Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] відповідно до якого просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.12.2015 року у розмірі 1000 грн. та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з вересня 2004 року, [PERSON] , та [PERSON] , перебували у цивільному шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки було припинено з 2008 року, з відповідачем проживають окремо, дитина проживає із матір`ю. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області у справі №323/3453/15-ц від 14.12.2015 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1000, 00 гривень щомісячно, починаючи з 18.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте,\~такий розмір\~аліментів не\~є достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини,\~зазначена сума\~не відповідає\~вимогам сьогодення.Наразі обставини з часу прийняття вказаного рішення змінилися, розмір споживчих цін на товари, необхідні для забезпечення та утримання дитини, а також прожитковий мінімум, встановлений для дітей відповідного віку, постійно змінюється у бік підвищення. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини у розмірі 1000 грн. є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і на теперішній час не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. Позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у зазначеному в позовній заяві розмірі, оскільки інших утриманців не має, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати та отримувати дохід. Ухвалою суду від 24.01.2022 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до\~ст. 274 ЦПК України\~вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явилась, 20.05.2022 року надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Заочним Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.12.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 18.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того зазначеним рішенням суду [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Станом на час розгляду справи, дитина ще не досягла повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до\~ст. 192 Сімейного Кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.181,192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів, шляхом зміни способу присудження аліментів, не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного Кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183,192 Сімейного Кодексу України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2022 рік установлено у 2022 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні Отже, на час звернення позивачки до суду із позовною заявою про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення та на час розгляду справи мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років має становити в місяць не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. та є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку і на теперішній час не забезпечує найкращих інтересів дітей. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що визначений судом розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення суду від 14.12.2015 року, не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитину розмірі по ј частині доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення Позивачем зазначено про те, що [PERSON] утриманців не має, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати та отримувати дохід. Відповідач, в свою чергу, жодних заперечень та доказів на спростування зазначеного не надав. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до\~ ст. 182 СК України,\~матеріальне становище платника аліментів та позивача. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позову [PERSON] \~прозміну\~порядку та\~способу стягнення\~аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved