Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві зазначено, що відповідач [PERSON] звернувлася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 25.11.2010. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та cкорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «Приватбанк») на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк»). Відповідно до положень Умов і Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009, а тепер на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та Правила надання банківських послуг». Вказаний договір, в силу вимог ч. 1\~ст. 634 ЦК України, є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Позивач вказує, що відповідач підписав довідку про умови користування кредитом "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування даним кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 13000 грн. Також позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі та надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання зобов`язань за договором, заборгованість не погашає, чим порушує умови договору та законні права АТ КБ «Приватбанк». У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 03.08.2020 виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 174523,07 грн., з яких: 15687,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5637,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 153197,79 грн. нарахована пеня. Проте позивач, формуючи свої позовні вимоги, просить стягнути з боржника лише частину суми заборгованості у розмірі 139700,18 грн., з яких: 15687,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5637,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 118374,90 грн. нарахована пеня. 14.01.2021 заочним рішенням Вінницького міського суду ВІнницької області позов задоволено частково, вирішено стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.11.2010 в розмірі 31287,52 грн, з яких: 15687, 52 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15600,00 грн. заборгованість за пенею. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області за зявою представника відповідача скасовано дане заочне рішення суду та призначено справу до судового розгляду. До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог. Позивач просить стягнути з позивача заборгованість в розмірі 21325,28 грн., з яких: 15687,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5637,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с.133) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області заяву про зменшення позовних вимог було прийнято до розгляду. В судове засідання представник позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, натомість представник позивача надала заяву про розляд справи у її відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність,кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 25.11.2010 [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с.22 ) 26.11.2010 [PERSON] підписала Довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, в якій було визначено процентну ставку за користування кредитом, розмір комісії, порядок та умови нарахування пені та інше. (а.с.23) Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідачу [PERSON] видано кредитні картки: № [NUMBER] з терміном дії жовтень 2014 року; № [NUMBER] з терміном дії червень 2016 року. (а.с. 21) Отримання відповідачем [PERSON] , відповідно до зазначеної вище заяви від позивача грошових коштів підтверджується випискою за договором №б/н від 25.11.2010, за період з 26.11.2010 по 01.03.2020. (а.с.14-19) Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 25.11.2010, станом на 14.09.2021 враховуючи заяву про зменшеня позовних вимог становить 21325,28 грн., з яких: 15687,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5637,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ст. ст.\~626,\~628 ЦК України) Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Публічний договір - це договір в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. (ч. 1\~ст. 633 ЦК України) Згідно положень\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З наведеного вище випливає, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як убачається із анкети-заяви позичальника від 25.11.2010 в ній відсутні умови щодо строку дії кредитного ліміту, типу картки, відсоткової ставки, порядку погашення заборгованості, а також про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання, прострочення його виконання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. АТ КБ «Приватбанк», звернувшись із вимогою про погашення кредиту, просив окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав позичальник), стягнути заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 5637,76 грн. які, як вказує позивач, встановлені за домовленістю сторін з 01.03.2019 у розмірі 86,4 та 84,0 відсотка. Обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, позивач, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 25.11.2010 посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.24-47), які також розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, а також Тарифи, як невід`ємну частину договору, яким визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору та інші умови. 26.11.2010 [PERSON] підписала Довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, в якій було визначено процентну ставку за користування кредитом, розмір комісії, порядок та умови нарахування пені та інше. Відповідно до вказаної довідки, розмір процентної ставки на непрострочену заборгованість в місяць було встановлено у розмірі 3%. (а.с. 23) Позивач використовував вказаний розмір процентної ставки при обчисленні заборгованості у період з 26.11.2010 року по 31.12.2012 року включно. Станом на 31.12.2010 року заборгованість [PERSON] по погодженим сторонами відсоткам становить 407,78 грн. З розрахунку заборгованості було встановлено, що позивачем 01.01.2013, 01.09.2014 та 01.04.2015 року процентну ставку було змінено. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що новий Витяг з Умов, яким було змінено розмір процентної ставки розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними. Посилання позивача на витяг із Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанком, який розміщений на офіційному сайті Банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем. Крім того, зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору від 25.11.2010 у вигляді заяви-анкети та довідки до неї вбачається, що вони не містять строку повернення кредиту (користування ним), а тому суд не може встановити прострочення повернення суми. Відомостей про те, що сторонами було погоджено нові основні умови кредитування, у яких міститься розмір процентної ставки, суду надано не було. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Отже, суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді нові відсотки та нові умови відповідальності за невиконання чи порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Такого висновку суд дійшов також з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, які є обов`язковими для застосування у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відтак, суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді новий розмір відсотків, а тому позовні щодо стягнення заборгованості за відсотками задоволенню підлягають частково, у сумі 407,78 грн., за процентною ставкою, яку було погоджено сторонами. При цьому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, які підлягають захисту шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума несплаченого тіла кредиту в розмірі 15687,52 грн. та заборгованість за відсотками нарахованими на прострочене тіло кредиту у розмірі 407,78 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1546,23 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial