Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Соколишина Л.Б., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить усунути йому перешкоди у здійсненні права власності нерухомим майном, а саме житловим будинком по [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування даним житловим будинком. Позовні вимоги обгрунтованні тим, що згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.01.2022 та 18.02.2022 позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Так, ѕ указаного житлового будинку він придбав у [PERSON] , згідно Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 21.01.2022, а ј позивач у [PERSON] , згідно Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 18.02.2022. У частині житлового будинку зареєстрована 1 особа [PERSON] , яка не є членом сім`ї позивача та яка з 2009 року у будинку не проживає, не навідується, її особисті речі в будинку відсутні. Добровільно з місця реєстрації відповідачка не знімається, оскільки з 2009 року у будинку не проживає, речі її відсутні, майном не цікавиться, проживає у РФ, перепон у користування житлом їй ніхто не чинив. Таким чином, відповідач повністю втратила зв`язок з помешканням, оплату за комунальні послуги не здійснює, утриманням житла не займається та не цікавиться його станом протягом багатьох років. Позивач в свою чергу позбавлений можливості вирішити питання щодо оформлення субсидії, сплачує додатково за відповідача комунальні послуги, не може на власний розсуд розпоряджатися будинком, що порушує його права як одноосібного власника будинку. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/1296/22. Ухвалою суду від 18.03.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Соколишина Л.Б. не з`явилися, до початку розгляду справи від представника надійшла заява, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 295789877 від 21.01.2022 та № 300388289 від 18.02.2022. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 19.12.1987 по теперішній час, проте з 2009 року за місцем своєї реєстрації не проживає, особистих речей у домоволодінні немає. Вказані обставини підтверджується Актом опитування сусідів №1663 від 23.02.2022, завіреним Головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «ЯБЛУНЕВИЙ» Личко Д.Ю., та довідкою Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 3162-01-10 від 16.02.2022. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що реєстрація місця проживання відповідачки у вказаному житловому будинку не відповідає її фактичному місцю проживання та створює йому, як власнику, перешкоди у вільному користуванні та розпоряджанні майном, оскільки він вимушений нести додаткові витрати, пов`язані зі сплатою комунальних послуг. Таким чином, правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України та Житловим кодексом України. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За положеннями статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Приймаючи до уваги, що позивач є одноосібним власником житлового будинку [ADDRESS] , відповідач [PERSON] хоча і зареєстрована у даному домоволодінні, але не проживає в ньому понад тринадцять років, участі в утримані житла не приймає, будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом між сторонами відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved