Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-05 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача та просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] додаткові витрати на лікування та навчання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у сумі 77790 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.08.2012 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 24.07.2012 року та до досягнення дитиною віку 18 років, тобто до [INFO] включно. У 2013 році [PERSON] , знаходячись в школі, отримав травму в область хребта. Самопочуття хлопчика погіршувалося, та в 2014 році у нього виявили церебральну рідину в спинному мозку і йому був поставлений діагноз "сирингомієлія". Це дуже рідкісне захворювання, яке вимагає лікування, постійного прийому знеболюючих препаратів, та може привести до інвалідності, якщо не провести своєчасне лікування, можливе операційне втручання. В Україні лікарі не мають лікування до цього захворювання, яке входить в прогресуючі важкі захворювання - орфанні код G95.0., як дуже рідкісне і невивчене для України. [PERSON] дізналася, що в європейських країнах та Туреччині ця хвороба лікується за допомогою медикаментів і операцій. Останні 3 роки позивачка відправляла батьку дитини медичні висновки про хворобу сина, а також неодноразово зверталася до нього з проханням збирати гроші на обстеження дитини в Туреччині, тому що дана країна в матеріальному відношенні є найдоступнішою. Відповідач повідомляв, що він міг би допомогти сину, але у нього багато кредитів. У вересні 2020 року [PERSON] узяла у борг гроші та відвезла дитину на обстеження в Туреччину, де отримала роз`яснення цього захворювання, рекомендації до лікування. Син зміг в Туреччині пройти курс акупунктури для зняття нервових блоків і відновлення втрати чутливості. Турецькі лікарі рекомендували контролювати перебіг хвороби в динаміці, обстежуватися та лікуватися у них мінімум раз на рік, щоб не допускати більшого розширення центрального каналу спинного мозку, в результаті чого дитині буде потрібна хірургічна операція. Також позивачка у своєму позові зазначила, що у хлопчика виявлена проблема в області ортодонтології, йому необхідно пройти курс лікування щелепи і зубів, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася в клініку естетичної стоматології "Біла перлина". [PERSON] вважає, що батьки зобов`язані по максимуму приділити увагу на вищезазначені обставини для збереження здоров`я свого сина, для чого необхідно відшкодувати 50 % витрат. Разом додаткові витрати на лікування і навчання сина складають: витрати на обстеження дитини в Туреччині -1155 доларів по курсу до гривні = 32340 грн. (половина суми)+ навчання - 13000 грн. (половина суми); лікування і протезування зубів 32450 грн. (половина суми). Всього додаткових витрат - 77790 грн., котрі позивачка і просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В.\~від 13 липня 2021 року було прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк\~для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням\~\~(викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 43,44). Представник позивача [PERSON] адвокат Аруцева Ірина Григорівна, котра діє на підставі та в межах виданого Одеським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги доручення від 10 березня 2021 року №322, позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову. (а.с. 115). Відповідач про розгляд справи про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с. 98,99), причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у загальному порядку та відзиву на позовну\~заяву не надав. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, уважно оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд встановив, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.08.2012 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 24.07.2012 року та до досягнення дитиною віку 18 років, тобто до [INFO] включно. (а.с. 10). У 2013 році [PERSON] , знаходячись в школі, отримав травму в область хребта. Самопочуття хлопчика погіршувалося, та в 2014 році у нього виявили церебральну рідину в спинному мозку і йому був поставлений діагноз "сирингомієлія". (а.с. 12-14). В Україні лікарі не мають лікування до цього захворювання, яке входить в прогресуючі важкі захворювання - орфанні код G95.0., як дуже рідкісне і невивчене для України. [PERSON] вважає, що батьки зобов`язані по максимуму приділити увагу на вищезазначені обставини для збереження здоров`я свого сина, для чого необхідно відшкодувати 50 % витрат. Разом додаткові витрати на лікування і навчання сина складають: витрати на обстеження дитини в Туреччині -1155 доларів по курсу до гривні = 32340 грн. (половина суми)+ навчання - 13000 грн. (половина суми); лікування і протезування зубів 32450 грн. (половина суми). Всього додаткових витрат - 77790 грн., котрі позивачка і просить стягнути з відповідача. Правилами ч.1 ст.81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За правилами ч.8 ст.7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від\~\~неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.\~\~\~\~\~\~\~ Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~ Відповідно до\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У ч. 1 статті, що коментується, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв`язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Згідно довідки та виписок з медичної карти хворого [PERSON] , останній дійсно хворіє важким захворюванням та потребує значних коштів на лікування. (а.с. 12-17). Також необхідно зазначити, що у хлопчика виявлена проблема в області ортодонтології, йому необхідно пройти курс лікування щелепи і зубів, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася в клініку естетичної стоматології "Біла перлина". За увесь період 2020-2021 р. дитина вчилася в приватній школі онлайн, за рекомендацією лікарів про індивідуальне навчання і в уникненні ризику захворювання COVID-19. Батьки зобов`язані по максимуму приділити увагу на вищезазначені обставини для збереження здоров`я свого сина, для чого необхідно: відшкодувати 50 % витрат: 1. На перебування дитини в Туреччині; 2. На лікування зубів дитини; 3. На оплату навчання дитини в приватній школі «Сходження» (ТОВ «Одеська приватна загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів) на підставі Публічного договору про надання освітніх послуг від 1 вересня 2020 року. (а.с. 37,38). Всього були зроблені витрати на перебування в Туреччині: медикаменти - 513 лір; автобуси, таксі (міські, міжміські) - 1500 лір; консультації, обстеження 1976 лір +120 доларів - акупунктура; проживання - 6480 лір; квитки (аеропорт) - 2984 лір; живлення - 420 доларів; Разом: 1345 лір. (а.с. 34,35). 1345:7,6 =1770 доларів США - по курсу долара США на вересень 2020 року 1770 доларів +120 доларів + 420 доларів = 2310 доларів, половина суми - 1155 доларів. Разом додаткові витрати на лікування і навчання сина складають: витрати на обстеження дитини в Туреччині -1155 доларів по курсу до гривни = 32340 грн. (половина суми)+ навчання - 13000 грн. (половина суми); лікування і протезування зубів 32450 грн. (половина суми). Всього додаткових витрат - 77790 грн. Таким чином доводи сторони позивача щодо того, що її син [PERSON] потребує додаткових витрат у зв`язку з необхідністю його лікування та навчання знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved