Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

Заявниця подала до суду заяву про встановлення факту належності їй довідок виданих , 05.08.2021 року виконавчим комітетом Бобровицької міської ради Чернігівської області № 25 про заробітну плату за відпрацьований період роботи з лютого 1986 року по грудень 1990 року, №26 про заробітну плату за відпрацьований період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року, №27 про заробітну плату за відпрацьований період роботи з січня 1996 року по грудень 2000 рік, №28 про відомості про вихододні з 1986 року по 2000 рік, виданих на [PERSON] . Свої вимоги заявниця обгрунтиовує тим, що вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком, але їй було відмовлено, посилаючись на ет, що вказані довідки видані на ім"я « [PERSON] », а вона за паспортом є « [PERSON] ». У судове засідання заявниця не з"явилася , подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області надійшло пояснення по справі в якому вони просять розгляд справи провести без без участі їх представника та винести по справі рішення у відповідності до чинного законодавства. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив наступні факти. Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Бобровицької міської ради №28 від 05.08.2021 року ,у фондах ЗАТ Перемога с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області є відомості про вихододні [PERSON] з 1986 року по 2000 рік (в архівних документах про вихододні зазначено [PERSON] ) (а.с.7). Відповідно до довідок виданих виконавчим комітетом Бобровицької міської ради від 05.08.2021 року №25, 26, 27 ім`я заявниці в архівних документах про отримання заробітної плати зазначено [PERSON] (а.с.8-10). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Бобровицької міської ради від 05.08.2021 року №29 вбачається, що згідно акта прийому-передачі документів на державне зберігання від 15.01.2008 року ЗАТ «Перемога» с. Кобижча Бобровицького району описи №1-0 справ з особового складу за 1943-1945, 1949, 1951-2003 року знаходяться на зберіганні в Кобижчанському старостинському окрузі. В архівних фондах зазначено [PERSON] (а.с.11). Згідно історичної довідки колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» від 18.02.2022 № В.-208/1 зазначено, що у 1993 році колгосп «Перемога» рішенням загальних зборів був переіменований на КСП «Перемога». Господарство ліквідоване. Документи з кадрових питань (особового складу) ЗАТ «Перемога» за 1943-2003 роки у кількості 978 од.зб. зберігаються у Кобижчанській сільській раді (а.с.13). Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] від 27.06.1979 року, у вказаній трудовій книжці заявниця значиться як « [PERSON] » , де міститься запис, що [PERSON] була прийнята на роботу в к-п " Победа " з 10.03.1986 року до 22.12. 2000 року ( а.с.15, 17). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29.05.1961 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.07.1980 року, копії РНОКПП та копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , ім`я заявниці записано як « [PERSON] » (а.с. 4, 5 ) Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. У постанові Верховного Суду від 20 серпня 2018 року зроблено висновок про те, що записи у книгах обліку трудового стажу, заробітку колгоспника, у розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати є правовстановлюючими документами (справа № 545/1472/17). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] , правовстановлюючих документів, а саме: довідки, видані 05.08.2021 року виконавчим комітетом Бобровицької міської ради Чернігівської області: №25 про заробітну плату [PERSON] за відпрацьований період роботи з лютого 1986 року по грудень 1990 року; №26 про заробітну плату [PERSON] з відпрацьований період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року; №27 про заробітну плату [PERSON] за відпрацьований період роботи з січня 1996 року по грудень 2000 року; №28 про відомості про вихододні [PERSON] з 1986 року по 2000 рік тому заявлені вимоги, слід задовольнити.

Outcome: approved