Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Городенківської міської ради Івано-Франківської області та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не зареєстровано. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,13 га. Згідно технічного паспорта житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А» загальною площею 54,6 кв.м, житловою - 32,9 кв.м, двох сараїв, вбиральні, колонки та огорожі. Ринкова вартість житлового господарства становить 81 900 гривень. Згідно виписок з погосподарських книг Поточишенської сільської ради житлове господарство у [ADDRESS] (колишня назва [ADDRESS] ) було віднесено до суспільної групи колгоспників, головою господарства була [PERSON] , 1921 р.н., яка померла [INFO] . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. станом на 15.04.1991 у житловому господарстві в [ADDRESS] (колишня назва - [ADDRESS] ) проживала лише голова двору [PERSON] . 12.09.2013 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу жилий будинок з господарськими будівлями та присадибну земельну ділянку по [ADDRESS] , земельні ділянки для ведення ОСГ, земельний пай та все інше своє майно рухоме і нерухоме, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, все що буде належати їй за законом. Заповіт посвідчений секретарем Поточищенської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №20, ніким не скасовувався та не оскаржувався. На час смерті [PERSON] проживала одна у [ADDRESS] . З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса, де за його заявою заведена спадкова справа № 195/2021, однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу на нього. Після смерті [PERSON] позивач фактично вступив в управління спадщиною, користується спадковим майном на власний розсуд, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючого документа на нього. Провадження у даній справі відкрито 18.04.2022, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.07.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 01.08.2022. Сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися. Позивач із позовною заявою та 15.04.2022 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Городенківська міська рада на електронну адресу суду 10.05.2022 надіслала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради. Дії учасників справи не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України,\~відповідно до\~якої учасник\~справи має\~право заявити\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст.5 ЦК України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до\~роз`яснень,\~викладених у\~пункті 6\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності» від\~22\~грудня 1995\~року №\~20,\~спори щодо\~майна колишнього\~колгоспного двору,\~яке було\~придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Копіями витягів з погосподарських книг за 1987-1990, 1991-1995 роки Поточищенського старостинського округу Городенківської міської ради, та виписками з погосподарських книг Поточищенської сільської ради № 3 за 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2021 роки, виданими Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради 24.03.2022 за № 12-207, № 12-206, № 12-205, № 12-204, № 12-203, № 12-202, № 12-201, стверджується, що суспільна група господарства, розташованого по [ADDRESS] (колишня назва [ADDRESS] , [ADDRESS] «колгоспники». Оскільки право\~власності на\~майно,\~яке належало\~колишньому колгоспному\~двору,\~а саме\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами по\~ [ADDRESS] набуте до 15 квітня 1991 року, тому спір щодо даного майна вирішується за нормами, що регулювали власність цього двору. Станом на 15.04.1991 у домогосподарстві по [ADDRESS] була зареєстрована та проживала голова господарства [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 12-198, виданою 24.03.2022 Поточищенським старостинським округом Коломийського району Івано-Франківської області. Отже, даний житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами в\~цілому належить\~на праві\~особистої власності [PERSON] . За заповітом, посвідченим 12.09.2013 секретарем Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 20, [PERSON] , [INFO] , жителька с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, належний їй жилий будинок з господарськими будівлями та присадибну земельну ділянку по [ADDRESS] , земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, земельний пай, який знаходиться в ПФГ «Поточище» та все інше майно рухоме і нерухоме, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право заповіла своєму синові [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 55533842 (номер в реєстрі нотаріальних дій 20), що стверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66444874, виданої 16.09.2021 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. Факт родинних\~відносин позивача\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] \~підтверджує копія повторного свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 14 липня 1955 р., запис за № 31 від 06 липня 1941 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 579 від 14 серпня 2021 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (колишня назва [ADDRESS] ), що стверджується довідкою № 12-196, виданою 24.03.2022 Поточищенським старостинським округом Коломийського району Івано-Франківської області. Із копії спадкової справи № 195/2021, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Стефурак Н.Я., вбачається, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини (16.09.2021). Копією Витягу № 66445010 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 16.09.2021 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 68310608 (номер у нотаріуса 195/2021), спадкодавець [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач, прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, 25.03.2022 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, яке складається, зокрема, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Однак, постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. від 25 березня 2022 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] з посиланням на те, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, що стало підставою звернення позивача до суду. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 9900 від 16.09.2021 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 301930979, сформованої 02.06.2022, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Про реєстрацію будинку по [ADDRESS] (колишня назва - [ADDRESS] , [ADDRESS] у виконкомі місцевої ради свідчать копії витягів з погосподарських книг за 1986-1990, 1991-1995 роки Поточищенського старостинського округу Городенківської міської ради та виписки з погосподарських книг Поточищенської сільської ради № 3 за 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2021 роки, видані Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради 24.03.2022 за № 12-207, № 12-206, № 12-205, № 12-204, № 12-203, № 12-202, № 12-201, за даними яких головою вищезгаданого господарства був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , актовий запис № 12 від 06.04.1986, про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~За вищезгаданим господарством закріплена земельна ділянка для будівництва житлового будинку, обслуговування господарських споруд площею 0,13 га, що стверджується довідкою № 12-195, виданою 24.03.2022 Поточищенським старостинським округом Коломийського району Івано-Франківської області. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 11.10.2021, вбачається, що житловий будинок та господарські будівлі споруджено в 1920 р. Їх ринкова вартість станом на 25.03.2022 становить 81900 грн, що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті мами [PERSON] фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. За змістом ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених наведеною статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі\~ст.ст.\~120,\~123,\~563\~ЦК УРСР\~(1963\~р.), ст.ст.\~316,\~317,\~325,\~328,\~1216,\~1217,\~1220,\~1222,\~1223,\~1233,\~1241,\~1254,\~1268-1270,\~1296-1297\~ЦК України,

Outcome: approved