Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить відібрати у батька [PERSON] малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не належним чином виконує свої батьківські обов`язки, не приділяє дитині достатньої уваги, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює належних матеріально-побутових умов для проживання та навчання доньки. Мати дитини померла. Службою у справах дітей спільно з адміністрацією навчального закладу неодноразово проводилась відповідна робота по з`ясуванню причин бездоглядності дитини, але результатів не дало. [PERSON] характеризується незадовільно, зловживає спиртними напоями, малолітня [PERSON] власноруч написала скаргу щодо невиконання її батьком батьківських обов`язків та погодилась на пропозицію влаштування до Центру. Представник позивача [PERSON] до судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав. Суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно із пунктами 2-5 частини першої ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Судом встановлено, що [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с.10). Мати дитини - [PERSON] - [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Згідно довідки Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 80 від 03.02.2022, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та його сім`я складається з дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.25). Дитина перебуває в КЗ "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" з 11.11.2021, що підтверджено відповідною довідкою (а.с.18). По місцю проживання відповідач характеризується як зловживаючий спиртними напоями (а.с.27). Згідно висновку органу опіки та піклування в особі Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про доцільність відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, який затверджений рішенням виконавчого комітету Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 86-8/21 від 09.12.2021, враховуючи інтереси дитини орган опіки та піклування в особі в особі Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області вважає за доцільне відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав (а.с.4-5, 21). Ч.4 ст.166 СК України передбачає, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Зі змісту ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України слідує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь тих осіб чи установ, де буде перебувати донька в розмірі, який просить позивач, з урахуванням вимог ст.ст.182, 183 СК України. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що відповідач не приймає належної участі у вихованні та утриманні дитини, не виявляє щодо неї батьківської уваги та турботи, що свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків, а тому, виходячи із інтересів дитини, необхідно відібрати [PERSON] у відповідача без позбавлення його батьківських прав та стягнути з нього аліменти на її утримання. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки позов подано щодо захисту прав малолітньої особи, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1984,80 грн, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved