Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-21 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 100000,00 гри. заподіяної моральної шкоди внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та 20000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що позивач 16.11.2019 року близько 20.45 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ С 220, р.н. [NUMBER] , проїжджаючи ділянку автодороги «Львів-Самбір», в напрямку м. Самбір, поблизу с. Поріччя, Городоцького району Львівської області, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , та з місця події зник. Внаслідок наїзду пішохід [PERSON] доставлений в травмпункт №1 м. Львова із діагнозом: закритий перелом нижньої третини правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом правої ліктьової кістки в середній третині з підвивихом в кістевому суглобі. 17.11.2019 року по даному факту СВ Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019140180000691 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 286 КК України. 10.05.2021 за результатами проведенного досудового розслідування по факту вищезазначеної ДТП, яка відбулась 16.11.2019 року, було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Натомість в діях водія [PERSON] , вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого 122-4 КУпАП. Внаслідок отриманих травм від ДТП 16.11.2019 року, потерпілому [PERSON] , було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Так, наслідок отриманого ушкодження здоров`я в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 16.11.2019 року, потерпілий [PERSON] , звернувся в ТП №1 м. Львова. Після огляду травматологом, позивач був скерований для подальшого лікування в КНП 8 МКЛ, де було встановлено наступний діагноз: З/перелом обох кісток правого передпліччя зі зміщенням фрагментів, З/травматичний звих головки правої ліктьової кістки. 10.12.2019 року, позивач був прооперований в обсязі: BP МОС обох кісток правого передпліччя з використанням набору імплантатів для остеосинтезу. Позивач був призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини № [NUMBER] Західного оперативно - територіального об`єднання НГУ, згідно Контракту про проходження служби у військовому резерві Національної гвардії України. Позивач не мав можливості належно виконувати службові обов`язки, які були покладені із займаною ним посадою, програмою підготовки резервістів, завдання покладені на військову частину в якій проходить службу; вдосконалювати теоретичні знання та практичні навички, необхідні для виконання обов`язків служби, у тому числі під час проходження підготовки та зборів, внаслідок отриманих ним травм при вищевказаному ДТП. Після ДТП, яке відбулось 16.11.2019 року, позивач не міг влаштуватись на роботу для можливості отримання коштів на прожиття та лікування, а лише протягом двох років був влаштований на менш оплачувану роботу в ТзОВ «Сільпо-Фуд» за професією обвалювальник м`яса в м`ясний цех, через неможливість великого навантаження на травмовану руку та передпліччя, (копія довідки надається). До даного ДТП, позивач пройшов співбесіду ТМ «Галицька свіжина» де мав можливість працювати на більш високооплачуваній роботі, у відділі обвалювальник тушок м`яса, що потребує більшої фізичної праці та більшого навантаження на руки. Позивач був позбавлений можливості вести свій звичний спосіб життя та виконувати необхідну роботу по дому, так як почав проводити ремонтні роботи у ванній кімнаті, що підтверджується доданими фотокопіями до позовної заяви. Після ДТП до сих пір не може завершити початий ремонт, що призводить позивача до пригніченого стану та безпорадності. [PERSON] страждає на постійні головні болі, через що має постійно купляти собі знеболюючі ліки. Болі внаслідок отриманих забоїв, перелому кісток передпліччя та ушкоджень тіла до сих пір турбують позивача, що призводить останнього до депресивного стану. Позивач до сих пір не може повернутися до нормального, звичного способу життя, що приводить до постійно пригніченого стану, зниженого інтересу до життя, незадоволеності, швидкої втоми та втрати енергійності. З`явилось почуття нікчемності, загальмованості в діях, які для здорових людей є звичайними, та не складними. Крім того, позивача турбують переживання з приводу коштів, які були витрачені на лікування. Тривалий час позивачу надаються, як медична допомога, зокрема перев`язки, періодичний огляд лікарями, для зменшення болю та швидкого процесу видужання. В майбутньому, [PERSON] , очікує ще одна операція, по знятті імплантатів для остеосинтезу та тривалого періоду реабілітації. Розмір душевних страждань Позивач оцінює в 102 233,66 грн. (сто дві тисячі двісті тридцять три грн. 66 коп.), які підлягають стягненню з Відповідача. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки MERCEDES-BENZ С 220", державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ АСК "Скарбниця" згідно договору № АО/436184 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 16.08.2021 року, до Страховика була подана заява про виплату страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою - 2 233,66 грн. (дві тисячі тридцять три грн. 66 коп.) в межах страхового ліміту на умовах ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. На дату подання позовної заяви, Страховиком не було прийнято рішення про виплат; чи/або відмову у виплаті страхового відшкодування по вищевказаному страховому випадку. Проте, на думку Позивача, розмір страхового відшкодування моральної шкоди не співрозмірним із фактичним розміром заподіяної моральної шкоди Позивачу, який заподіяний наслідок завданих травм та тривалого періоду реабілітації, а тому Позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з підстав наведених нижче. Тому, враховуючи частку моральної шкоди, яка має бути відшкодованою з рахунок ПрАТ АСК «Скарбниця» у розмірі 2 233,66 грн. (дві тисячі двісті тридцять три грн. 66 коп.), то решта суми моральної шкоди завданої позивачу, в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача становить 100 000,00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.), (з розрахунку 102 233,66 - 2 233,66 100 000,00). Розмір судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції яку позивач очікує понести, становить 20000,00 грн. 18.01.2022 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. 