Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання [PERSON] батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , а також про стягнення аліментів на утримання вказаної дитини. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.06.2022 року роз`єднано позовні вимоги в цивільній справі № 346/1531/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, виділивши вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у самостійне провадження та передано виділені матеріали для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду з передачею в подальшому справи на розгляд судді, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] в неї народилася дочка [PERSON] . Оскільки на момент народження дитини позивач не перебувала в зареєстрованому шлюбі, батьком дитини відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері записано [PERSON] . Однак, справжнім батьком дочки є відповідач [PERSON] , про що йому відомо, та з яким позивач під час зачаття та народження дитини перебували у фактичних шлюбних відносинах, разом проживали та вели спільний побут. З часу окремого проживання, відповідач не цікавиться життям дитини та не бере участь в її матеріальному забезпеченні. Позивачу важко\~самостійно забезпечувати\~дочку всім\~необхідним,\~оскільки вона\~не працевлаштована, соціальної допомоги не отримує, на обліку як безробітна не перебуває, інших доходів не отримує. Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2022 року в розмірі 2 618 грн. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільні доходи, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання їхньої дочки. Тому позивач, посилаючись на ст. ст. 180, 184 СК України, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаної дочки в розмірі 2 618 грн. щомісячно до досягнення останньою повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримав подану ним письмову заяву про зміну позовних вимог, згідно з якою просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення останньою повноліття, оскільки він офіційно працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Також вказав, що в процесі розгляду справи факт батьківства відповідача щодо [PERSON] знайшов своє підтвердження, про що долучено копію відповідного свідоцтва про народження дитини, тому позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими. Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, та зазначив, що він працює електромонтером - водієм в філії АТ Прикарпаттяобленерго (м. Косів Івано-Франківської області). Суд, заслухавши осіб, які беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 43). Факт проживання вказаної дитини з позивачем стверджується даними довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 83, виданої 20.04.2022 року Верхньовербізьким старостинським округом Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.16, на звороті). Відповідно до довідки № 186-24.2/23-22, виданої Коломийською міськрайонною філією Івано-Франківського обласного центру зайнятості 14.02.2022 року, позивач на обліку як безробітна не перебуває ( а.с. 17 ). Даними довідки № 384, виданої 14.02.2022 року управлінням соціального захисту населення Коломийської районної державної адміністрації, стверджується, що позивач не перебуває на обліку у вказаному управлінні (а.с. 18). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела суми виплачених доходів та утримання податків, за період з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2021 року, інформація про доходи позивача відсутня ( а.с. 17, на звороті ). Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою\~ст. 12 зазначеного Закону\~встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до ч.2\~ст.51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту першого частини другої\~стаття 49 ЦПК України\~відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з частиною четвертою\~статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, що в даному випадку відсутнє. На підставі наведеного, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини, вік дочки сторін та пов`язані з цим витрати на її харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, майновий стан платника аліментів, а також те, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина, і можуть бути присуджені судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, суд вважає\~за можливе\~визначити аліменти\~у розмірі\~1/4\~частки з\~усіх видів\~доходів відповідача,\~що відповідатиме\~вимогам розумності\~і справедливості,\~та установленій\~судовій практиці. Позивачем не надано суду доказів, матеріального становища дитини та платника аліментів, а також, що обраний нею розмір аліментів є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Аліменти саме у такому розмірі будуть достатніми для забезпечення мінімальних потреб дитини, враховуючи, що відповідно до\~ст. 180 СК України\~позивач також зобов`язана приймати участь в її утриманні. Крім того, відповідно до\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з положеннями\~ст.13 ЦПК України, яка передбачає принцип\~\~диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі\~наведеного,\~ст.ст.\~180-183,\~191\~СК України,\~

Outcome: partial