Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.04.2022 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Відділ громадянства, реєстрації і міграції фізичних осіб Святошинського РУ НП МВС України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яким просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на підставі договору дарування квартири від 31.12.2007 року належить квартира [ADDRESS] . В спірній квартирі крім нього зареєстрована відповідач по справі [PERSON] , що з травня 2019 року не проживає у спірній квартирі, яка відповідно до законодавства України добровільно не знялась з реєстраційного обліку з квартири та не зареєструвала своє нове місце перебування, чим порушує право власності позивача, перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи провести за йому відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив на позов не подав. Представник третьої особи Відділу громадянства, реєстрації і міграції фізичних осіб Святошинського РУ НП МВС України в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування квартири від 31.12.2007 року посвідчено приватним нотаріусом КМНО Лиюровою Л.О. [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідач [PERSON] , [INFO] , являється рідною донькою позивача по справі та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Як вбачається з рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.05.2019 року по справі № 759/4880/19 [PERSON] та [PERSON] з листопада 2018 року спільно не проживають, що свідчить про те, що рідна донька позивача [PERSON] та його колишня дружина [PERSON] з листопада 2018 року проживають окремо від позивача (а.с. 6). Вказані обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідка [PERSON] . Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити його права, усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю. З викладеного,

Outcome: approved