29.03.2022 року на адресу суду подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що позивачем не надано жодних доказі в обґрунтування наявності заподіяної йому моральної шкоди та її розміру,яку визначено у позовній заяві. Разом тим зазначає, що саме дії позивача, які полягали в тому, що він рухався в темну пору добив темному одязі без світло відбиваючих елементів по проїжджій частині дороги, що є порушенням вимог ПДР України, призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди. Вказаний розмір моральної шкоди за наслідками у вигляді середньої тяжкості тілесних ушкоджень не відповідає судовій практиці. Окрім того [PERSON] було здійснено відшкодування [PERSON] моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн. Доказів понесення судових витрат позивачем суд не представлено. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності, просять позов задоволити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача подав на адресу суду заяву, в якій просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав наведених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. З наявної в матеріалах справи копії постанови від 10.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 12019140180000691 від 17.11.2019 року вбачається, що 16.11.2019 року близько 20.45 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ С 220, р.н. [NUMBER] , проїжджаючи ділянку автодороги «Львів-Самбір», в напрямку м. Самбір, поблизу с. Поріччя, Городоцького району Львівської області, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , та з місця події зник. Внаслідок наїзду пішохід [PERSON] доставлений в травмпункт №1 м. Львова із діагнозом: закритий перелом нижньої третини правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом правої ліктьової кістки в середній третині з підвивихом в кістевому суглобі. 17.11.2019 року по даному факту СВ Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НГ1 у Львівській області, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019140180000691 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 286 КК України. Згаданою постановою слідчого кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, натомість в діях водія [PERSON] , вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого 122-4 КУпАП. Доказів притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 1224- 4 КУпАП суду не представлено. Звертаючись до суду із позовом, разом з тим, позивач зазначає, що внаслідок ДТП що мала місце 16.11.2019 року наслідок наїзду пішохід [PERSON] доставлений в травмпункт №1 м. Львова із діагнозом: закритий перелом нижньої третини правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом правої ліктьової кістки в середній третині з підвивихом в кістевому суглобі. Після огляду травматологом, позивач був скерований для подальшого лікування в КНП 8 МКЛ, де було встановлено наступний діагноз: З/перелом обох кісток правого передпліччя зі зміщенням фрагментів. З/травматичний звих головки правої ліктьової кістки. 10.12.2019 року, позивач був прооперований в обсязі: BP МОС обох кісток правого передпліччя з використанням набору імплантатів для остеосинтезу, зазначене стверджується наявними у справі медичними документами. Таким чином, отримані ушкодження стали причиною порушення звичного способу життя позивача, негативного впливу на стан його здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з перенесенням лікування та пережитої операції внаслідок отриманих травм в ДТП, що мала місце 16.11.2019 року. Разом з тим, з копії постанови про закриття кримінального провадження встановлено, що з технічної точки зору дії водія [PERSON] не суперечили вимогам чинних ПДР України. Згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО436184, діючий станом на 16.11.2019 року ПрАТ АСК «Скарбниця» забезпечено транспортний засіб MERCEDES-BENZ С 220, р.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , яким з 16.11.2019 по [INFO] керував [PERSON] . Встановлено, із наявної в матеріалах справи копії квитанції від 20.01.2020 року та електронного повідомлення Ф. 121 20.02.2020 року [PERSON] здійснювала переказ грошових коштів у розмірі 20000,00 грн. на адресу [PERSON] позивача. З наявної в матеріалах справи заяви [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] (копія свідоцтва про народження виданого повторно серії [NUMBER] від 19.02.2020 року) вбачається, що внаслідок перемовин з матір`ю потерпілого [PERSON] було досягнуто згоди, щодо оплати [PERSON] заподіяної внаслідок ДТП шкоди у розмірі 20000,00 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до Постанови пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно із загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність шкоди, протиправність її заподіювача, наявність причинового зв`язку між шкодою та діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При відшкодуванні моральної (немайнової) шкоди позивачем має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач та представник позивача в позовних вимогах обґрунтовано зазначає, що саме діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, однак, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, з врахуванням характеру, обсягу та тривалості моральних страждань, така оцінена судом у розмірі 20000,00 грн. Разом з тим, судом встановлено, що сума заподіяної моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. сплачена на користь [PERSON] , що останнім не спростоване та не заперечено, протилежного суду не доведено. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судового збору, то в силу дії ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі відмови в позові - на позивача, то такі необхідно залишити за позивачем. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed