Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб і стягнути аліменти з відповідча на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Просить також стягнути з відповідача на її користь витрати щодо сплати судового збору у розмірі 992,40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. Сторони уклали шлюб 16.07.2011 р., що підтверджує оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 827. Свої позовні вимоги мотивує тим, що шлюб фактично припинив існування, незважаючи на те, що вони проживають разом, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача. Від шлюбу в сторін народився син\~\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 29. В обґрунтування позовних вимог вказала, що дитина знаходиться на її утриманні, угоду про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати дитину. Ухвалою Рівненського міського суду від 07 червня 2022 року було відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову. Суд, заслухавши сторони та проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 827, сторони уклали шлюб 16 липня 2011 року. Згідно з частиною 3\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2\~статті 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3\~статті 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 29, у сторін народився син\~\~ [PERSON] , [INFO] . Згідно з\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~статті 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, проте остання не довела того, що для належного утримання дитини з відповідача необхідно стягнути аліменти саме у розмірі 1/3 частки. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності, то суд вважає позов задовольнити частково і стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує, ту обставину, що обов`язок по утриманню дітей лягає на плечі обох батьків, які відповідно до\~ст.180 СК\~зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ч.1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної\~\~вимоги процесуального кодексу\~\~підлягає до стягнення з відповідача\~\~ на користь позивачки\~\~понесені\~\~судові\~\~витрати - судовий збір\~\~в сумі\~\~ 992,40 грн. Крім того, згідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн. Окрім того, позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн., проте суд вважає за необхідне відмовити у відшкодуванні такої суми, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23 травня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги. Витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв`язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, котрі беруть участь у справі. Правова допомога в цивільному судочинстві включає в себе юридичні консультації, участь у позасудовому врегулюванні спору, участь у переговорах, підготовка проектів юридичних документів (заяв, пояснень, клопотань, скарг), представництво в суді та інші фактичні та юридичні дії, яка вчиняє особа, яка надає правову допомогу. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною і особою, яка надає правову допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Проте, в даному випадку, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи позивачем не долучено жодних доказів. Таким чином, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 гривень.

Outcome: partial