Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

У січні 2022 року позивач через свого представника- [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість у розмірі 20 579,63 грн. та судовий. Позов мотивований тим, що 09.07.2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 60200183080 про отримання товарів у системі ПлатиПізніше (далі - договір). Відповідно до договору клієнт отримує товар на умовах договору та згідно з обраним ним пакетом фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. У момент підписання договору всі існуючі права постачальника за договором відступаються на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп». Згідно з договором [PERSON] передано в оренду на умовах лізингу «Самокат електричний Maraton Scooter Tesla 4500 білий» за встановленою вартістю 19 598,67 грн., яку [PERSON] зобов`язався оплачувати щомісячно рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. 09.07.2021 року для забезпечення належного виконання умов договору між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше № 60200183080, за умовами якого [PERSON] несе солідарну з [PERSON] відповідальність за належне виконання договору в тому ж розмірі, що і він. Станом на 24.01.2022 року зобов`язання за договорами [PERSON] не виконано. 02.02.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 30.05.2022 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У позовній заяві представник позивача просить розглянути справу за відсутності за його відсутності. 01.08.2022 року від відповідачів до суду надійшли заяви про проведення розгляду справи без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01.06.2021 року між позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір № 2021060101 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше, за умовами якого ФОП [PERSON] постачає товари клієнтам та відступає процесинг-центру - ТОВ «ФК «Фангарант Груп», права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником - ФОП [PERSON] , прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів. 09.07.2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір прямого лізингу про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, процесинг-центр ТОВ «ФК «Фангарант Груп». Відповідно до умов договору [PERSON] отримав у ФОП [PERSON] товар - Самокат електричний «Maraton Scooter Tesla 4500 білий», вартістю 19 598,67 грн., а також зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати платежі щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Відповідно до п. 8.1 договору в момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника ФОП [PERSON] за договором відступаються на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп». Згідно з п. 12.2 договору в разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу, а в разі прострочення на строк більше 10 днів в розмірі 10 відсотків. Пунктом 12.3 договору визначено, що в разі прострочення сплати платежів на строк більше 30 календарних днів клієнт зобов`язаний за першою вимогою процесинг-центра протягом 10 днів з моменту отримання такої вимоги одноразово сплатити всі платежі. 09.07.2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 60200183080 поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше, за умовами якого [PERSON] зобов`язалась нести солідарну з [PERSON] відповідальність за виконання договору. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, [PERSON] не вносив грошові кошти з 20.08.2021 року, з вересня 2021 року позивач почав нараховувати неустойку за прострочення сплати платежів. Таким чином, заборгованість [PERSON] за договором № 60200183080 станом на 24.01.2022 року склала 20 579,63 грн., з яких: 17 639,67 грн. заборгованість за щомісячними платежами та 2 939,96 грн. нарахована неустойка за прострочення сплати платежів. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору (ст. 627 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 12 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання отримання товарів (надання послуг) в системі Плати Пізніше перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641,644 ЦК України на укладення договору та визначають порядок і умови отримання товарів (надання послуг) в системі Плати Пізніше, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Договори № 60200183080 від 09.07.2021 року підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З урахуванням наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами вказаного договору та отримання за ним товару, визначеного його умовами. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ст. 806 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового звороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно зі ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене та оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач-1 умови договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 09.07.2021 року виконував неналежним чином, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за цим договором перед позивачем, яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару в сумі 17 639,67. та штрафних санкцій в сумі 2 939.96 грн, отже підлягають стягненню солідарно з останнього та поручителя в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 1 240,50 грн., тобто по 620,25 грн. з кожного, іншу частину сплаченого судового збору в розмірі 1 240,50 грн. повернути позивачу.

Outcome: approved