Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт проживанняоднієюсім`єюзіспадкодавцем - [PERSON] , який помер [INFO] , не менше як п`ятьроків до часу відкриттяспадщини. В обгрунтування заяви зазначила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . В квартирі навпроти мешкали [PERSON] та її син [PERSON] з 1999 року. З сусідами вона мала дуже тісні стосунки, а згодом [PERSON] став членом її родини. В 2005 році її донька [PERSON] почала проживати в квартирі заявниці разом [PERSON] як одна родина. Вони мали спільний бюджет, вели господарство. [INFO] донька заявниці померла. Дочка та [PERSON] вели аморальний спосіб життя, зловживали спиртними напоями та наркотиками, тому заявниці також довелося доглядати за матір`ю померлого - [PERSON] до дня її смерті [INFO] . [PERSON] мала вади зросту і потребувала сторонньої допомоги, тому заявниця сама купувала продукти, ліки, готувала їжу, прала. Вона також здійснила і її поховання. Після смерті матері [PERSON] остаточно залишився проживати разом з заявницею, влаштувався на роботу зварювальником. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Після отримання зарплати [PERSON] віддавав частину грошей на продукти та комунальні платежі, допомагав по господарству. [INFO] внаслідок хвороби спричиненою ВІЛ-інфекцією [PERSON] помер. Похованням займалася заявниця. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно: квартиру [ADDRESS] , яку він прийняв фактично як спадщину, але не оформив спадкових справ після смерті матері, яка померла [INFO] . За життя[PERSON] заповіту не залишив. Заявниця - єдиний спадкоємець на майно померлого, яка проживала разом з ним однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриттяспадщини. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав їй було роз`яснено про необхідність встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Просила заяву задовольнити. Ухвалою суду від 13 січня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку окремого позовного провадження. Заявник [PERSON] в суді надала пояснення як свідок. під присягою. Свою заяву підтримала. Пояснила, що з [PERSON] та його матір"ю жила по сусідству, товаришували . Її донька [PERSON] з 2005 року співмешкала з [PERSON] , до часу її смерті [INFO] . З цього часу вони проживали одією родиною, [PERSON] називав її матер"ю, їх стосутнки збереглись і після смерті доньки [PERSON] . Мати [PERSON] - [PERSON] була інвалідом, потребувала допомоги, померла у 2017 році. З [PERSON] у неї продовжувались родинні відносини, вона готували для нього, розпоряджалась його бюджетом, купувала ліки. [INFO] [PERSON] помер. Вона займалась його похованням. А до цього у 2017 році похоронила його мати [PERSON] . Протягом тривалого часу у неї були теплі , родинні відносини з [PERSON] , які не припинились після смерті доньки, він дорожив цими стосунками, ніколи її не ображав. Його квартира не була придатна для комфортного проживання, в ній було відрізано комунікації, тому він жив в її квартирі, а до своєї квартири лише навідувався. Просить встановити факт проживання однією сім"єю понад 5 років з [PERSON] , який помер [INFO] . Представник заявника адвокат Бузинарська Д.М. заявлені вимоги підтримала з підстав, які наведені у заяві. Також, адвокат Бузинарська Д.М., пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом більше п`яти років, вони були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки щодо ведення домашнього господарства. Просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи заяву не визнала, просила відмовити у її задоволенні. Наголошувала, що факт спільного проживання має місце тільки з 2017 року і він повинен бути безперервним. Зустрічних вимог від заінтересованої особи щодо визнання права на спірне майно заявлено не було, тому спір про право відсутній, а справу належить розглядати в порядку окремого провадження. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є племінницею заявниці. Часто бувала у тітки, адже у них гарні стосунки. Добре знає її доньку [PERSON] , так як та доводиться їй двоюрідною сестрою та її співмешканця [PERSON] . Їйдостовірновідомо, що[PERSON] разом з сестрою,близькочотирьохроків, до дня її смерті проживав разом з заявницею. Вони разом вели господарство, були пов`язані спільним побутом. Потім залишився проживати з тіткою, вона дбала про нього та його матір, яку потім поховала. Заявниця опікувалася ним, як сином, готувала йому їжу, прала, він допомагав їй по господарству. Свідок [PERSON] пояснила, що мешкала в будинку [ADDRESS] більше 30 років, із заявницею вони товаришують. Підтвердила, що добре знала [PERSON] та її сина [PERSON] . Їй відомо, що померлий тривалий час проживав однією сім`єю з [PERSON] та заявницею. Зазначила, що вони разом сели спільне господарство, заявниця опікувалася, окрім доньки та [PERSON] , ще і його матір`ю [PERSON] . Вони проводили час разом, святкували дні народження та інші свята. Ходили разом за продуктами, готували їжу, господарювали. Похованням і [PERSON] і [PERSON] займалася заявниця. До моменту смерті [PERSON] проживав з заявницею. Суд, вислухавши доводи заявника, показання свідків, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 20 травня 2019 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с. 39). Мати спадкодавця [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданим 22 березня 2017 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с. 40). Поховання [PERSON] здійснила заявниця [PERSON] , що підтверджується наданими копіями довідок з похоронного бюро. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] на підставі договору міни від 30.04.1999 року посвідченого нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дацко Я.О. АВА № 508461 Факт спільного проживання та ведення спільного господарства підтверджується також наданими письмовими доказами: квитанціями про сплату споживчого кредиту, копіями посвідчень померлого [PERSON] , копією довідки про звільнення з місць позбавлення волі, копією листка непрацездатності померлого, копією декларації з лікарем, яка укладалася заявницею в інтересах [PERSON] . Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округуЛосінець С.М. 22.01.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Згідно постанови нотаріуса[PERSON] є єдинимспадкоємцем на майно[PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичнихосіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкуванняздійснюється за заповітомабо за законом. Частиною першою статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згіднозі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ятьроків до часу відкриттяспадщини (стаття 1264 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали з іспадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зіспадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщовиникнення права на спадкуваннязалежитьвіддоведенняпевнихфактів, особа можезвернутися в суд іззаявою про встановленняцихфактів, яка у разівідсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейногожиття. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що і є ознаками сім`ї. У судовому засіданні встановлено що [PERSON] та [PERSON] з 2005 року, тобто понад п`ять років до дня смерті [PERSON] [INFO] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, матеріально підтримували один одного. Факт того, що [PERSON] інколи ночував в своєму помешканні, не може свідчити про відсутність ознак спільного проживання, оскільки їх квартири розташовані поруч, а побут [PERSON] та [PERSON] був організований як спільний, із взаємними правами та обов`язками, з повагою до потреб один до одного. [PERSON] здійснила поховання матері померлого [PERSON] та його самого. Факт про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки є підставою для оформлення спадкових прав внаслідок смерті [PERSON] . Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає задоволенню. На підставівикладеного,

Outcome: approved