Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

22 листопада 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що є утримувачем будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у даному будинку. У зв`язку неналежною сплатою коштів за отримані житлово-комунальні послуги у відповідача утворилася заборгованість, яка становить 12 431, 85 грн, та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 листопада 2021 року цивільну справу № 753/23790/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 24 листопада 2021 року. 10 грудня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 15 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 23 лютого 2022 року на 11:30 год. 23 лютого 2021 року від представника позивача надійшла заява (вх. № 12955) про відмову від позову в частині стягнення основного боргу за період з 1 грудня 2019 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 11295,53 грн, оскільки така сума боргу була сплачена відповідачем 15 січня 2022 року, та просила стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 842,05 грн та 3% річних в розмірі 294,27 грн, а також судовий збір в сумі 2270 грн. Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року було прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" від частини позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] основної суми боргу за отримані житлово-комунальні послуги за період з 1 грудня 2019 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 11295,53 грн. Провадження у даній справі в частині вимог про стягнення з [PERSON] основної суми боргу за отримані житлово-комунальні послуги за період з 1 грудня 2019 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 11295,53 грн було закрито. Розгляд справи було відкладено до 14 квітня 2022 року. Судове засідання призначене на 14 квітня 2022 року не відбулось оскільки, відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом судове засідання було призначено на 13 липня 2022 року на 10:30 год. У судове засіданні 13 липня 2022 року з`явився представник позивача та надала пояснення у справі, вказала, що після сплати основної суми боргу та подання ними заяви про відмову від частини позовних вимог, відповідачка не сплатила їм інфляційні втрати - 842,05 грн. та 3%річних - 294,27 грн, а також судовий збір, а тому підтримала позовні вимоги в цій частині, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повістка адресована їй повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,3 кв. м, що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 15 травня 2017 року (а.с. 18) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 липня 2021 року (а.с.19-20). Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» виконує функції експлуатаційної організації у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] відповідно до наказу ПАТ «Завод ЗБК ім. С. Ковальської» №213/1 від 03 жовтня 2016 року (а.с.25) та акту приймання-передачі житлового комплексу на обслуговування від 03 жовтня 2016 року (а.с.22-24) та надає житлово-комунальні послуги. 17 травня 2017 року між позивачем та відповідачем підписано договір про компенсацію витрат на утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт та додатки до нього, які становлять невід`ємну частину договору (а.с.7-16). Положення статей 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно пунктів 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Звертаючись із позовною заявою, позивач вказав, що відповідачка неналежним чином виконувала умови договору, внаслідок чого у неї за період з грудня 2019 року по 31 жовтня 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 11 295, 53 грн., на яку позивачем також було здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 842, 05 грн. та 3% річних у розмірі 294, 27 грн.. В процесі розгляду справи, позивачем було подано заяву про відмову від позову в частині стягнення основного боргу за період з 1 грудня 2019 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 11295,53 грн, оскільки така сума боргу була сплачена відповідачем 15 січня 2022 року. Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року було прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" від частини позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] основної суми боргу за отримані житлово-комунальні послуги за період з 1 грудня 2019 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 11295,53 грн. Провадження у даній справі в частині вимог про стягнення з [PERSON] основної суми боргу за отримані житлово-комунальні послуги за період з 1 грудня 2019 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 11295,53 грн було закрито. Отже, спору між сторонами щодо суми основної заборгованості на день ухвалення рішення у справі не існує. Представник позивача у судовому засіданні підтвердила факт повної сплати заборгованості відповідачем. В той же час, оскільки відповідач станом на 22 листопада 2021 року мав заборгованість перед позивачем, яку сплатив в повному обсязі лише після звернення із позовом до суду, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 842,05 грн, 3% річних в розмірі 294,27 грн, а також судовий збір в сумі 2270 грн. Як вбачається із розрахунку за комунальні послуги, що був наданий представником позивача на підтвердження факту сплати відповідачем боргу за комунальні послуги, [PERSON] сплати кошти саме за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, інфляційні втрати та 3% річних нею не були враховані при сплаті коштів позивачу. Будь-яких заперечень щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних відповідачем суду надано не було. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем останнім розрахунком, його втрати від інфляції склали 842,05 грн., а три проценти річних від простроченої суми склали 294,27 грн. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Ковальська -Житлосервіс" до [PERSON] про стягнення інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 1136,32 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, а також те, що борг відповідачем був сплачений 15 січня 2022 року, після відкриття провадження у справі, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270. На підставі викладеного,

Outcome: approved