Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

31.01.2020 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що з 29.07.2008 р. між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ним був укладений кредитний договір № 11377262000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 59 900 доларів США з розрахунку 13,5 % річних на строк з 29.07.2008 р. по 29.07.2023 р. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05.09.2014 р. з нього та поручителя на користь ПАТ «Дельта Банк», якому відступлено право вимоги за кредитним та забезпечувальним договорами, стягнуто заборгованість за кредитним договором на суму 804 589,10 грн. та судовий збір у розмірі 3654,00 грн. При ознайомленні 30.01.2020 р. у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м.Запоріжжі з матеріалами виконавчого провадження № 51148101 позивач дізнався, що в рамках цього виконавчого провадження звернуто стягнення на його нерухоме майно, а саме будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Будинок був реалізований на електронних торгах, результати яких оформлено протоколом № 548535 від 12.12.2019 р., переможцем торгів визнано [PERSON] . Позивач вважає, що при проведенні торгів допущено істотні порушення вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання таких торгів недійсними, оскільки такі порушення вплинули на результати їх проведення, чим порушено права позивача. Правова природа продажу арештованого майна шляхом проведення електронних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст.203, 215 ЦК) про недійсність правочину, як такого, що не відповідає вимогам Закону. Відповідно до п.1 р.2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 - реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки), відповідно до ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження». Так відповідно до технічного паспорту від 05.03.2012 р. загальна площа будинку складає 193,7 кв.м. Загальна площа будинку у 193,7 кв.м. також підтверджується у заявці виконавчої служби на реалізацію арештованого майна від 12.11.2019 р. № 39413/11. Проте, у звіті № 149/19 від 31.10.2019 р. про визначення ринкової вартості нерухомого майна щодо вартості будинку складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] було проведено оцінку будинку за адресою: [ADDRESS] площа якого складала 60,7 кв.м. При проведенні оцінки майна було порушено п.50 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 р. № 1440. Суб`єкт оціночної діяльності не здійснив фактичного обстеження будинку, а не проведення огляду (обстеження) об`єкту оцінки має прямий вплив на правильність визначення ринкової вартості майна. Звіт № 149/19 від 31.10.2019 р. позивач не отримував та був з ним ознайомлений лише 30.01.2020 р. Крім того, начальником Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжі на реалізацію арештованого майна від 12.11.2019 р. № 39413/11 передається до ЗФ ДП «СЕТАМ» на реалізацію будинок, загальною площею 193,70 кв.м. Проте, до заявки додається звіт № 149/19 від 31.10.2019 р. про визначення ринкової вартості нерухомого майна щодо вартості будинку складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , в якому проведено оцінку будинку загальною площею 60,7 кв.м. Відповідно, електронні торги 12.12.2019 р. були проведені відносно продажу будинку загальною площею 193,70 кв.м., але за ціною визначеною із розрахунку загальної площі будинку у 60,7 кв.м. Таким чином, працівниками Шевченківського ВДВМ у м.Запоріжжі було передано на торги будинок за оцінкою, яка не відповідає технічним даним (площі) цього будинку. Тобто заявка на реалізацію майна складена з порушенням п.2 р.2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, оскільки до неї не долучено фото та відеоматеріалів щодо майна, яке передається на реалізацію, що істотним чином вплинуло на формування купівельної привабливості реалізованого майна та створення конкурентного середовища на торгах - інші учасники торгів не можуть оцінити потребу у такому майні не маючи навіть уявлення про те, як воно виглядає. За позовом [PERSON] просить визнати недійсним звіт № 149/19 від 31.10.2019 р. про визначення ринкової вартості нерухомого майна щодо вартості будинку складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , яким було проведено оцінку будинку за адресою: [ADDRESS] ; визнати електронні торги з продажу належного йому будинку за адресою: [ADDRESS] , оформлені протоколом № 548535 проведення електронних торгів від 12.12.2019 р., переможцем яких визнано [PERSON] та акт про проведені електронні торги від 12.12.2019 р. недійсними; судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою від 14.02.2020 р. відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 23.03.2020 р. 23.03.2020 р. підготовче судове засідання відкладено на 07.05.2020 р. через зайнятість судді в іншому провадженні. 07.05.2020 р. підготовче судове засідання відкладено на 10.06.2020 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 10.06.2020 р. підготовче судове засідання відкладено на 23.07.2020 р. на підставі п.2 ч.2 ст.198 ЦПК України. 23.07.2020 р. підготовче судове засідання відкладено на 20.08.2020 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 20.08.2020 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 12.10.2020 р. 12.10.2020 р. розгляд справи відкладено на 15.12.2020 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні. 15.12.2020 р. розгляд справи відкладено на 30.03.2021 р. у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. 30.03.2021 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 07.06.2021 р. на підставі ч.2 ст.240 ЦПК України. 07.06.2021 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 02.09.2021 р. у зв`язку з перебування судді в нарадчій кімнаті. 02.09.2021 р. розгляд справи відкладено на 05.11.2021 р., а 05.11.2021 р. на 09.12.2021 р. через відпустку судді. 09.12.2021 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 23.12.2021 р. на підставі ч.2 ст.240 ЦПК України. 23.12.2021 р. розгляд справи відкладено на 03.03.2022 р. у зв`язку з неможливістю проведення фіксації судового процесу через відсутність електропостачання. 03.03.2022 р. розгляд справи відкладено на 12.05.2022 р. на підставі наказу № 5 від 01.03.2022 р. 12.05.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 22.06.2022 р. за клопотанням представника третьої особи на підставі ч.1 ст.240, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 22.06.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 18.07.2022 р. на підставі ч.2 ст.240 ЦПК України. 18.07.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 27.07.2022 р. перед судовими дебатами. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та письмовому виступі у судових дебатах (т.3 а.с.18-21). Представник відповідача Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжі в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов (т.1 а.с.79-90). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, зазначивши підставив письмовій промові у судових дебатах (т.3 а.с.22-24). Представник третьої особи - ТОВ «Укрдебт Плюс» просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових поясненнях (т.2 а.с.165-166). Представник ДП «СЕТАМ» направив до суду відзив на позов (т.2 а.с.78-83), за змістом якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог та розглядати справу без його участі. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Представник третьої особи - ПАТ «Дельта Банк» до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, пояснень по суті позову не подавав. Суд розглянув справу без участі представника третьої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, третіх осіб та інших учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом з наданих сторонами письмових доказів, Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 20.05.2015 р. було видано виконавчий лист у справі № 336/3578/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно яких стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 804 589,10 грн., з яких: тіло кредиту - 583 818,38 грн., заборгованість за відсотками - 220 770,73 грн. (т.2 а.с.61-62). Вказаний виконавчий лист був пред`явлений стягувачем для примусового виконання до Шевченківського ВДВС. 13.05.2016 р. державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51148101 (т.2 а.с.57) щодо примусового виконання виконавчого листа № 336/3578/14-ц від 20.03.2015 р., виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості в сумі 804589,10 грн. Під час виконання рішення суду державним виконавцем було отримано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно яких 23.09.2008 р. за [PERSON] було зареєстровано на праві приватної власності житловий будинок по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. за реєстровим номером 3720 (т.2 а.с.27-28). Згідно цього ж реєстру, 29.07.2008 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. внесено обтяження - заборона відчудження на нерухоме майно житловий будинок по [ADDRESS] на підставі договору іпотеки № 3700, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО, де обтяжувачем був ПАТ «Дельта Банк». 24 жовтня 2019 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника. Виконавчі дії проведені у присутності понятих (т.1 а.с.214-216). Згідно супровідного листа від 24.10.2018 року державним виконавцем направлено копії постанови про опис та арешт майна боржника від 24.10.2019 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] (т.1 а.с.213). 24.10.2019 року заступником начальника Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, у відповідності до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (т.1 а.с.211-212). Згідно звіту № 149/19 визначення ринкової вартості нерухомого майна від 31.10.2019 р., наданого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] з метою визначення початкової (стартової) вартості об`єкта оцінки для реалізації його з публічних торгів, ринкова вартість недобудованого житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , становить 162 228,00 грн. (т.1 а.с.148-167). 01.11.2019 р. в.о.начальника Шевченківського ВДВС складено повідомлення про результати визначення вартості майна (т.1 а.с.198-199). В подальшому, на підставі заявки державного виконавця на реалізацію арештованого майна від 12.11.2019 року № 39413/11 (т.1 а.с.143-146), ДП «Сетам» було проведено аукціон. Згідно протоколу № 458535 проведення електронних торгів від 03.01.2020 року переможцем торгів з реалізації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] визнано [PERSON] (т.1 а.с.5-6,7). Згідно свідоцтва від 22 січня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусовую В.О., відповідачу [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.59). Як вбачається з договору купівлі-продажу від 30.07.2008 р. житлового будинку [ADDRESS] (т.1 а.с.22-23) [PERSON] прийняв у власність жилий будинок, матеріали стін, будівель та споруд, загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. Відомості про право власності позивача були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.24-25). Згідно технічного паспорту, виготовленого ТОВ ЗМБТІ 05.03.2012 р., площа недобудованого житлового будинку [ADDRESS] складає 193,7 кв.м. (т.1 а.с.52). На підставі листа [PERSON] 28 травня 2020 року оцінювачем Запорізької товарної біржі «Гілея» [PERSON] надано рецензію на звіт про оцінку недобудованого житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , у якій наявні та обґрунтовані зауваження до звіту, що був об`єктом рецензування щодо: мети оцінки; визначення виду вартості та її відповідності вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; використаних методичних підходів, методів оцінки та наявність обґрунтування їх застосування; величини вартості майна. Із загального висновку оцінювача звіт про оцінку об`єкту нерухомості класифікується як такий, що повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись після виправлення недоліків (т.1 а.с.134-137). Аналізуючи надані сторонами докази у сукупності з нормами діючого законодавства, суд дійшов висновку, що доводи позивача не є підставою для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим». У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року по справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У пунктах 45-47 постанови ВеликоїПалати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що «відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбаченоЗаконом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 (далі - Порядок № 2831/5). Таким чином, у спорі про визнання недійсними прилюдних торгів до предмета доказування належить дотримання порядку проведення прилюдних торгів (Порядку № 2831/5), тобто правил які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів. В той же час порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від24.12.2020 року №303/1324/18 та від 27 квітня 2021 року № 504/2824/17. За змістом позову, доводи [PERSON] зводяться до оскарження дій державного виконавця щодо належного повідомлення про вчинені виконавчі дії, правомірність та правильність оцінки майна боржника, на підставі якої останній формував заявку на продаж об`єкту нерухомості на прилюдних торгах, тобто дій державного виконавця в межах конкретного виконавчого провадження. Тому, такі дії (бездіяльність) державного виконавця, на які посилається позивач, можуть бути предметом оскарження у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», але не можуть бути підставою для визнання звіту та електронних торгів недійсними, оскільки наведені дії не стосуються процедури продажу на прилюдних торгах та мають іншу правову природу. Так, відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17, від 14 лютого 2018 року у справі № 490/5475/15, дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Свідчення в суді свідка [PERSON] , який надав пояснення щодо складеної ним рецензії на звіт суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] , не впливають на висновки суду з мотивів, що наведені вище. Судом також було відмовлено стороні позивача у задовленні клопотання про призначення експертизи, оскільки висновок за результатами проведення такої експертизи не був би належним доказом, в розумінні положень ст.77 ЦПК України, враховуючи підстави для відмови у задовленні цього позову. На підставі ст.141 ЦПК України, суд не стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Outcome: dismissed