Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, він разом із сім`єю зареєстрований та проживає у житловому будинку [ADDRESS] . Даний житловий будинок належав його мамі [PERSON] , яка померла [INFO] . До дня своє смерті остання залишила заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Зазначає, що у нотаріальній конторі оформити право на спадщину не має можливості, так як відсутні правоустановлюючі документи на спадкове майно, а тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Сторони у судове засідання не з`явилися, Від позивача надійшла заява, у якій вона просила розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні (а.с. 23). Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив (а.с. 21, 22). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.02.2016 року, [PERSON] померла [INFO] , про що було складено відповідний актовий запис № 17 від 26.02.2016 року (а.с. 16). Згідно заповіту від 07.12.2005 року, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під №82, [PERSON] , на випадок своєї смерті заповіла все своє майно позивачу [PERSON] (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.1971 року, батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до виписки з погосподарської книги від 17.06.2022 року № 403 виданої відділом "ЦНАП" Свалявської міської ради, встановлено, що згідно запису погосподарської книги № 4.5 від 2021 року, [PERSON] рахується головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS] (а.с.14). Згідно технічного паспорта від 16.05.2022 року, інвентаризаційна справа №7/2022, житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] складається з «А» - житловий будинок, «Б» - літньої кухні, «В» - сараю, №1-3 огорожа. Його вартість становить 94 800 грн. (а.с. 6-9, 15). Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється. \~ \~ \~ \~ Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном,

Outcome: approved