Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.11.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13166780 від 21.11.2013 року. Позивач зареєстрована у вказаній квартирі, однак окрім неї у ній також зареєстрований її син відповідач у справі. Між тим, відповідач у квартирі не проживає, участі в утриманні квартири та оплаті комунальних платежів не приймає, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду із даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився. Свідок [PERSON] , будучи допитаним у судовому засіданні, показав, що позивач це його добра знайома, яку він знає біля 4-х років, відповідача при цьому він знає лише зі слів позивача, так як він його жодного разу не бачив. Зазначив, що він часто буває у квартирі позивача, однак ані відповідача, ані його речей на протязі всього часу у квартирі він не бачив. Зауважив при цьому, що якби відповідач проживав у квартирі позивача, то він би це обов`язково побачив. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно договору купівлі-продажу квартири від 21.11.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13166780 від 21.11.2013 року позивач є власницею квартири [ADDRESS] (а.с.8,9-10). Згідно довідки №46 від 13.01.2022 року та довідки про реєстрацію місця проживання особи від 01.02.2022 року у вказаній квартирі зареєстрований відповідач (а.с.7,15). Згідно акту від 20.01.2022 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с.11). Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин понад рік встановлена судом на підставі показань свідка та матеріалів справи. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved