. Згідно Договору відступлення прав вимоги від 29 січня 2019 року до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за вищезазначеним Кредитним договором. \~ \~ \~ \~На виконання ухвали суду від 16 червня 2022 року про направлення копій належним чином завірених документів, що стали підставою для вчинення 12 червня 2021 року виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі № 83156, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 0382/014991-ZP від 30 жовтня 2013 року, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не відреагувала, копії документів на адресу суду не направила. Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50 3акону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Як вбачається із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 22 березня 2021 року по справі № 653/4444/17, суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам статті 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року . Згідно із Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувана та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 3акону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, що врегульовано підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №862/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили. Тобто, виконавчий напис, вчинений на непосвідченому нотаріально кредитному договорі має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на зазначене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Судом встановлено, що підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису є Кредитний договір № 0382/014991-ZP від 30 жовтня 2013 року, укладений між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Доказів того, що даний кредитний договір було посвідчено нотаріально, суду не надано. На запит суду про надання належним чином посвідчених копій документів, які стали підставою для вчинення даного виконавчого, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не відреагувала, копії документів не направила. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо вручення позивачу вимоги про порушення кредитних зобов`язань та пропозиції ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Таким чином, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 18,\~630,\~638,\~1054,\~1055\~ЦК України,\~ст. ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved