Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивачка\~ [PERSON] , 30 березня 2021 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] , та просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що позивачка є власницею квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з 2005 року. В даній квартирі зареєстрований її онук [PERSON] , [INFO] , з 21 листопада 2006 року. Однак, відповідач не проживає в квартирі понад один рік, так як виїхав в невідомому напрямі більше як десять років тому і зв`язку з ним не має, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинили. Тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання, був повідомлений належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , є власницею квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 9026739 від 22.11.2005, та технічним паспортом на квартиру від 08.11.2005. Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в житловій квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] з 21 листопада 2006 року. Факт того, що відповідач у вказаній житловій квартирі не проживає підтверджується довідкою директора ПП «Городок-КВП», відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , дійсно за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 2007 року. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідачі зобов`язані були зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS] , є формальною, без наміру його фактичного проживання в цій квартирі. Відповідно він втратив право на користування цією квартирою, оскільки добровільно припинив користування вказаною квартирою та переселилася на інше місце свого проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 391\~ЦК\~України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так як судом встановлено, що відповідач в спірному жилому приміщенні відсутній більше року без поважних на те причин, спільним побутом з позивачкою не пов`язаний, домовленості між ним та позивачкою, як власницею житла, щодо порядку використання житлової квартири відсутні, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою квартирою і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Outcome: approved