Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-25 00:00:00

19.07.2022 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] у м.Лисичанськ Сєвєродонецького району Луганської області. В заяві зазначив, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки зараз він проживає на території Синельниківського району, а факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, під час активних бойових дій та термінової евакуації на підконтрольну територію України. Таким чином не можливо отримати медичний висновок, що може бути прийнятий відділом реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В судовому засіданні представник заявника, адвокат Мантула О.С. заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Заявник просив задовольнити заяву. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з померлим [PERSON] була знайома вісім років. Знала, що останні роки свого життя [PERSON] хворів. Коли [PERSON] [INFO] помер, то його тіло забрали працівники поліції, які самі і поховали [PERSON] на одному із місцевих кладовищ в день смерті. В підтвердження цього надали фото знімки. На час захоронення в м.Лисичанськ Луганської області велись бойові дії, тому жодні установи не працювали і на кладовище її та [PERSON] поліція не пускала. Заслухавши учасників процесу, всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану"\~від 12\~травня 2015\~року №\~389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 3 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, термін якого продовжено до 23.08.2022 року. Відповідно до ст.\~12-2\~Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України\~та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Як визначено ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій. Відповідно до ст. 294 ЦПК України\~справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 3 ст.\~42\~ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що [PERSON] , як син особи, щодо якої вирішується питання про встановлення юридичного факту (факту смерті), має право на звернення до суду з такою заявою. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 08.05.1962 року Пролетарським міськ ЗАГС Луганської області. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Лисичанськ Сєвєродонецького району Луганської області. Факт смерті вказаної особи вбачається з направлення на встановлення причини смерті від 13.04.2022 року наданого оперуповноваженим СКП ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області лейтенантом поліції Савченко І.О, в якому зазначено, що 13.04.2022 року направлено до КНП «ЦПМСД №1» труп [PERSON] , який помер за адресою: [ADDRESS] для встановлення причини смерті. Також заявником надано фотокартки з тілом [PERSON] , та місцем його захоронення. Відповідно до ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства\~юстиції України\~від 18.10.2000\~року №\~52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявника встановлення такого факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті його батька, є необхідним для отримання свідоцтва про смерть. Лисичанська міська територіальна громада Сєвєродонецького району Луганської області відповідно до підпункту 1 п.5 розділу ІV Переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 14 липня 2022 року №152) Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 14 липня 2022 року, входить до переліку ОТГ, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, тому наразі неможливо отримати правовстановлюючий документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній ЗСУ, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин. За таких обставин суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення (факту смерті) підлягає задоволенню. Відповідно до п. 9 ст.\~10\~ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Враховуючи те, що військова агресія РФ проти України розпочалася 24.02.2022 року, наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті на території, на якій ведуться бойові дії законної сили, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та відповідно до ч. 4 ст.\~317\~ЦПК України визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться бойові дії, підлягає до негайного виконання. Відповідно до ч. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved