Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача\~про стягнення аліментів в розмірі 3500,00 гривень щомісячно на неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони по справі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому була змушена звернутись із даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, подав на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності та врахуванням поданого відзиву. Відповідно до якого, прохав позовні вимоги задовольнити частково, оскільки на даний час офіційно не працевлаштований, отримує нерегулярний мінливий дохід, а тому прохав призначити сплату аліментів на утримання дитини в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, відповідний запис №23 (а.с.5). Позивачка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради №206 від 29.01.2020 року (а.с.7). На даний час дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради №207 від 29.01.2020 року, де зазначено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно норм ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31)\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 року № 146\~«Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Відповідач заперечував проти розміру аліментів, який просить стягнути позивачка, оскільки на даний час офіційно не працевлаштований, однак ним не надано жодного доказу, що останній перебуває на обліку у статусі безробітного у центрі зайнятості або інших доказів для підтвердження. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України\~Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 року», установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Приймаючи до уваги викладене, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, той факт, що дитина знаходяться на утриманні позивача, враховуючи що відповідач має задовільний стан здоров`я, його працездатність, те що він не є інвалідом, не має тяжких захворювань, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини сторін по справі, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати на утримання\~неповнолітнього сина\~\~ [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно,\~але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 06.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька, враховуючи потреби дитини. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 грн.

Outcome: partial