Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-20 00:00:00

01 квітня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради, про захист прав споживачів, в якому просить суд зобов`язати Комунальне підприємство «Павлоградводоканал» виключити із суми заборгованості, за послуги з водопостачання та водовідведення в квартирі [ADDRESS] , заборгованість попереднього власника квартири, яка виникла за період з грудня 2014 року по 22 червня 2021 року у сумі 11705,15 грн. Позов мотивовано тим, що 25 червня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу квартири позивач придбала квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданої відповідачем роздруківки по особистому рахунку [NUMBER] , станом на 22.06.2021 заборгованість за комунальні послуги водопостачання та водовідведення складає 11705,15 грн. Заборгованість попереднього власника квартири існує з грудня 2014 по 22 червня 2021 року в сумі .11705,15 грн. Позивач, вважає вказану заборгованість не своєю, оскільки не користувалася послугами водопостачання та водовідведення до укладення договору купівлі-продажу, тому просить зобов`язати відповідача виключити заборгованість попереднього власника з суми заборгованості позивача за послуги водопостачання та водовідведення . В судове засідання учасники справи повідомлені належним чином не з`явилися. Позивач подала заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнають повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.06.2021 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири № 2-780 від 25 червня 2021 року посвідченого Державним нотаріусом Першої Павлоградської нотаріальної контори, набула право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.06.2021 року, номер запису 42694250 (а.с. 6). Відповідно до п. 20 вказаного договору купівлі-продажу від 25.06.2021 заборгованість по комунальним платежам, яка виникла на момент відчуження квартири, зобов`язується погасити продавець. Починаючи з дня передачі квартири обов`язок оплачувати всі комунальні послуги бере на себе покупець. Згідно з довідкою № 363 від 22.06.2021 про заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, виданої КП «Павлоградводоканал», заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , станом на 22.06.2021 складає 11705,15 грн (а.с. 10). Згідно з довідкою № 266 від 28.03.2022 про заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, виданої КП «Павлоградводоканал», заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , станом на 28.03.2022 складає 10284,59 грн (а.с. 11). \~Згідно роздруківки по особистому рахунку [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , станом на лютий 2022 року заборгованість за комунальні послуги водопостачання та водовідведення складає 10284,59 грн (а.с. 11). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають на підставі договорів та інших правочинів. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно ч.1\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п. 5 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. Вивчивши наведене, суд доходить висновку, що позивач є індивідуальним споживачем послуг відповідача з централізованого водопостачання та водовідведення у квартирі [ADDRESS] з 25 червня 2021 року, до зазначеної дати позивач не проживала, не була зареєстрована та не споживала комунальні послуги за зазначеною адресою, а тому нараховувати позивачу плату за водопостачання та водовідведення відповідач має право саме з дати набуття права власності, оскільки у період з грудня 2014 року по 25 червня 2021 року позивач не була споживачем цих послуг, не була власником квартири [ADDRESS] . Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. В даному випадку відповідно до п. 20 договору купівлі-продажу квартири № 2-780 від 25.06.2021, укладеного між позивачем та попереднім власником квартири [PERSON] , заборгованість по комунальним платежам, яка виникла на момент відчуження квартири, зобов`язується погасити продавець. На підставі викладеного, суд доходить висновку про безпідставність включення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення позивачу за період з грудня 2014 року до набуття нею права власності на об`єкт, тобто до 25.06.2021. Враховуючи, що сума заборгованості з дати купівлі - продажу квартири 25.06.2021 до 28.03.2022 зменшилась з 11705,15 грн до 10284,59 грн, та сторонами не надано доказів за рахунок яких платежів (попереднього власника, чи нового) це сталось, то на даний час не можливо точно встановити суму заборгованості попереднього власника квартири. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial