Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 30.10.2020 року біля магазину невідомий чоловік запропонував йому укласти договір на виготовлення та встановлення вікон в квартирі, на що він спочатку не погодився, але в результаті наполегливих дій чоловіка він підписав договір на виготовлення вікон ЕК-00486 від 30.10.2020 року. Виконавцем за даним договором вказано ФОП [PERSON] . В усній розмові було оговорено щодо виготовлення та встановлення вікон в його квартирі, проте в договорі не передбачено демонтаж та встановлення нових вікон, встановлення підвіконня та відливів, чим його ввели в оману, як споживача. В договорі не вказано, що предметом договору є виготовлення вікон; їх 2 штуки; не вказана характеристика склопакетів і комплектуючих виробів (яких взагалі немає); в п.1.8. виконавець посилається на вид конструкції з боку петель, але ні в договорі, ні в додатках до договору (яких не має), заявленого виду немає, що не дає можливості зрозуміти з якого боку буде відкриваюча частина вікна, за якими геометричними розмірами повинні бути виготовлені вироби, виготовлення підвіконь та відливів також відсутні; в п.8.1. договору передбачено здійснення гарантійного ремонту профілю ПВХ на протязі 5 років, троте гарантії на ПВХ конструкції, які виробляє відповідач, договором не передбачається. В договорі відсутня ціна однієї одиниці продукції та не назначено в чому полягає 25% знижка, заявлена у рекламі. В договорі не згадується про постачання замовнику комплектуючих, що є порушенням. Відсутність такої інформації унеможливлює виконання договору, а також дає можливість виконавцю постачати замовнику продукцію неналежної якості. 02.11.2020 року зверталися до відповідача в телефонному режимі з проханням внести в договір зміни, враховуючи невідповідності, але це не було зроблено. Була пропозиція розірвати договір, на що отримали відмову, так як договір був вже в роботі. 05.11.2020 року було надіслано претензію відповідачу, 01.12.2020 року направлено доповнення до претензія, в яких просили розірвати договір повернути сплачені ним 13 000 грн., однак вказані листи були повернуті. 08.12.2020 року відповідачем було доставлено ПВХ конструкції до квартири та було надано акт для підписання. Даний акт не містив підпису і печатки виконавця, дата замовлення в акті не співпадає з датою укладення договору, акт не містить паспорту на продукцію, не підтверджено відповідність якості виробів технічним умовам виконавця і нормам якості для даного виду виробів, в акті відсутні гарантійні зобов`язання виробника стосовно ПВХ конструкцій виготовлених ним, при відсутності комплектності постачання в акті вказано про неприйняття претензій замовника до комплектності після підпису акту. Згідно п.1.4 договору загальна площа виробів має складати 3,71 кв.м., в Акті прийому-передачі вказано, що площа виготовлених виробів 3,64 кв.м. Всі ці порушення вказують на надання замовнику продукції непідтвердженої якості, що є істотним недоліком в роботі по виконанню договору та унеможливлює настання наслідків, передбачених договором. Мотиваційна відмова в підписанні вказаного акту була під підпис прийнята працівником відповідача [PERSON] . Разом з цією відмовою було передано вимогу розірвати договір та потім була знову надіслана поштою претензія з вимогою розірвати договір, яка в подальшому була також повернута. Звернувся до суду з метою захисту порушених прав та просив розірвати договір, стягнути з відповідача ФОП [PERSON] завдаток у подвійному розмірі на підставі ст.571 ЦК України, пеню 35 490 грн. на підставі ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». В заяві про збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача ФОП [PERSON] та відповідача ТОВ «Престиж Групп», з кожного по 13 000 грн. частини завдатку у подвійному розмірі, по 42 705 грн. - пеня та по 2 500 грн. моральна шкода. Позовні вимоги до ТОВ «Престиж Групп» виникли на підставі того, що в спірному договорі в п.1.3 вказано, що саме це товариство мало підтвердити якість товару. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги по заяві про збільшення позовних вимог, просив врахувати обгрунтування позову, встановлені в суді обставини, письмові пояснення та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі ФОП [PERSON] , ТОВ «Престиж Групп» в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Відзивів, заяв про розгляд справи без їх присутності не подавали, що дає підстави для розгляду справи в заочному порядку. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, вважала його обгрунтованим. Зазначила, що вона приймала участь за проханням позивача, на підставі довіреності, в переписці з відповідачем, була присутня при наданні акту, зазначала про невідповідності, про відсутність гарантії якості виробу. Позивача ввели в оману, оскільки він розумів з розмови з особою, яка пропонувала вікна, яка надавала договір на підпис, що мова іде про виготовлення та встановлення вікон. Позивач сплатив 100% вартості - 13 000 грн. Вікна повернуті відповідачу. Відповідачі в судові засідання не з`являлися, про день та час розгляду справи повідомлялися згідно вимог законодавства, відзив на позов, заяв про розгляд справи у їх відсутності не подавали, що дає підстави для розгляду справи в заочному порядку. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Позовна заява [PERSON] до ФОП [PERSON] про розірвання договору, стягнення грошових коштів зареєстрована в суді 11.03.2021 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2021 року визначено головуючого суддю. 17.03.2021 року направлено запит до Електронного реєстру територіальної громади м.Києва, 22.03.2021 року отримано відповідь. 26.03.2021 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого засідання. Згідно ухвали суду від 16.06.2021 року задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі в якості відповідача - ТОВ «Престиж Групп». Позивачем подана заява про збільшення позовних вимог. Згідно ухвали суду від 16.09.2021 року задоволено клопотання позивача та залучено третю особу без самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] . Позивачем подано письмові пояснення. В суді встановлено, що 30.10.2020 року між [PERSON] (Замовник) та ФОП « [PERSON] (Виконавець) укладено договір, індивідуальний номер замовлення ЕК-00486, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками Виконавця. Замовник зобов`язується оплатити та прийняти готові вироби та роботу відповідно до умов даного договору. Якість виробів, що постачаються за договором, повинна відповідати технічним умовам виконавця, нормам якості для даного виду виробів. Загальна площа виробів становить 3,71 кв.м., колір профілю білий, заповнення 4х16х4, профіль ПВХ ROTTA. Вартість металопластикових виробів складає 13 000 грн. 00 коп. Після виконання зобов`язання Замовника сплатити вартість виробів, Виконавець зобов`язується передати у власність Замовника виготовлені вироби на протязі 30 робочих днів, а у випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію строки збільшуються до 40 робочих днів. З наданого до справи Товарного чеку від 30.10.2020 року прийнято в розмірі 13 000 грн., найменування - [PERSON] . Пільговий талон на знижку містить дані позивача, номер телефону, адресу, поверх та відмітку «знижка від заводу -виробника: 25%». Підпис консультанта [PERSON] . Позивачем в особі представника направлялися відповідачу ФОП [PERSON] претензія від 05.11.2020 року, доповнення до претензії від 01.12.2020 року, де вказано про невідповідності, неповноту необхідних даних про виріб, замовлення, якість, порушення в договорі Закону України «Про захист прав споживача» та проханням розірвати договір. Вказані листи не були отримані відповідачем, повернуті позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». В надрукованому тексті Акту прийому-передачі вказано, що Виконавець передав, а Замовник прийняв виріб по договору; після підписання даного акту зобов`язання Виконавця вважаються виконаними в повному обсязі, а претензії Замовника по кількості, комплектності, розмірам виробу не приймаються. Вказано замовлення №ЕК-00486 R від 23.11.2020, замовник - [PERSON] , його адреса, профіль - ROTTA, фурнітура - Vorne, площа 3,64 кв.м., конструкція 1 1300х1400 - 2шт., стеклопакет 4-16-4. В даному акті вказано замовника - [PERSON] , Виконавець - ТОВ «Престиж Групп». Акт не підписано жодною стороною, відсутня печатка Виконавця. Міститься напис «Вікна не отгружені. [PERSON] 8.12.2020». Позивачем, в особі його представника [PERSON] , написано Мотивацію відмови від підпису Акту прийому-передачі виробів (ПВХ-конструкцій), яка отримана [PERSON] 8.12.2020 року, про що відповідний напис та підпис. В даній відмові позивач зазначив, що при привезенні виробів відсутній паспорт на вироби; порушені вимоги ст.ст.6, 7 Закону України «Про захист прав споживача». Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів»: 1. Продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. 2. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. 3. Вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров`я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами. 4. Забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції. 5. Виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативно-правовим актом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Перелік груп технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про захист прав споживачів», серед іншого, виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. Гарантійні зобов`язання у будь-якому випадку включають також будь-які зобов`язання виробника (виконавця) або продавця, передбачені рекламою. Стосовно продукції, на яку гарантійні строки або строк придатності не встановлено, споживач має право пред`явити продавцю (виробнику, виконавцю) відповідні вимоги, якщо недоліки було виявлено протягом двох років, а стосовно об`єкта будівництва - не пізніше десяти років від дня передачі їх споживачеві. Відповідно до ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» : 1. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. 2. Стосовно непродовольчих товарів, що перебували у використанні та були реалізовані через роздрібні комісійні торговельні підприємства, вимоги споживача, зазначені у частині першій цієї статті, задовольняються за згодою продавця. Згідно з цією частиною задовольняються вимоги споживача щодо товарів, гарантійний строк на які не закінчився. 3. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. 4. Продавець і виробник під час продажу (реалізації) товару зобов`язані інформувати споживача про підприємства, що задовольняють вимоги, встановлені частинами першою і третьою цієї статті. За ненадання такої інформації встановлюється відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону. 5. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п`ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті). 6. За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред`явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої цієї статті. 7. Під час заміни товару з недоліками на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості, ціна на який змінилася, перерахунок вартості не провадиться. Під час заміни товару з недоліками на такий же товар іншої марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості перерахунок вартості товару з недоліками у разі підвищення ціни провадиться виходячи з його вартості на час обміну, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості на час купівлі. При розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред`явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. 8. У разі придбання споживачем непридатного харчового продукту продавець зобов`язаний замінити його на харчовий продукт, який є придатним до споживання, або повернути споживачеві сплачені ним кошти. Розрахунки із споживачем у такому разі проводяться в порядку, передбаченому абзацом третім частини сьомої цієї статті. 9. При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту. 10. Споживач має право пред`явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару після закінчення гарантійного строку. Ця вимога може бути пред`явлена протягом установленого строку служби, а якщо такий не встановлено - протягом десяти років, якщо в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника. Якщо цю вимогу не задоволено у строки, передбачені частиною дев`ятою цієї статті, споживач має право на свій вибір пред`явити виробникові (продавцеві) інші вимоги, відповідно до частини першої цієї статті. 11. Вимоги споживача розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Вимоги споживача щодо лікарських засобів та виробів медичного призначення розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа, передбаченого Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а щодо технічно складних побутових товарів - після пред`явлення розрахункового документа, передбаченого Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", та технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу або відтворити на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надіслати електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Розрахунковий документ має бути виданий або створений в електронній формі не пізніше моменту передачі товару (послуги). У разі втрати споживачем технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, їх відновлення здійснюється у порядку, визначеному законодавством. 12. Виробник зобов`язаний відшкодувати всі збитки продавця (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті), який розглядає претензію споживача до придбаного товару. Продавець (виробник) товарів зобов`язаний у місячний строк відшкодувати підприємству, що виконує його функції, збитки, яких воно зазнало у зв`язку із задоволенням вимог споживача, передбачених цією статтею. 13. Вимоги, встановлені частиною першою цієї статті щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера). 14. Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Відповідно до ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» : 1. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. 2. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. 3. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. 4. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. 5. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. 6. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. 7. Про відступи від умов договору та інші недоліки в роботі (послузі), що не могли бути виявлені при звичайному способі її прийняття, споживач зобов`язаний повідомити виконавцеві не пізніше трьох діб після їх виявлення. 8. Виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги), або відтворити на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надіслати електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. 9. Виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Якщо виконання робіт (надання послуг) вимагає використання додаткових матеріалів, такі матеріали повинні відповідати вимогам безпеки, встановленим законодавством до таких матеріалів. 10. Виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров`ю або майну споживача, що виникла у зв`язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством. 11. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) виникає необхідність у додаткових роботах (послугах), що не були передбачені умовами договору, виконавець зобов`язаний одержати від споживача дозвіл на виконання таких робіт (надання послуг). Будь-які додаткові роботи (послуги), виконані (надані) виконавцем без згоди споживача, не створюють для споживача будь-яких зобов`язань щодо їх оплати. 12. Якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов`язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов`язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини. 13. Вимоги цієї статті не поширюються на виконання робіт з гарантійного ремонту. Статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів», серед іншого, встановлено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї у відповідність, якщо законом чи відповідним технічним регламентом не встановлено інший порядок дій виробника (продавця) у таких випадках; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), визначеним відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, або, прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Продавець (виконавець), який реалізує продукцію, повинен обов`язково зазначати ціну кожної одиниці такої продукції або однієї категорії продукції та ціну однієї стандартної одиниці цієї продукції. Написи щодо ціни реалізації продукції мають бути чіткими і простими для розуміння. Ціна продукції повинна включати в себе всі податки та неподаткові обов`язкові платежі, які відповідно до законодавства сплачуються споживачем під час придбання відповідної продукції. Збитки, завдані споживачеві недобросовісною рекламою, підлягають відшкодуванню винною особою у повному обсязі. Продавець не звільняється від відповідальності у разі неодержання ним від виробника (імпортера) відповідної інформації про товар. Статтею 17 Закону України «Про захист прав споживачів», серед іншого, встановлено, що за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. Продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати. Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту, у будь-який спосіб обмежувати використання ним електронних платіжних засобів, якщо відповідно до законодавства продавець (виконавець) зобов`язаний приймати їх до сплати. Продавець (виконавець) зобов`язаний надати споживачеві достовірну і доступну інформацію про найменування, належність та режим роботи свого підприємства. Споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі порушення прав споживача на підприємствах сфери обслуговування продавець (виробник, виконавець) і працівники цих підприємств несуть відповідальність, встановлену законом. Відповідно до ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів, серед іншого, нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про: 1) основні характеристики продукції, такі як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; 2) гарантійний строк та гарантійне обслуговування продукції; 3) будь-які застереження щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; 4) спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг; 5) умови оплати, доставки, виконання договору купівлі-продажу; 6) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; 7) місце розташування і повну назву продавця, а в разі потреби - місце розташування і повну назву особи, від імені якої виступає продавець; 8) характер, атрибути та права продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 9) небезпеку, що загрожує споживачу у зв`язку з покупкою та/або використанням продукції; 10) права споживача, у тому числі право відмовитися від продукції (для відповідних видів товарів, робіт і послуг), право на заміну продукції або відшкодування збитків. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено: крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Враховуючи вищезазначені вимоги законодавства та встановлені в суді обставини, надані до справи докази, суд приходить до висновку, що відповідачем при оформлені договору, виготовленні товару допущено ряд порушень, відсутня повна достовірна інформація про товар, не зазначені істотні умови договору (кількість одиниць товару, вартість кожного товару оремо, даних про застосування пільгового відсотку знижки, відсутні дані про комплектуючі до виробів та інше. В акті прийому передачі відсутні підпис та печатка виконавця, дата замовлення в акті не співпадає з датою укладення договору, відсутній паспорт на продукцію, відсутні підтвердження відповідності виробів технічним умовам виконавця і нормам якості для даного виду виробів, відсутні гарантійні зобов`язання виробника, розміри виробів, які замовлялися та які вказані в договорі, та які вказані в акті прийому-передачі вже виготовлених товарів різні. Вказане свідчить про порушення прав позивача, який є споживачем послуг, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для задоволення вимоги про розірвання договору та про стягнення грошових коштів, але частково. Так, позивачем в день укладення спірного договору було сплачено 100% за замовлений товар - ПВХ конструкції, у розмірі 13 000 грн., товар позивач не прийняв, повернуто відповідачу і враховуючи встановлені в суді обставини вказана сума підлягає поверненню позивачу. Посилання позивача на вимоги ст.571 ЦК України є безпідставне, оскільки сплачена позивачем сума 13 000 грн. є вартістю товару, а не завдатком, що унеможливлює додаткової сплати ще такої ж суми. Вимога про стягнення пені є такою, що підлягає задоволенню, враховуючи вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Вимога про стягнення моральної шкоди також знайшла своє підтвердження в суді, оскільки позивач зазнав моральних страждань, переживань, які тривають по цей час. Враховуючи те, що позивач просив стягнути грошові кошти в сумах рівними частинами з двох відповідачів, та те, що позивач та відповідач ТОВ «Престиж Групп» не мали ніяких відносин, не мали ніяких договірних зобов`язань між собою, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ФОП [PERSON] , як з особи, з якою позивач уклав спірний договір, вартості товару - 13 000 грн., відшкодування моральної шкоди - 2 500 грн. та пені у розмірі 42 705 грн., що становить половину розрахованої суми пені. Суд вирішує питання в межах позовних вимог. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial