Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. Відповідно до підписаної заяви № б/н від 25.03.2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складає між відповідачем та позивачем договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме наддав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого станом на 04.01.2022 року має заборгованість 17534,89 гривень, яка складається з наступного : - 17534,89 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 17534,89 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, і що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, судом встановлено наступне. Відповідно до заяви б/н від 25.03.2013 року позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 19000,00 грн. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: внесення грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущені порушення зобов`язання за кредитним договором, і вона станом на 04.01.2022 року має заборгованість 17534,89 гривень, яка складається з наступного : - 17534,89 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 17534,89 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита. Згідноіз п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачкою [PERSON] за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 17534,89 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 17534,89 грн. в т.ч. 17534,89 грн. заборгованості за простроченим тілом кредита. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved