Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-13 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та заінтересованої особи. 11.02.2022 року [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , звернулась із заявою про встановлення факту того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] . В заяві посилалась на те, що з 2002 року жила однією сім`єю без укладення шлюбу з [PERSON] до його смерті. В 2006 році народилась донька [PERSON] , батьком якої є [PERSON] та який визнавав своє батьківство як до, так і після народження дитини. Невдовзі після народження дитини [PERSON] помер від онкологічного захворювання. Мати померлого [PERSON] , була бабусею [PERSON] , визнавала її своєю внучкою, заповіла їй в 2015 році все своє майно. Однак в 2021 році нею був складений заповіт на іншу особу, невдовзі скасований, що призвело до втрати чинності заповіту на внучку, хоча [PERSON] та позивачка по справі помилково вважали заповіт чинним. Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для подальшого спадкування майна померлої [PERSON] , в якої інших спадкоємців не має. Будучи належним чином повідомленим про слухання справи, представник заінтересованої особи Чорноморської міської ради Одеської області до суду не з`явився, заяву не надав (а.с. 43, 53, 105-106) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Заявник [PERSON] надала до суду від 14.02.2022 року клопотання про витребування доказів (а.с. 39). 23.03.2022 року представник заявника [PERSON] надав до суду заяву про слухання справи без їх участі, просив задовольнити вимоги (а.с. 44) 06.07.2022 року до суду надійшла заява представника заявниці - [PERSON] з клопотанням про долучення до справи фотокопій сторінок медичних документів, що надійшли в оригіналі до суду та мають доказове значення по справі, а також письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. У вказаній заяві, посилаючись на обмеженість можливостей проведення судового засідання за участі сторін в умовах воєнного часу, представник просив розглядати справу без його участі на підставі наявних у справі матеріалів (а.с. 107-110). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 18.02.2022 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відкрито провадження по справі (а.с. 41). 24.03.2022 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області задоволено заяву про витребування доказів (а.с. 46-47). Судом на підставі ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК),\~у зв`язку\~із неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~постійно проживали\~однією сім`єю\~без реєстрації\~шлюбу з\~2002\~року за місцем проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] до смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У фактичному шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 11-16). Батьком дитини в актовому записі про народження зазначений [PERSON] зі слів матері у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 11). Із медичної картки № 828 стаціонарного хворого [PERSON] слідує,що за період її лікування з 30.01.2006 по 18.02.2006 року з діагнозом: загроза переривання вагітності , міститься запис про [PERSON] як чоловіка вагітної , у якого позитивний резус-фактор крові, що зумовило загрозу переривання вагітності у зв`язку з несумісністю резус-фактора крові батька та матері (у матері негативний резус-фактор) (а.с.111-113). В медичній картці «Історія пологів №326» Станішевської В.В. містяться записи про те, що [PERSON] перебувала в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] ,1964 року народження, у якого в 2004 році була операція з приводу хвороби шлунка, та з яким є несумісність по резус-фактору крові, що зумовило загрозу переривання вагітності. В даній картці містяться також результати флюорографії №20497 від 10.12.2005 року [PERSON] , 1964 р.н. (а.с.114-124). Відповідно медичної карти «Історія розвитку дитини [PERSON] » слідує, що адресою проживання дитини зазначена квартира [ADDRESS] , а в графі відомості про сім`ю зазначені мати [PERSON] , 1973 р.н., не має хронічних захворювань, та батько [PERSON] , 1964 р.н., має захворювання «онко»; дитина в сім`ї є жаданою (а.с. 125-128). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його матір`ю була [PERSON] (а.с.11). Відповідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] у віці 42 роки (а.с.17). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ( а.с.22). У лікарському свідоцтві про смерть [PERSON] №246 від 10.09.2021 року зазначено, що воно видане невістці [PERSON] (а.с. 23). Відповідно договору-замовлення від 11 вересня 2021 року слідує, що замовником послуг на поховання [PERSON] в загальній сумі 25650 грн. є [PERSON] (а.с. 24) Із доданих до заяви фіскальних чеків в загальній кількості 32 шт. слідує, що в період з 16.08.2021 року по 26 серпня 2021 року придбавались ліки на значні суми ( а.с. 25-29), які, за заявою [PERSON] , придбавались для лікування [PERSON] . У відповідності до заповіту серії/номер НАК117083, посвідченого державним нотаріусом Іллічівської міської державної нотаріальної контори 17.03.2015 року за реєстровим №2-184, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 31). Згідно листа державного нотаріуса Чорноморської державної нотаріальної контори від 26.05.2022 року за №403/01-16, доданої до нього інформаційної довідки зі спадкового реєстру та матеріалів спадкової справи №418/2021, відкритої після померлої [INFO] [PERSON] , слідує що спадкова справа відкрита 23.11.2021 року за заявою [PERSON] як внучки померлої. В Спадковому реєстрі заповіт [PERSON] серії/номер [NUMBER] за реєстровим №2-184, посвідчений 17.03.2015 року не скасовувався та значиться чинним. Однак 04.02.2021 року [PERSON] було видано інший заповіт НМР 682821, реєстровий №74, який нею скасовано 18.03.2021 року. Отже запис в Спадковому реєстрі про чинність заповіту на ім`я [PERSON] є помилковим, оскільки за змістом ст. 1254 ЦК кожен новий заповіт скасовує попередній і не відновлює його навіть у випадку скасування послідующого заповіту (а.с. 61-100). Вказані обставини підтверджують заяву [PERSON] про те, що вона та [PERSON] обґрунтовано, хоча й помилково, вважали чинним заповіт на ім`я [PERSON] та не прийняли мір по вчиненню нового заповіту [PERSON] на ім`я [PERSON] . В матеріалах спадкової справи, наданої нотаріусом після спливу шестимісячного строку після смерті [PERSON] , відсутні заяви інших спадкоємців. З письмових доказів у виді письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слідує, що всі вони підтримували тісні відносини зі [PERSON] та [PERSON] , які жили однією сім`єю приблизно з 2002 року до смерті останнього, вели спільне господарство, набували спільне майно, несли спільні витрати, турбувались одне про одного. Вагітність [PERSON] і подальше народження дитини були бажаними для їх сімї. [PERSON] визнавав себе батьком дитини як до, так і після її народження. Ні в кого з оточуючих їх людей не було сумнівів в тому, що батьком дитини був [PERSON] .. На час вагітності [PERSON] , [PERSON] страждав онкологічним захворюванням шлунку і невдовзі після народження дитини він помер. Мати [PERSON] визнавала [PERSON] своєю внучкою, підтримували тісні сімейні відносини з [PERSON] та внучкою [PERSON] до своєї смерті. Організацією похорон [PERSON] та [PERSON] займалась [PERSON] (а.с. 129-150) . Свідок [PERSON] крім того, пояснила, що на доданих до справи різноманітних фотографіях зображені [PERSON] разом зі [PERSON] , [PERSON] разом з маленькою [PERSON] на руках, а також [PERSON] з внучкою [PERSON] . Відео зйомку зустрічі [PERSON] . [PERSON] з дитиною біля пологового будинку, а також подальші події цього дня в квартирі ,здійснювалось нею. На відео [PERSON] називають «папа» (а.с. 141-143). В своїх письмових поясненнях свідок [PERSON] пояснила, що з 2003 року по теперішній час працює дільничною медсестрою дитячої поліклініки м. Чорноморська. Надана їй для огляду Історія розвитку дитини [PERSON] заводилась нею, записи про батька дитини та його хворобу також зроблені нею, як і записи при відвідувані сім`ї дитини за місцем їх проживання. В період відвідування в перші місяці після народження дитини [PERSON] проживав разом з [PERSON] та дитиною в квартирі по [ADDRESS] в одній із двох кімнат, а в іншій кімнаті проживала мати [PERSON] поведінки та виcловлювань батьків у неї не було сумнівів, що батьком дитини є [PERSON] ( а.с. 149-151). Судом оглянуті численні фотографії, а також відеозапис зустрічі [PERSON] з пологового відділення після народження дитини, на яких, з пояснень свідків та заяви [PERSON] , зображені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На відео [PERSON] називають «папой» (а.с. 33-36). IV. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі, родинних відносин між фізичними особами, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено про наступне: «Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 4 ст.\~315\~ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. При цьому існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц; від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19; від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19. Згідно ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд за заявою органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна,що входить до складу спадщини, визнає спадщиною відумерлою. Таке нерухоме майно переходить у власність відповідної територіальної громади. Отже, заінтересованою особою у даній справі є Чорноморська територіальна громада в особі її ради. Згідно ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. У відповідності до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство ( за життя батька) щодо дитини може бути визнано за рішенням суду (ч.1). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (ч. 2). Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття (ч.3). Згідно ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК. Заява про встановлення батьківства може бути подана особами, зазначеними в ч. 3 ст. 128 СК. Пунктами 3, 9 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено,\~що «справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства»; «відповідно до статей 213, 215 ЦПК, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це». Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 26.08.2020 року у справі №756/4973/18. Згідно зі\~статтею 76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право опитувати осіб за їх згодою. В зв`язку з чим надані до суду письмові пояснення свідків, опитаних адвокатом, можуть вважатись належними письмовими доказами. Обмежуючись оцінкою пояснень свідків як письмових доказів без допиту осіб в судовому засіданні в якості свідків, суд враховує особливості роботи суду у період воєнного часу. Досліджені судом докази в своїй сукупності дають підстави для висновку суду про те, що факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] є встановленим, а заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved