Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

16.05.2022 року позивачка [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 14.07.2017 року, актовий запис № 102 від 14.07.2017; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття та судові витрати на сплату судового збору у сумі 992,40 грн. Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що незважаючи на наявність дитини спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з виявленням несумісності характерів, різних з відповідачем поглядів на життя. Внаслідок взаємонепорозумінь на протязі останніх півроку, позивач та відповідач не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сім`ю позитивних результатів не дали і позивач переконалась, що поновлення сімейних стосунків неможливе, що це завдало б шкоди і сторонам, і малолітній дитині. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.06.2022 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з призначенням судового засідання на 22.07.2022 року . 22.07.2022 року до суду надійшла заява відповідача, в якій він просить проводити судове засідання без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. 22.07.2022 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання 22.07.2022 року учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце його проведення, і суд, зважаючи на їх заяви, вирішив провести судовий розгляд. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 12.07.1988 року, шлюб зареєстрований Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено актовий запис № 102 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.02.2018 року Овідіопольським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~в Одеській\~області та складено актовий запис № 36. Відповідно до довідки, виданої позивачу, про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку, осіб, виданої Овідіопольською селищною радою Одеського району Одеської області від 21.06.2022 року № 676, за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації проживають: [PERSON] чоловік, [PERSON] , 2018 р.н., - син. Дослідивши матеріали справи, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть. Шлюб\~- це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу\~одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб, одного з подружжя неможливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з позову та заяв сторін, зазначеної вільної згоди між сторонами по справі немає. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.\~112\~СК України\~суд\~постановляє рішення\~про розірвання\~шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ч.ч.\~1-3\~ст.\~181\~СК України\~\~способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі\~ст. 182\~СК України\~\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подав заяву від 22.07.2022, в якій просив задовольнити позов у повному обсязі. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 16.06.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved