Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки\~та піклування\~в особі\~виконавчого комітету\~Скороходівської селищної\~ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування з нею. Так, позивач просить суд: 1) зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні із сином [PERSON] , [INFO] ; 2) встановити наступний порядок (спосіб) спілкування [PERSON] із сином, як періодичні та систематичні побачення з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я та особистого бажання дитини: - в кожні перші підряд: п`ятницю, суботу та неділю кожного календарного місяця (з 16 год. 00 хв. п`ятниці по 18 год. 00 хв. неділі) з правом забирати дитину за місцем реєстрації місця проживання та за фактичним місцем проживання [PERSON] , без присутності [PERSON] та з правом відвідування розважальних центрів, місць відпочинку, громадських місць, закладів харчування з культурно-розважальною метою на території України з обов`язковим повідомленням шляхом СМС-повідомлень [PERSON] місця свого перебування разом з дитиною; - в кожні треті підряд: п`ятницю, суботу та неділю кожного календарного місяця (з 16 год. 00 хв. п`ятниці по 18 год. 00 хв. неділі) з правом забирати дитину за місцем реєстрації місця проживання та за фактичним місцем проживання [PERSON] , без присутності [PERSON] та з правом відвідування розважальних центрів, місць відпочинку, громадських місць, закладів харчування з культурно-розважальною метою на території України з обов`язковим повідомленням шляхом СМС-повідомлень [PERSON] місця свого перебування. - 21 день одного літнього місяця (всі підряд календарні 21 день місяця) - за попереднім погодженням з [PERSON] конкретного місяця, з правом забирати дитину за місцем проживання [PERSON] , без присутності [PERSON] з правом повезти дитину на оздоровлення до моря та/чи до культурно розважальних місць тю території України - за попереднім попередженням [PERSON] про адреси та місця куди планується повезти дитину. - 15 грудня не парного року із правом забирати дитину за місцем проживання [PERSON] , без присутності [PERSON] , якщо дата припадає на вихідний день то з 09 год. 00 хв. ранку по 20 год. 00 хв. вечора, якщо дата випадає на робочий день то з 16 год. 00 хв. вечора по 20 год. 00 хв. вечора. - 16 листопада кожного року із правом забирати дитину за місцем проживання [PERSON] , без присутності [PERSON] , якщо дата припадає на вихідний день то з 09 год. 00 хв. ранку по 20 год. 00 хв. вечора, якщо дата випадає на робочий день то з 16 год. 00 хв. вечора по 20 год. 00 хв. вечора. - в новорічні свята, через рік, починаючи з 31.12.2021р. по 02.01.2022р., з 11 год. 00 хв. ранку 31.12.2021 року до 16 год. 00 хв. вечора 02.01.2022 року [PERSON] проводить з батьком [PERSON] з правом забирати дитину за місцем реєстрації чи за місцем проживання [PERSON] , без присутності [PERSON] , і так повторювати через один рік чергуючи перебування [PERSON] на новорічні свята у [PERSON] через один рік. - 6-7 січня кожного парного року із правом забирати дитину за місцем реєстрації чи за місцем фактичного проживання [PERSON] , без присутності [PERSON] з 16 год. 00 хв. вечора 6 січня по 18 год. 00 хв. вечора 7 січня кожного парного року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час перебування в шлюбі із [PERSON] у них [INFO] народився син, [PERSON] . Рішенням суду від 10.08.2020 шлюб розірваний і син став проживати разом з матір`ю, яка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, забороняє спілкуватись з ним та брати його додому. Іноді відповідач дозволяла зустріч, але тільки в її присутності. Позивач, як батько, має бажання приймати активну участь у вихованні дитини, піклуватись про нього та допомагати матеріально, що не буде перешкоджати нормальному вихованню дитини. Проте відповідач не дозволяє побачення з дитиною, посилаючись на малий вік дитини, часті захворювання, спецальне харчування, необхідне синові, оскільки останній має алергію на деякі продукти харчування. Таким чином, позивач просив суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з дитиною, визначивши місце та час його, як батька, спілкування з сином за адресою проживання позивача без присутності відповідача, а також стягнути судові витрати у справі. 13.07.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 10.09.2021\~до суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно якого\~вбачається,\~що сторона\~відповідача позов\~визнає частково,\~а саме\~повністю заперечує\~факт вчинення\~відповідачем будь-яких\~перешкод у\~спілкуванні батька\~з дитиною\~посилаючись на\~відсутність доказів\~у підтвердження\~вказаних обставин.