Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-31 00:00:00

У березні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. № 24949 від 14.12.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто", заборгованості за кредитним договором в розмірі 7 790 рн. 00 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис № 24949 від 14.12.2021 року, вказаний напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки він винесений без законних підстав для вчинення виконавчого напису за кредитним договором. Нотаріусу не було надано кредитного договору, що посвідчений нотаріально. Крім того, вказану заборгованість не можна визнати безспірною, оскільки право вимоги по кредитному договору було передано за договорами. З метою захисту своїх майнових прав змушений звернутися до суду. 04.05.2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не спростовано, що сума заборгованості за кредитним договором на момент вчинення виконавчого напису була іншою, не надано доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Наведені позивачем доводи не можуть бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання представник позивача не прибув, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просив задовольнити їх повністю. Представник відповідача у судове засідання не прибув, у відзиві просить розгляд справи проводити без його участі. Представник третіх осіб в судове засідання не прибули, про час і місце судового розгляду були повідомлені вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було видано виконавчий напис № 24949 від 14.12.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова\~компанія"\~"Ріальто" заборгованості в розмірі 7 790,00 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП № 68488713 від 03.02.2022 р. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів що сума за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису не є безспірною, [PERSON] не надано. Оцінюючи зібрані у справі докази, у їх сукупності, та застосовуючи до спірних правовідносин норми права, суд, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує наступні висновки, викладені в постановах Верховного Суду: У постанові від 24 червня 2020 року (справа № 331/7373/17) Верховний Суд зазначив, що позивач у встановленому законом порядку повинен спростувати належними та допустимими доказами, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; надати докази часткового чи повного погашення заборгованості. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставина, на яку посилається позивач а саме, що заборгованість не можна визнати безспірною, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження. Крім того, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Судом встановлено, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір №180924-545-1 від 24.09.2018 р. не посвідчений нотаріально, тому не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~14.12.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між ТОВ "ФК "Фінанс Інновація", правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто", на підставі договору відступлення прав вимоги, та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц , від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, які відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Заявлені витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються належними і допустимими доказами. Також надані позивачем докази підтверджують їх сплату позивачем. Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем подано заперечень щодо обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу, але суд не приймає їх до уваги у зв`язку з необгрунтованістю. Витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також наявні підстави згідно\~ст. 141 ЦПК України\~для стягнення із відповідача на користь позивача судового збору за подання позовної заяви та судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved