Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-24 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів в розмірі 831\~402, 00 грн, 3% річних в розмірі 61\~227, 63 грн, інфляційних втрат в сумі 141\~446, 95 грн, моральної шкоди в розмірі 20\~000, 00 грн, а всього разом 1\~054\~076, 58 грн., а також судові витрати. Позов мотивує тим, що 13 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діяло за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум Класик» (надалі Продавець), позивачем, [PERSON] (надалі Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ПЛЮС Україна» було укладено Попередній Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за №933. 21 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діяло за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Львівська мрія - Інвест», яке було правонаступником Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум Класик», позивачем, [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ПЛЮС Україна» було укладено Договір про розірвання Попереднього Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 13.04.2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за №933, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за №1598. Відповідно до п.3 Договору про розірвання Попереднього Договору купівлі-продажу квартири, сторони домовилися, що кошти сплачені позивачем за умовами попереднього Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 13.04.2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за №933, що станом на 21.06.2019 року складали 831 402, 00 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діяло за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Львівська мрія - Інвест», зобов`язалося повернути позивачу протягом 40 (сорока) робочих днів з моменту підписання цього Договору. Попри те, відповідач безпідставно не повернув позивачу кошти з моменту підписання Договору про розірвання Попереднього Договору купівлі-продажу квартири від 21.06.2019 року (до 19.08.2019 р.) в розмірі 831402, 00 грн., а тому, починаючи з 20.08.2019 року, нараховуються суми передбачені ст. 625 ЦК України. Крім того, просить стягнути інфляційні збитки за період з 20.08.2019 року по 01.02.2022 року, що складають - 141 446, 95 грн. У зв`язку із тривалим невиконанням відповідачем зобов`язання щодо повернення належних позивачу коштів, вважає, що він зазнав сильних душевних та психічних страждань. З врахуванням наведеного, моральну шкоду оцінює в розмірі 20 000, 00 грн. Ухвалою судді від 10 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідачу надавався п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, однак такий суду не було надано. Ухвалою суду від 08 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, повідомив, що і на даний час відповідачем не повернуто кошти позивачу. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Повістки про виклик до суду за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, не вручені та повернуті до суду з відміткою про відсутність адресата за місцем проживання, що за правилами п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. У зв`язку із цим, а також враховуючи, що відповідачем відзиву на позовну заяву не подано до суду, як і заяви про розгляд справи у його відсутності, причин своєї неявки не повідомлено, а представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, суд вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України, можливо провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи постановивши заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265, 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом із наданих доказів до позовної заяви, 13 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діяло за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум Класик» (надалі Продавець), позивачем [PERSON] (надалі Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ПЛЮС Україна» було укладено Попередній Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за №933. 21 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діяла за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Львівська мрія - Інвест», яке було правонаступником Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум Класик», позивачем - [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ПЛЮС Україна» було укладено Договір про розірвання Попереднього Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 13.04.2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за №933, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за №1598. Відповідно до п.3 Договору про розірвання сторони домовилися, що кошти сплачені мною за умовами попереднього Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 13.04.2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за №933, що станом на 21.06.2019 року складали 831 402, 00 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діяло за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Львівська мрія - Інвест», зобов`язалося повернути [PERSON] , протягом 40 (сорока) робочих днів з моменту підписання цього Договору. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Однак, як встановлено судом, ні у визначені договірними зобов`язаннями строки, ні на даний час відповідачем свої зобов`язання за договірними зобов`язаннями виконані не були, кошти за позивачу не сплачено, доказів про таке суду не представлено. А тому, оскільки відповідачем не належним чином виконуються взяті на себе договірні зобов`язання, кошти позивачу на час розгляду справи позивачу не сплачено внаслідок чого допущено заборгованість, що призводить до порушення майнових прав позивача, а тому такі права підлягають захисту судом шляхом стягнення коштів у розмірі 831\~402,00 грн із відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Крім цього, суд враховує, що за правилами ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Згідно п. 37 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/10156/17 здійснено наступний висновок щодо застосування норм права в разі порушення позадоговірного зобов`язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України, наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В п. 41 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/10156/17 зазначено, що стаття 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Як встановлено судом, строк виконання грошового зобов`язання за укладеним договором завершувався 19.08.2019. У зв`язку із наведеним, враховуючи розрахунки здійснені позивачем, виходячи із строків обчислення прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 20.08.2019 по час винесення даного рішення суду та суми простроченого зобов`язання, на користь позивача підлягає стягненню із відповідача три відсотки річних в сумі 61 227,63 грн. та інфляційні втрати в сумі 141\~446,95 грн. У зв`язку із цим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві, то стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Позивач визначаючи\~розмір моральної\~шкоди в\~сумі 20\~000\~грн.\~виходив з\~того,\~що внаслідок тривалого невиконанням відповідачем зобов`язання щодо повернення належних позивачу коштів, він зазнав сильних душевних та психічних страждань. За таких обставин, суд, із врахуванням характеру і тривалості страждань позивача та враховуючи відсутність заперечень зі сторони відповідача, приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача моральної шкоди слід задоволити повністю в розмірі 20 000, 00 грн. У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 10540,80 гривень, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.4).

Outcome: approved