\~З урахуванням\~інтересів дитини,\~вважає за\~доцільне встановити\~такий порядок\~та час спілкування позивача з дитиною - кожної 2 та 4 суботи місяця з 10 год. до 18 год. за місцем реєстрації [PERSON] : [ADDRESS] , або в іншому місці за попередньою домовленістю з вадповідачем [PERSON] без присутності останньої; наступний день після дня народження сина [PERSON] , тобто 16 грудня з 10 год до 18 год, а також зазначити місце передачі дитини зареєстроване місце проживання [PERSON] або її фактичне проживання (перебування). 24.09.2021 справу прийнято в провадження суддею Чутівського районного суду Полтавської області, [PERSON] 07.10.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача повністю не погоджується із обставинами викладеними у відзиві на позовну заяву, вважає більшість з них такими, що не стосуються предмету спору. 11.11.2021 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та зобов`язано третю особу, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Скороходівської селищної ради надати письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержавних у результаті обстеження умов проживання дитини [PERSON] , батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні. 02.12.2021, від третьої особи надійшов Висновок, в якому орган опіки та піклування вважає за доцільне усунути перешкоди у спілкуванні дитини з батьком та встановити порядок їх спілкування, з урахуванням віку дитини, зайнятості кожного з батьків за місцем роботи, віддаленістю проживання, згідно чинного законодавства за рішенням суду. 06.05.2022 справу прийнято в провадження суддею Чутівського районного суду Полтавської області, [PERSON] . Ухвалою суду від 09.06.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] він не може спілкуватися із своїм сином [PERSON] , оскільки колишня дружина чинить перешкоди у його спілкуванні із сином. На грунті особистих неприязних відносин, що склалися між ними після розірвання шлюбу, вони не можуть дійти згоди щодо участі його як батька у вихованні дитини. Так, позивач зазначив, що відповідач не надає можливість побачень із сином, посилаючись на малий вік дитини, його стан здоров`я та інші надумані причини. Така поведінка відповідача завдає йому болю та страждань, оскільки він як батько має бажання, час та фінансову спроможність забезпечити своєму синові належну увагу, догляд, спілкування, виховання та розваги. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача, адвокат Хворост Д.М. в судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, врахувавши доводи зазначені у відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] \~в судовому\~засіданні заперечувала\~проти задоволення\~вимоги позивача\~щодо усунення\~нею перешкод\~у спілкуванні\~з дитиною,\~посилаючись на\~відсутність доказів,\~що підтверджують\~вказані обставини.\~Повідомила суду,\~що дійсно\~у період\~дії карантинних\~обмежень не\~давала можливості\~бачитися дитині\~з батьком,\~при цьому\~піклуючись про\~здоров`я\~дитини.\~Також зазначила, що вона не заперечує проти спілкування позивача з сином, але просить врахувати стан здоров`я [PERSON] , який має алергію на солодощі та деякі фрукти, часто хворіє застудами та потребує лікування за допомогою ігалятора. Пропонувала встановити час спілкування позивача з дитиною - кожної 2 та 4 суботи місяця з 10 год. до 18 год. за місцем реєстрації [PERSON] : [ADDRESS] , або в іншому місці за попередньою домовленістю з нею, без її присутності; наступний день після дня народження сина [PERSON] , тобто 16 грудня з 10 год до 18 год, а також зазначити місце передачі дитини зареєстроване місце проживання [PERSON] або її фактичне проживання (перебування). В інші дні та з ночівлею, як того просить позивач [PERSON] , відповідач не погодилася надавати сина, оскільки дуже хвилюється за його стан здоров`я та безпеку. Представник відповідача, адвокат Прохур Н.І. в судовому засіданні просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, а саме встановити час спілкування позивача з дитиною - кожної 2 та 4 суботи місяця з 10 год. до 18 год. за місцем реєстрації [PERSON] або в іншому місці за попередньою домовленістю з відповідачем, без присутності останньої; наступний день після дня народження [PERSON] , тобто 16 грудня з 10 год до 18 год, а також зазначити місце передачі дитини зареєстроване місце проживання [PERSON] або її фактичне проживання (перебування). Проти задоволення вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, які чинить відповідач, заперечувала посилаючись на її безпідставність та відсутність належних доказів. Представник третьої\~особи, Орган\~опіки та\~піклування в\~особі виконавчого\~комітету Скороходівської\~селищної ради\~Полтавського району\~Полтавської област в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив справу розглянути без присутності їх представника, проти задоволення позову не заперечував та просив при винесенні рішення врахувати наданий висновок. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встанови наступне. Відповідно до ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12\~ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, відповідно до якого учасники справи мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом.\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона\~несе ризик\~настання наслідків,\~пов`язаних\~із вчиненням\~чи невчиненням\~нею процесуальних\~дій. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що з 07.10.2016 по 10.08.2020 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу, [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с.15). Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 10.08.2020 шлюб між сторонами розірваний, а малолітню дитину, [PERSON] залишено проживати з матір`ю (а.с.16-17). Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір`ю. Судовим наказом від 27.07.2018 року із позивача на утримання сина [PERSON] , стягуються аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.18). Заборгованість по сплаті аліментів у позивача відсутня (а.с.20). Рішенням виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 25.03.2021 за №53, затверджено Висновок органу опіки та піклування щодо встановлення графіку побачень та спілкування батька [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , яким позивачу визначено наступний графік побачень з сином: кожна 2 та 4 недіял з 10.00 год до 18.00 год за місце реєстрації [PERSON] (а.с.86-91). Проте, [PERSON] стверджує, що відповідач чинить перешкоди у його праві на спілкування та виховання сина, а тому, з метою дієвої участі у вихованні спільної з відповідачем дитини, звернувся до суду з даним позовом. Крім того зазначив, що відповідач чинить перешкоди не лише у його спілкуванні із сином, але й у спілкуванні діда (його батька) з онуком, що підтверджуєтьс рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 15.03.2021 у справі №550/1564/20, щодо встановлення для [PERSON] порядку спілкування з онуком (а.с.23-27). Судом встановлено, що після розірвання шлюбу, між позивачем та відповідачем виникли неприязні стосунки, в результаті чого виник спір щодо порядку спілкування позивача з сином та прийняття участі у вихованні останнього. Проте, у підтвердження того, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди у праві позивача [PERSON] на спілкування з сином та його виховання, позивачем не надано до суду переконливих доказів. Бажання батька спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, знаходить відображення лише у твердженнях, що зазначені у позовній заяві. Оскільки з дня встановлення органом опіки та піклування графіку побачень з дитиною, а саме з 25.03.2021 батько зустрічався з дитиною лише один раз, а саме забрав сина до м. Полтави за місцем свого фактичного проживання, що підтверджено в суді самим позивачем та не заперечувалося відповідачем. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача, [PERSON] (брат позивача) та [PERSON] (мати позивача). підтвердили, що позивач у побуті врівноважений, терплячий, питання спілкування з сином є для нього дуже важливим. Свідки також підтвердили, про неодноразові випадки, коли відповідач [PERSON] не надавала можливості спілкуватися батькові з дитиною, в результаті чого навіть запрошували працівників поліції. Однак категорично ствердили, що за умови вільного спілкування з дитиною відносини усіх сторін конфлікту зміняться. Свідок [PERSON] (батько відповідачки) суду повідомив, що дуже любить свого онука [PERSON] та проводить з ним багато часу. Онук періодично проживає з ним та бабою за їх зареєстрованим місцем проживання в [ADDRESS] . Там же і відвідує дитячий садок, оскільки мати дитини [PERSON] працює в іншому місті, що знаходиться на значній відстані від зареєстрованого місця проживання. Категорично заперечив створення відповідачкою [PERSON] перешкод для участі позивача у вихованні дитини, посилаючись на те, що позивач не виявляє бажання брати сина та спілкуватися з ним. Рішенням виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 25.11.2021 № 186 затверджений Висновок органу опіки та піклування "Про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку (способу) спілкування з дитиною [PERSON] ", яким рекомендовано усунути перешкоди у спілкуванні дитини з батьком та встановити порядок їх спілкування, з урахуванням віку дитини, зайнятості кожного з батьків за місцем роботи, віддаленості проживання, згідно чинного законодавства за рішенням суду (а.с.199-202). В ч. 3 ст. 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у ч. 8 ст. 7 СК України та у ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеній Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з принципом ст. 6 зазначеної Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 141\~Сімейного Кодексу\~України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюються як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Статтею 153\~СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. На підставі ч.1,2 ст.157\~Сімейного кодексу\~України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування. Згідност.158\~Сімейного кодексу\~України за заявою батька дитини, органи опіки і піклування визначає спосіб участі у вихованні дитини та спілкування із нею того із батька хто проживає окремо. Відповідно до ст.159\~СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Визначаючи час для спілкування позивача з малолітнім сином, суд враховує вік дітини та стан здоров`я, її прихильність до кожного з батьків, необхідність їх духовного та фізичного розвитку. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Olsson v. Sweden" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року, § 78). З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування з дитиною, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимог статей 157, 158 СК України, суд, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини на час вирішення цього питання, режим її розпорядку дня, дійшов висновку про часткове задоволення позову та визначення судом способу спілкування батька з сином, дотримуючись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Так суд зауважує, що під час розгляду справи, відповідачем не спростовано наявність у позивача права на особисте спілкування з дитиною, передбачене положеннями ч.2 ст. 157 СК України, не доведено неспроможність батька спілкуватися та доглядати за сином самостійно, що могло б перешкоджати нормальному його розвитку. Суд, на підставі даних про особу батька [PERSON] , стосовно якого відсутні негативні характеристики, вважає, що побачення з сином [PERSON] мають носити систематичний характер. Однак, оскільки дитина проживає з матір`ю, природно, що мати більше часу знаходиться з сином. Зважаючи на зазначене, виходячи із сукупності всіх обставин по справі, суд вважає за можливе встановити позивачу [PERSON] такий порядок спілкування з сином [PERSON] : у вихідні дні, а саме кожну другу та четверту неділю місяця з 13 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, за місцем реєстрації [PERSON] , без присутності [PERSON] ; наступного дня після дня народження дитини [PERSON] з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин; а також у літній період, дозволити [PERSON] вивозити дитину на оздоровлення до моря та/чи до культурно розважальних місць на території України, впродовж двох тижнів з поверненням дитини матері [PERSON] та її попередженням не пізніше як за десять днів до поїздки. Визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідає інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування з сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. Вимоги [PERSON] щодо періодичних побачень з сином: в кожні перші та треті підряд: суботу, неділю (з 16.00 год п`ятниці по 18.00 год неділі); 21 день літнього місяця; 15 грудня непарного року, 16 листопада кожного року; в новорічні свята, через рік з 11.00 год 31 грудня до 16.00 год 02 січня; 6-7 січня з 16.00 год 6 січня до 18.00 год 7 січня кожного парного року - задоволенню в повному обсязі не підлягають, оскільки такий графік побачень обмежує право дитини на відпочинок, не враховує її розпорядок дня, як дитини дошкільного віку. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. Суд також звертає увагу, що рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статтей 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією №42031 від 09.07.2021 (а.с.10). Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, вважаю, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 303,00 грн в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: partial