Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-12 00:00:00

28.03.2022 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла вищевказана цивільна справа за позовом ПТМ «Ковельтепло» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій вимоги позивач мотивує тим, що ПТМ «Ковельтепло» надає послуги з теплопостачання у квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг відповідач належним чином не виконувала, а тому у неї станом на 01.10.2021 року виникла заборгованість перед підприємством в сумі 4236,84 грн. З даного приводу позивач неодноразово нагадувало відповідачці про необхідність погашення заборгованості, але боржник не вживає ніяких заходів щодо сплати боргу, чим завдає збитків державі в особі ПТМ «Ковельтепло». З врахуванням наведеного, просить стягнути з [PERSON] на користь ПТМ «Ковельтепло» заборгованість по оплаті за надані комунальні послуги в сумі 4236,84 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, до початку судового засідання подав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 38). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що ПТМ «Ковельтепло» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 173851190 від 15.07.2019 року, власником вищевказаного житлового приміщення є відповідач [PERSON] (а.с. 4). Таким чином, між сторонами у справі виникли відносини, які породжують цивільні права та обов`язки, оскільки ПТМ «Ковельтепло» надає житлово-комунальні послуги по теплопостачанню у належну відповідачці квартиру, а остання ними користуються. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, зокрема, здавати в оренду, укладати інші не заборонені законом угоди. Правовідносини що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 2189-VIII). Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частиною 1 ст. 12 Закону № 2189-VIII передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Разом з тим, п. 1 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону визначено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII та пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Правила № 630), обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з розрахункового листа по абоненту [PERSON] , та з даних про встановлення тарифів ПТМ «Ковельтепло», у відповідача, як власника квартири [ADDRESS] , виникла перед позивачем заборгованість за послуги з теплопостачання, розмір якої за період за період з грудня 2020 року по вересень 2021 року (станом на 01.10.2021 року) складає 4236,84 грн. Відповідно до вимог ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На переконання суду, надані позивачем докази в повній мірі підтверджують існування між сторонами зобов`язальних правовідносин, що фактично склались, по наданню відповідачці послуг з теплопостачання, а також факт несплати останньою за отримані послуги у спірному періоді. Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем ПТМ «Ковельтепло», є обґрунтованим, будь-які підстави ставити під сумнів даний доказ у суду відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами були порушені умови надання житлово-комунальних послуг по теплопостачанню, позовні вимоги ПТМ «Ковельтепло» є обґрунтованими, а тому із [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 4236,84 грн. Крім того, на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь ПТМ «Ковельтепло» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Outcome: approved