Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням поданої 17.01.2022 заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №2575/05/2018/0023 від 14 травня 2018 року в сумі 113 757,22 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 травня 2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2575/05/2018/0023, згідно умов якого [PERSON] був наданий кредит на придбання автомобіля KIA RIO 2018 року випуску в сумі 386 128,80 грн на строк з 14 травня 2018 року по 13 вересня 2025 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 11,99 % річних у межах терміну кредитування, та 16,99 % річних при простроченій заборгованості за користування кредитними коштами, не повернутими в терміни, передбачені кредитним договором. 14 травня 2018 року, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачами був укладений договір поруки №2575/05/2018/0023-P, згідно умов якого [PERSON] прийняла на себе обов`язок відповідати перед банком за зобов`язаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі. Крім того, 21 травня 2020 року між позивачем та відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №2575/05/2018/0023 у зв`язку із неможливістю виконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору через встановлення карантинних обмежень у зв`язку із коронавірусною хворобою. Оскільки відповідачі не повернули своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у них виникла заборгованість, яка, з урахуванням погашеної, cтаном на 28.02.2021 становить 113 757, 22 грн та складається з наступного: 109 009,62 грн - заборгованість за кредитом строкова; 2906, 70 грн - заборгованість по процентам поточна;1840,90 грн - заборгованість по процентам прострочена. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 жовтня 2021 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 03 червня 2022 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 липня 2022 року о 09 годині 30 хвилин. Представник позивача - адвокат Ткаченко В.М. подав до суду заяву, відповідно до змісту якої розгляд справи просить провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачі відзивів на позовну заяву не подавали. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідачів за їх зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Також відповідачі повідомлені про розгляд справи через сайт судової влади. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку відповідачів в судове засідання, відсутність відзивів на позов, а також наявну згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03 травня 2018 року між ПрАТ "Житомир-Авто" та [PERSON] було укладено договір №214135-Y03377 купівлі - продажу автомобіля KIA RIO із використанням банківського кредиту, відповідно до умов якого продавець взяв на себе зобов`язання передати у власність покупця, а покупець - з використанням банківського кредиту оплатити і прийняти автомобіль, повна ціна якого становить 409 032,00 грн (з ПДВ). 14 травня 2018 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2575/05/2018/0023, відповідно до умов якого відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 368 128,80 грн на придбання автомобіля KIA RIO 2018, який буде використовуватися в особистих та сімейних цілях. Відповідно до умов вказаного вище договору, кредит надавався позичальнику шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточних рахунок ПрАТ "Житомир-Авто" № [NUMBER] відкритий в АТ "Райффайзен банк Аваль", з встановленням терміну кредитування з 14 травня 2018 року по 13 травня 2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування в розмірі 11,99 % річних, та зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені договором, в розмірі 16,99 % річних. Згідно копії меморіального ордеру №TR.267988 від 14 травня 2018 року вбачається, що ПАТ АБ «Укргазбанк» перерахувало на поточний рахунок ПрАТ "Житомир-Авто" № [NUMBER] , відкритий в АТ "Райффайзен банк Аваль", грошові кошти в розмірі 368 128,80 грн, з зазначенням в призначенні платежу: @214135-Y03377/3 від 11.005.2018 25 за а/м RIO sedan к.063711 від [PERSON] 14 травня 2018 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (кредитор) та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (позичальник), був укладений договір поруки №2575/05/2018/0023/Р, відповідно до умов якого [PERSON] поручилася перед кредитором за виконання позичальником [PERSON] зобов`язань по кредитному договору №2575/05/2018/0023 від 14 травня 2018 року, та погодилась нести солідарну відповідальність з позичальником за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. 14 травня 2018 рок між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений договір застави №2575/05/2018/0023Z, предметом якого є автомобіль марки KIA, моделі RIO, 2018 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на який за умовами даного договору може бути звернуто стягнення та який може бути реалізований, зокрема при невиконанні або неналежному виконанні заставодавцем/позичальником умов кредитного договору. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є власником транспортного засобу KIA RIO, 2018 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 21 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №2575/05/2018/0023 від 14 травня 2018 року, умовами якої передбачено, що позичальник: здійснює сплату процентів за користування кредитними коштами та комісій, нарахованих за період з 01.03.2020 по 31.05.2020, а також нарахованих та не сплачених до дати підписання додаткової угоди процентів та/або комісій, не пізніше 10.12.2020; здійснює погашення кредиту та сплат відсотків у відповідності з графіком до кредитного договору. 29.01.2021 на адресу [PERSON] та [PERSON] направлено листи-вимоги від 28.01.2021 вих № 129/2921/2021 та 129/2920/2021, з вимогою про погашення зобов`язання за кредитним договором №2575/05/2018/0023 від 14 травня 2018 року та договором поруки №2575/05/2018/0023/Р від 14.05.2018. Відповідно до акту про проведені електронні торги від 13.09.2021 та протоколу №552695 про проведення електронних торгів, які були проведені на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського МНО Заєць І.О. №942 від 31.05.2021, [PERSON] придбав належний [PERSON] автомобіль марки KIA, моделі RIA, 2018 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , за грошові кошти в сумі 256 695,60 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором №2575/05/2018/0023 від 14.05.2018, з урахуванням суми грошових коштів, одержаних позивачем в результаті реалізації предмета застави, становить 113 757,22 грн, з яких: 109 009,62 грн - заборгованість за кредитом строкова; 2 906,70 грн - заборгованість по процентам поточна; 1 840,90 грн - заборгованість по процентам прострочена. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - ПАТ акціонерний банк "Укргазбанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Положеннями статей 553, 554 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поданий позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] не виконали покладені на них згідно кредитного договору №2575/05/2018/0023, додаткової угоди № 1 від 21.05.2020 до цього договору, та договору поруки №2575/05/2018/0023/P від 14 травня 2018 року зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, тому стягує з них на користь позивача у солідарному порядку заборгованість в загальному розмірі 113 757,22 грн Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням зменшених позовних вимог в розмірі 113 757,22 грн, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів, решта суми в розмірі 2 526,88 грн (4 796,88 грн - 2 270 грн) - підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved