Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-27 00:00:00

27 листопада 2020 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1, [PERSON] ), Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (далі відповідач-2), Луцької міської ради (далі відповідач-3), про визнання недійсним та скасування державного акту, скасування державної реєстрації земельної ділянки. Заочним рішенням суду від 17 травня 2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Луцької міської ради про визнання недійсним та скасування державного акту, скасування державної реєстрації земельної ділянки задоволено частково. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №330254 від 04 грудня 2008 року, який виданий на підставі рішення Луцької міської ради від 26 березня 2008 року №25/20 стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 0710100000:34:110:0454 на користь [PERSON] . Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0710100000:34:110:0454, площею 0,0824 га, що розташована за адресою [ADDRESS] , цільове призначення для ведення садівництва (А.01.05), зареєстрованої за [PERSON] , у Державному земельному кадастрі. У задоволенні решти позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , Луцької міської ради про визнання недійсним та скасування державного акту, скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовлено. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області відмовлено. На адресу суду 26 липня 2022 року надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення суду стосовно розподілу судових витрат. Відповідно до приписів ч.4 ст.270 ЦПК України, суд не визнає необхідним виклик сторін або інших учасників справи в судове засідання для вирішення цієї заяви, оскільки наявних матеріалів справи достатньо для ухвалення додаткового рішення. Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку, що слід ухвали додаткове рішення, наступного змісту. Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частинами першою та другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, позивач під час розгляду цієї справи понесла наступні судові витрати: 1) 1\~681,60 грн. судового збору за подання позовної заяви; 2) 10\~064,40 грн. витрат сплачених на проведення судової експертизи. Заявлені 420,40 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення доказів суд не може віднести до складу судових витрати позивача, оскільки ухвалою суду від 30 листопада 2020 року у задоволенні цієї заяви було відмовлено за безпідставністю. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги, судові витрати у загальному розмірі 11\~746,00 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved