Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказує, що до виконкому Металургійної районної у місті ради звернувся [PERSON] , [INFO] , з проханням позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] у зв`язку з відсутністю порозуміння з дитиною. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , з родиною не проживає, з сином не спілкується, не бере участі в його утриманні та вихованні. Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , 17.08.2021 року покинув дитину в службі у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, власноруч написавши заяву про позбавлення його батьківських прав. У зв`язку з цим малолітнього [PERSON] 17.08.2021 року було влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» КМР» Профілактична робота, яка проводилася працівниками служби у спра\-вах дітей та центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з [PERSON] та [PERSON] належного результату не дала. Зазначені обставини та наявні матеріали свідчать про те, що батьки свідомо злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків по догляду за дитиною, її матеріальному утриманню та вихованню. У зв`язку з викладеним позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] ; малолітнього [PERSON] , [INFO] , пе\-редати органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради для вирішення питання подальшого його улаштування до сімейних форм виховання або до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення, на підставі ст.166 Сімейного кодексу України одночасно стягнути з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь майбутнього опікуна або дитя\-чого державного закладу де перебуватиме дитина, на утримання малолітньо\-го [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1/4 з кожного, з усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та без фіксації технічними засобами. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надавали. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачі повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, однак в судові засідання не з`явилися, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подавали, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судових засіданнях та з письмових матеріалів справи встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є - [PERSON] , батьком - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 13.12.2011 року Дзержинським відділом державної ре\-єстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с. 7). 17.08.2021 року [PERSON] звернувся до служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради із письмовою заявою про позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що останній його не розуміє, не слухається, робить що хоче, а тому створює проблеми для проживання разом. Мати вихованням дитини не займається протягом 10 років (а.с. 10). Того ж дня, малолітнього [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» за направленням служби у справах дітей виконкому Криворізької міської ради у зв`язку з тим, що дитина залишилася без батьківського піклування (а.с. 15). З повідомлення адміністрації Криворізької гімназії №56 Криворізької міської ради від 19.08.021 року за №285 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в 5-Б класі КГ №56 КМР з 04 листопада 2020 року. Хлопчика виховує батько - [PERSON] , [INFO] , який постійного місця роботи не має. Родина мешкає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] у співбесідах ніякої інформації про матір не надавав, до освітнього закладу [PERSON] не з`являлась. За час навчання хлопця в гімназії батьківські збори не відвідувала, навчанням та успіхами дитини не цікавилась. В класних та шкільних заходах участі не брала. Ситуація в родині погіршується, [PERSON] неодноразово залишав хлопця на сторонніх людей на тривалий час. У ході чого адміністрацією закладу та головним спеціалістом служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради Костроміним М.В. у березні місяці 2021 року з [PERSON] було проведено профілактичну бесіду. З батьком систематично проводяться бесіди, як класним керівником так і соціальними педагогами, але поради та рекомендації [PERSON] сприймає агресивно. Тому, адміністрації Криворізької гімназії №56 Криворізької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з безвідповідальним ставленням до виконання батьківських обов`язків (а.с. 13). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 20.08.2021 року за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні: наявне ліжко, шафа, телевізор, тумбочка, санітарно-гігієнічний стан відповідає нормі. За вказаною адресою проживає [PERSON] , [INFO] , яка працює неофіційно. Матір повідомлена про знаходження її сина [PERSON] у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації» КМР та про можливість винесення на розгляд комісії з питань захисту прав дитини 06.09.2021 року , а саме питання про позбавлення її батьківських прав (а.с. 12). Відповідно до висновку виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування, про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] від 08.09.2021 року, виконком Металургійної районної у місті ради вважає за необхідне позбавити батьківських прав останніх відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Оскільки, мати дитини з родиною не проживає, з сином не спілкується, не бере участі в його утриманні та вихованні. Батько дитини 17.08.2021 року покинув дитину в службі у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, власноруч написавши заяву про позбавлення його батьківських прав. Профілактична робота, яка проводилася працівниками служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з [PERSON] та [PERSON] належного результату не дала. Зазначені обставини свідчать про те, що батьки свідомо злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків по догляду за дитиною, її матеріальному утриманню та вихованню (а.с.4). У відповідності до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, згідно частини 4 статті 155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З аналізу вищезазначених норм слідує, що для позбавлення батьківських прав мало упевнитися в невиконанні обов`язків щодо виховання дитини, необхідно також установити, що батько чи мати свідомо ухиляється від їх виконання, адже ухилення від виконання обов`язку по вихованню неповнолітньої дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, коли особа має реальну можливість виконати покладені на неї обов`язки, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити, а це значить, що батько чи мати наполегливо, систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки; чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини. Так, ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків у повному обсязі знаходить своє відображення у письмових матеріалах справи. Оскільки на день розгляду позову відповідачі не вчиняли жодних дій, направлених на виховання та сумісне проживання з дитиною, тобто за власною ініціативою самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] без поважних причин, залишивши його без батьківської уваги та турботи, що свідчить про свідоме нехтування ними своїх батьківських обов`язків. Більш того, батько дитини особисто звернувся до позивача з письмовою заявою про позбавлення його батьківських прав, залишивши дитину в службі у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради. В заяві зазначив, що мати [PERSON] вихованням дитини не займається протягом 10 років. Крім того, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 29.08.2011 року надавала нотаріально посвідчену заяву про згоду на усиновлення її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , будь-якими громадянами або розміщення у будь-якому державному дитячому закладі після того як йому виповниться два місяці. У зв`язку з чим рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради від 21.09.2011 року малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Після чого, 28.09.2011 року [PERSON] нотаріально посвідченою заявою відкликала свою заяву від 29.08.2011 року про надання згоди на усиновлення її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , будь-якими громадянами або розміщення у будь-якому державному дитячому закладі після того як йому виповниться два місяці, на підставі якої рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради від 19.10.2011 року малолітній [PERSON] втратив статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Вказане свідчить про те, що мати дитини відразу після її народження не бажала виконувати свої батьківські обов`язки по відношенні до свого сина і на даний час не цікавиться долею дитини. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про доведеність позовних вимог позивачем та наявність підстав для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитини забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача, суд доходить наступного висновку. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України). В ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, у відповідності до ст. 166 Сімейного Кодексу, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з кожного відповідача у розмірі ј частини усіх видів їх заробітку (доходів). Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме з 08.09.2021 року. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved