Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-17 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом в якому просить стягнути в свою користь з [PERSON] 2749,52 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 22.06.2020 складає 73467,17 грн. Стислий виклад позиції учасників. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі укладеного кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит в сумі 18000,00 доларів США на термін до 07.11.2009. Останній допустив порушення кредитного договору в наслідок чого, станом на 22.06.2020 утворилася заборгованість в сумі 2749,52 доларів США. Враховуючи право позивача вимагати часткового погашення заборгованості, позивач просить стягнути заборгованість по відсотках за період з 08.11.2009 по 22.06.2020 в сумі 2749,52 доларів США. Відповідач відзиву не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не подав. У позові вказано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Враховуючи наведене, а також, що позивач є юридичною особою, мав можливість надіслати клопотання про відкладення розгляду справи, зокрема й на електронну адресу суду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. Від відповідача повернулося поштове повідомлення з підстав відсутності адресата. При цьому адреса відповідача судом перевірена. Враховуючи, що розгляд справи триває з 24.09.2020 і сторони мали достатньо часу для подання доказів та обґрунтування свої позицій. Фактичні обставини встановлені судом. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір кредиту від 07.11.2006 №МК/027 за умовами якого банк зобов`язався надати кредит в сумі 18000,00 доларів США на термін до 07.11.2009. Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 10.12.2010 стягнуто з відповідача заборгованість в розмірі 20614,45 доларів США, що еквівалентно 163913,74 грн., нараховану станом на 10.12.2010. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Строк за який потрібно стягнути заборгованість, а саме 3% річних від простроченої суми починається після дати настання терміну повернення кредиту до поточної дати вказаної у розрахунку заборгованості. Отже відповідач за період з 08.11.2009 по 22.06.2020 має заборгованість у розмірі 2749,52 доларів США. Норми права, що застосував суд. Згідност.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з положенням\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Нарахування трьох процентів річних відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 також викладена правова позиція, у відповідності до якої, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~і охоронна норма ч. 2\~ст. 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Оцінка суду. З ухваленням судового рішення від 10.12.2010 про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов`язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену\~ст. 625 ЦК України. Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом в постанові від 14.02.2018 по справі № 564/2199/15-ц. З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення коштів саме на підставі ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Розрахунок 3% річних від простроченої суми міститься в матеріалах справи та є обґрунтованим. Враховуючи, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося зі зверненням до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, та з цього часу інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а також аналізуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved