Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В установлений законом строк, 19 червня 2020 року позивачка подала заяву про прийняття спадщини до Калинівської районної державної нотаріальної контори Вінницької області на все майно матері, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за місцем відкриття спадщини, з підстав, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок під [ADDRESS] , тобто відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що унеможливлює вчинення нотаріальної дії. Рідна сестра позивача [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, тому позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. З цих підстав просила визнати за нею як спадкоємцем першої черги право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] , загальною площею 74,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 01 липня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Калинівського районного суду від 09 червня 2022 року було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача - адвокат Тарасюк Н.Г. не з`явились. Через канцелярію суду адвокат Тарасюк Н.Г. подала заяву про проведення розгляду справи без участі позивача та представника, подані позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, згідно з поданою письмовою заявою просила розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, судовий розгляд здійснюється у відсутність учасників провадження, які заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі матеріалами без технічної фіксації судового засідання. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Як видно із свідоцтва про народження виданого повторно 21 серпня 2020 року серії [NUMBER] батьками позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 04.10.1994 року серії [NUMBER] [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище " [PERSON] ". [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 серпня 2020 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 січня 2020 року. 19.06.2020 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу Варламова О.В. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставі якої було заведено спадкову справу за № 67/2020 до майна померлої. 10.08.2022 року [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу Варламова О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, а саме на 1/2 частки житлового будинку під [ADDRESS] ; житлового будинку за [ADDRESS] та земельної ділянки площею 2,1806 за кадастровим номер № 0521687500:01:001:0107, яка розташована на території Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області. 10.08.2020 року приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Варламовим О.В. було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку під [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,1806 за кадастровим номер № 0521687500:01:001:0107, яка розташована на території Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10.08.2020 року приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Варламовим О.В. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за місцем відкриття спадщини, з підстав, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок під [ADDRESS] , тобто відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що унеможливлює вчинення нотаріальної дії. Сестра позивача [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняла, 19.06.2020 року подала заяву №176 про відмову від спадщини після померлої матері [PERSON] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Сальницької сільської ради Калинівського району від 03.03.2020 № 293, [PERSON] до дня своєї смерті була прописана за адресою: [ADDRESS] .Інших зареєстрованих та проживаючих осіб немає. Відповідно до технічного паспорта на будинок [ADDRESS] , від 30.06.2020 року, виданого ФОП [PERSON] домогосподарство в цілому складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, ганок, прибудова літ.а1, літня кухня-сарай, літ.Б, погріб літ.В, убиральня літ.Г, сарай літ.Д, ворота з хвірткою №3, огорожа №2, криниця №1, огорожа №4, ворота №5. Житловий будинок 1962 року забудови. Відповідно до Звіту - 0962 про оцінку нерухомого майна - ринкова вартість будинку 77718 грн. Згідно з довідкою Калинівського РСП КП «ВООБТІ» № 63 від 20.09.2021 року згідно облікових даних архівосховища станом на 31.12.2012 реєстрація права власності об`єкта нерухомого майна, який розташований за адресою: [ADDRESS] структурним підрозділом КП «ВООБТІ» не проводилася.Станом на 15.09.2021 року інвентаризація об`єкту нерухомого майна за даною адресою Калинівським відокремленим підрозділом КП "Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації" не проводилась. Як видно з копії погосподарської книги, за 2016-2022 роки в домогосподарстві за [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] як голова сім`ї. Разом з ним за вказаною адресою проживали станом на 1991-1994 роки дочки [PERSON] та [PERSON] , онук [PERSON] . Згідно з інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо реєстрації права власності на вказаний житловий будинок відсутні. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини За змістом статей 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справі про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Сукупність зібраних у справі доказів, які оцінені судом на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності підтверджує, що [PERSON] належав на праві особистої власності житловий будинок за [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки в установлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини. Проте, остання не може оформити в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на житловий булинок через відсутність правовстановлюючого документа на цей житловий будинок за [ADDRESS] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача очевидним, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Крім цього, відповідачка надав суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved