Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.05.2021р.; копія акту приймання-передачі майна за договором купівлі-продажу від 10.05.2021р.; копія договору купівлі-продажу від 03.09.2003р.; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.09.2003р.; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , оформленого на ім`я відповідачки; копія домової книги. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] , діюча через свого представника [PERSON] , звернулась до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачки [PERSON] , зазначивши, що 10.05.2021 р. між нею та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю належної відповідачці квартири [ADDRESS] за 110 000 грн. 10.05.2021р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивачка передала відповідачці обумовлену суму, а відповідачка передала документи на квартиру, ключі від неї та саму нерухомість в натурі. У майбутньому відповідачка пообіцяла позивачці укласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку. Після вчинення правочину позивачка організувала догляд за квартирою, по теперішній час доглядає за придбаною житлоплощею, зробила ремонт, сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачка неодноразово зверталась до відповідачки, однак [PERSON] від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивачки про зустріч не реагує, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на квартиру на себе, позивачці було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передала продавцю обумовлену суму, продавець передала документи, нерухомість (квартиру) в натурі. Позивачка фактично вступила у володіння і розпорядження нерухомістю, після укладання правочину користується квартирою за призначенням, сплачує всі комунальні платежі, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачки щодо квартири та встановленні права на неї у позивачки, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на нерухомість за позивачкою. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві представник позивачки просив залишити судові витрати за позивачкою, питання про стягнення судових витрат з відповідачки судом не розглядається.

Outcome: approved