Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

В червні 2022 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.10.2003 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, серія [NUMBER] . У період шлюбу у сторін народилися два сина [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 27.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату час та місце повідомлявся належним чином, до суду надав заяву відповідно до якої позов підтримав, просив суд слухати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце повідомлялася належним чином, до суду надала заяву відповідно до якої позовні вимоги визнала та просила справу розглянути без її участі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.10.2003 року (свідоцтвом про шлюб а.с. 2). У період шлюбу у сторін народилися два сина [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ( свідоцтва про народження а.с. 5-6). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, відповідач визнав позов, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 992.40 грн судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved