Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, поданим представником позивача адвокатом Дяденчуком А.І., в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 277244,87 грн та моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 20000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 2 березня 2020 року о 17 годині [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Renault Master», державний реєстраційний знак [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes», який після удару по інерції допустив наїзд на металеве огородження (відбійник). У результаті дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу транспортний засіб отримав значні та непоправні механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2020 року у справі № 569/4232/20. Відповідач свою вину у вчиненні ДТП визнав. В результаті ДТП позивачу було завдано матеріальну шкоду, що виразилась у пошкодженні транспортного засобу. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою відшкодувати шкоду, однак його вимоги відповідачем ігнорувалися. Відповідно до звіту № 00030/2020 про оцінку автомобіля від 25 березня 2020 року матеріальний збиток, завданий автомобілю «Renault Master становить 307822,48 грн. У звіті також встановлено факт неможливості відновлення КТЗ відповідно до технічних вимог виробника. Згідно звіту № 00030А/2020 від 11 липня 2020 року вартість утилізації (залишкова вартість) автомобіля складає 34577,61 грн. Вартість матеріального збитку, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 273244,87 грн (307822,48 грн (вартість матеріального збитку) - 34577,61 грн (вартість утилізації транспортного засобу). В результаті виготовлення звітів позивачем понесено матеріальну шкоду в розмірі 4000 грн. Загальна сума матеріальної шкоди, яка була завдана позивачу, складає 277244,87 грн. Після звістки про пошкодження транспортного засобу позивач зазнав значного нервового стресу, що на певний час позбавив його можливості вести звичний спосіб життя. Позбавлення можливості в повній мірі користуватися та розпоряджатися транспортним засобом негативно впливало на кожного із членів сім`ї [PERSON] , оскільки він не зможе використовувати свій автомобіль для отримання прибутку та в інших особистих цілях. Ухилення відповідача від добровільного відшкодування спричиненої матеріальної шкоди заподіює позивачу додаткові моральні страждання, адже він змушений використовувати сімейні кошти на виготовлення звітів про оцінку автомобіля та інші витрати, які необхідні для звернення до суду за захистом свого порушенного права. Прибуття до приміщення Рівненського міського суду для розгляду справи порушить звичний ритм життя позивача, оскільки він буде змушений відкласти свої ділові та особисті плани та змінити звичний розпорядок дня. Також присутність в судових засіданнях та додаткове хвилювання про результат розгляду справи завдасть [PERSON] додаткових моральних страждань. Виходячи з вимог розумності і справедливості, тривалості і глибини моральних страждань, пов`язаних із завданням пошкоджень транспортному засобу та порушенням відповідачем права на відшкодування шкоди, розмір моральної шкоди [PERSON] оцінює в розмірі 20000 грн. Ухвалою від 8 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 20 листопада 2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Ухвалою від 24 грудня 2020 року суд призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинив на час виконання експертизи. Ухвалою від 16 липня 2021 року суд поновив провадження у справі. Ухвалою від 6 грудня 2021 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що висновок судової авто товарознавчої експертизи не є допустимим доказом у справі. Проведення експертизи доручено ПП «Експерт Сервіс Альфа», а висновок виконав судовий експерт Картавов Ю.О., який не перебуває в штаті цієї експертної установи. Експерт [PERSON] не мав права проводити експертизу навіть за договором. Інших доказів, які б спростували надані позивачем звіти, складені кваліфікованим оцінювачем, не надано. Відповідач не заперечує факту ДТП та своєї вини у його вчиненні, однак за час розгляду справи не відшкодував жодної копійки, що свідчить про відсутність добросовісності в діях відповідача. Позивач поніс моральні страждання в результаті пошкодження належного йому транспортного засобу та тривалого розгляду справи. Просить позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що надані позивачем звіти про оцінку автомобіля та про визначення вартості утилізації не відповідають вимогам ст.102 ЦПК України, а тому є неналежними доказами. Проведена судова авто товарознавча експертиза вказує, що ринкова вартість автомобіля на момент вчинення ДТП складає 250425,30 грн, що суттєво відрізняється від ринкової вартості автомобіля, зазначеної у звіті. Наданому позивачем (312510,13 грн). Залишкову вартість автомобіля визначити неможливо, оскільки відсутні дані результатів діагностування технічно справних складників, придатних до подальшого використання, на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу. Таким чином визначити реальний розмір збитків неможливо. Позивач не скористався правом провести додаткову експертизу, а отже, обрав неналежний спосіб захисту. Отримання позивачем моральної шкоди не доведено, оскільки позивач не зазначив суду свого звичного способу життя, не навів обставин, які змінилися у такому способі життя, пов`язані саме з ДТП, або з розглядом справи. Крім того, позивач жодного разу не був присутнім в судових засіданнях. Експертиза може бути проведена приватною установою, яка, в свою чергу, має право доручити її проведення експерту згідно договору. Висновок судового експерта має вищу юридичну силу, ніж звіт оцінювача. Залишкова вартість у звітах визначена поверхнево і не враховує вартості всіх запчастин, які можна було б продати. Просить відмовити в задоволенні позову. Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є судовим експертом та співпрацює з ПП «Експерт Сервіс Альфа» на підставі договору по наданню послуг оцінки по вартості майна. Оплата вартості експертизи здійснена на його рахунок як фізичної особи-підприємця. ПП «Експерт Сервіс Альфа» передоручило йому виконання експертизи. В бюлетені товарознавця відсутній автомобіль марки «Renault Master, 2014 року випуску, тому найбільш наближеним за технічними характеристиками є автомобіль «Volkswagen Crafter». При визначенні ринкової вартості автомобіля використовується коефіцієнт торгу, який у звіті оцінювача не застосований. Залишкову вартість автомобіля встановити неможливо без визначення вартості технічно справних складників, які встановлюються актом спеціалізованого для моделі транспортного засобу СТО. Без проведення огляду деталей на СТО неможливо визначити вартість утилізації. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що позивач є власником автомобіля марки «Renault», модель «Master», реєстраційний номер [NUMBER] , 2014 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2020 року у справі № 569/4232/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. За змістом вказаної постанови 2 березня 2020 року о 17 годині [PERSON] на 271 км + 750 м, керуючи транспортним засобом марки «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes» [NUMBER] , який після удару по інерції допустив наїзд на металеве огородження (відбійник). [PERSON] в судовому засіданні вину у вчиненні ДТП визнав. Згідно зі звітом суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] № 00030/2020 від 25 березня 2020 року про оцінку автомобіля Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER] , матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає 307822,48 грн. Згідно зі звітом № 00030А/2020 про визначення вартості утилізації (залишкової вартості) автомобіля Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 11 липня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість утилізації (залишкова вартість) автомобіля складає 34577,61 грн. За складання звіту № 00030/2020 від 25 березня 2020 року про оцінку автомобіля Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER] , позивач сплатив ФОП [PERSON] 2500 грн, що підтверджується товарним чеком № 00030/2020 від 26 березня 2020 року. За складання звіту № 00030А/2020 від 11 липня 2020 року по визначенню вартості утилізації (залишкової вартості) автомобіля Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER] , позивач сплатив ФОП [PERSON] 1500 грн, що підтверджується товарним чеком № 00030А/2020 від 11 липня 2020 року. Відповідно до висновку експерта № 193СУ судової авто товарознавчої експертизи, складеного 7 червня 2021 року, ринкова вартість автомобіля марки «Renault Master», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент вчинення ДТП, що мала місце 02 березня 2020 року, становить 250425,30 грн. Залишкову вартість автомобіля марки «Renault Master», реєстраційний номер [NUMBER] , в пошкодженому після ДТП 02 березня 2020 року стані в цінах станом на момент ДТП визначити неможливо, оскільки відсутні дані результатів діагностування технічно справних складників, придатних до подальшого використання, на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу. Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Згідно з ч.2 ст.22 ЦК України збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК України). Відповідно до ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За нормами ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За положеннями ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч.2 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи (ст.92 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Факти керування 2 березня 2020 року належним позивачу транспортним засобом та вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також своєї вини у її вчиненні відповідач не оспорює. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, та вартість утилізації (залишкова вартість) автомобіля Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER] , визначені звітами про оцінку автомобіля та про визначення вартості утилізації (залишкової вартості) автомобіля, які містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у порядку, встановленому законом, а тому є належними та допустимими доказами у справі. Оскільки відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 00030/2020 від 25 березня 2020 року сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу більша ринкової вартості, встановлений факт неможливості відновлення КТЗ відповідно до технічних вимог виробника, завдана позивачу пошкодженням транспортного засобу шкода становить різницю між сумою вартості матеріального збитку (307822,48 грн) та сумою вартості утилізації (34577,61 грн), що дорівнює 273244,87 грн. Для встановлення розміру завданої шкоди позивач поніс витрати на виготовлення звітів про оцінку автомобіля та про визначення вартості утилізації (залишкової вартості) автомобіля на загальну суму 4000 грн, які є збитками в розумінні ч.2 ст.22 ЦК України. Висновок експерта № 193СУ від 7 червня 2021 року суд вважає недопустимим доказом у справі з огляду на таке. Ухвалою від 24 грудня 2020 року суд призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручив експерту ПП «Експерт Сервіс Альфа». Висновок експерта № 193СУ, отриманий судом на виконанні ухвали, виконав атестований судовий експерт Картавов Ю.О. В судовому засіданні експерт Картавов Ю.О. пояснив, що як судовий експерт надає послуги ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» на підставі договору по наданню послуг оцінки по вартості майна, укладеного між ним та суб`єктом оціночної діяльності 29 грудня 2020 року. За положеннями ч.3 ст.103 ЦПК України при призначення експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Відповідно до ч.2 ст.108 ЦПК України у разі якщо суд призначив проведення експертизи експертній установі керівник такої установи доручає проведення експертизи одному або декільком експертам. Ці експерти надають висновок від свого імені і несуть за нього особисту відповідальність. За нормами ч.2 ст.106 ЦПК України порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Відповідно до ст.7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (ч.1 ст.7-1 Закону України «Про судову експертизу»). Згідно з ч.3 ст.10 Закону України «Про судову експертизу» до проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до п.1.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції Уккраїни № 53/5 від 8 жовтня 1998 року (в редакції наказу Міністерства юстиції України № 1950/5 від 26 грудня 2012 року) якщо експерт здійснює судово-експертну діяльність у складі юридичної особи, що не є державною спеціалізованою установою, організаційне, матеріально-технічне забезпечення виконання експертиз та контроль за своєчасним їх проведенням покладаються на її керівника. Керівник експертної установи розглядає отримані матеріали і доручає відповідному структурному підрозділу експертної установи організувати проведення експертизи. При цьому він може безпосередньо призначити експерта та встановити строк виконання експертизи відповідно до вимог цієї Інструкції або передати вирішення цих питань заступнику керівника експертної установи чи керівникові підрозділу. Якщо в експертній установі не проводяться певні види експертиз та відсутні фахівці з певної галузі спеціальних знань, керівник експертної установи повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), та повертає матеріали справи без виконання (п.4.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень). Судовий експерт Картавов Ю.О. не перебуває в штаті ПП «Експерт-Сервіс-Альфа», про що суд повідомлено не було. Суд не доручав виконання експертизи судовому експерту Картавову Ю.О. Висновок експерта не містить відомостей про доручення ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» її виконання судовому експерту Картавову Ю.О. Наданий на ухвалу суду про витребування доказів договір по наданню послуг оцінки по вартості майна не підтверджує факт доручення виконання експертизи у справі на підставі ухвали суду від 24 грудня 2020 року. Судовий експерт, що не працює у державних спеціалізованих експертних установах, має право проводити на договірних засадах лише експертні дослідження з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, що передбачено п.10 розділу ІІ Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 3505/5 від 12 грудня 2011 року. За таких обставин висновок експерта № 193СУ від 7 червня 2021 року, який виконав судовий експерт Картавов Ю.О., суд до уваги не приймає. Оскільки відповідач не надав суду інших доказів на спростування розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, про призначення повторної експертизи не клопотав, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 277244,87 грн належить задовольнити. Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності підлягають встановленню всі необхідні елементи складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності, а саме: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Довести наявність цих елементів має саме позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження факту завдання діями відповідача моральної шкоди внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, як то наявності значного нервового стресу, що на певний час позбавив його можливості вести звичний спосіб життя; негативного впливу на членів сім`ї; порушення звичного ритму життя. Зазначення вказаних обставин лише в позовній заяві не є належним доказом, що підтверджують ці обставини. Враховуючи,\~ що позивач не довів наявність завданої йому неправомірними діями відповідача моральної шкоди, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial