Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-06 00:00:00

Процедура (рух справи): У квітні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 березня 2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №199. Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 30 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.\~ Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що дійсно\~між ним\~та відповідачем\~15\~березня 2019\~року Кременчуцьким\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Полтавській області,\~актовий запис\~№199,\~зареєстровано шлюб.\~Спільне життя\~з відповідачем\~не склалося,\~шлюбні відносини\~між ними\~припинені,\~спільне господарство\~не ведуть.\~За таких\~обставин подальше\~спільне життя\~та збереження\~шлюбу не\~можливе. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду такі докази: - копію свого паспорта громадянина України та картки платника податків; - копію свідоцтва про шлюб; - копію паспорта громадянина України відповідача [PERSON] . Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає повністю. Крім того, просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов [PERSON] слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Позивач, [PERSON] , та\~відповідач,\~ [PERSON] , уклали шлюб, що зареєстрований 15 березня 2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №199. З позовної заяви [PERSON] слідує, що сумісне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу сторони дітей не мають Відповідач позов визнав та просив розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами визнаються та не спростовані. Оцінка суду: У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, - особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Висновок суду: Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Суд зазначає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Проте, з письмових заяв сторін вбачається, що сторони не мають наміру зберегти шлюб та сім`ю, яка фактично розпалася. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, сім`ю зберегти сторони не бажають, вжиті судом заходи виявилися безрезультативними, отже, сім`я та шлюб фактично розпалися, а тому позов належить задовольнити, шлюб між [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] слід розірвати. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України, враховуючи вимогу відповідача відновити їй дошлюбне прізвище, суд приходить до висновку про можливість задоволення такої вимоги, оскільки це є її правом. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved